Справа № 487/847/17
Провадження № 2/487/1010/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Свою позицію позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 13 жовтня 2016року надана позика ОСОБА_2 в сумі вісім мільйонів шістсот тринадцять тисяч гривень, що на дату надання позики складало еквівалент 330000,00 доларів США. На підтвердження укладання договору позики та його умов, між Позивачем та Відповідачем укладено договір від 13.10.2016р. Відповідно умов Договору позики Позивач надав Відповідачу позику на вищевказану суму, а Відповідач зобовязався повернути суму позики у строк до 31 грудня 2016р. З метою забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань по Договору позики між Позивачем та ОСОБА_3 13.10.2016р. укладено договір поруки. Згідно умов Договору поруки (п.1.1, п.2.1, п.3.1, п.4.1) ОСОБА_3 зобов'язався відповідати перед Позивачем за виконання Відповідачем своїх зобов'язань в сумі 100тис.грн..

В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши на підтримку позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши що позовні вимоги ним визнаються повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13 жовтня 2016року надана позика ОСОБА_2 в сумі 330000,00 доларів США, що на дату надання позики складало еквівалент вісім мільйонів шістсот тринадцять тисяч гривень.

На підтвердження укладання договору позики та його умов, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір від 13.10.2016 року. Відповідно умов Договору позики ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в сумі 330000,00 доларів США, а ОСОБА_2 зобовязався повернути суму позики у строк до 31 грудня 2016 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань по Договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 13.10.2016р. укладено договір поруки. Згідно умов Договору поруки (п.1.1, п.2.1, п.3.1, п.4.1) ОСОБА_3 зобов'язався відповідати перед ОСОБА_1 за виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань в сумі 100000 грн.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

За таких обставин будь-яка обіцянка позикодавця надати позику в майбутньому не має юридичного значення, оскільки саме факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою позичальника (частина друга статті 1047 ЦК України).

Отже, у разі предявлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобовязання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобовязанням її повернення), так і дати її отримання.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно із ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Як випливає із ст. 553 ЦК України, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Договір поруки не передбачає виникнення або, навпаки, припинення будь-яких прав та обов'язків боржника. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається між поручителем і кредитором, як це випливає із ч. 1 ст. 553 ЦКУ.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем доведено, а доводи прийнято судом, що відповідач прострочив виконання зобов'язання, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню 8000,00 грн. судових витрат із сплати судового збору, що понесені позивачем при зверненні до суду, а також з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 1000 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у сумі 8613000 гривень 00 копійок.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 100000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені при зверненні до суду витрати зі сплати судового збору у розмірі 8000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені при зверненні до суду витрати зі сплати судового збору у розмірі 8000 гривень.

Стягнути з в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави 1000 гривень.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з моменту проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і в порядку, передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя Д.Г. Нікітін