У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів:Висоцької В.С., Гримич М.К., Кафідової О.В., Умнової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року, постановленої за результатами касаційного розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення суми позики та штрафу, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2008 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 січня 2016 року та касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2008 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 січня 2016 року, постановлених за результатами розгляду подання державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на стадії виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2008 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 січня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 заборгованість за договором позики в сумі 220 000 грн та штраф в сумі 20 000 грн, а також судові витрати в сумі 1700 грн.

ОСОБА_8 - дружина відповідача ОСОБА_5, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати з направленням справи до місцевого суду на новий розгляд.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2008 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 січня 2016 року, визнано мирову угоду, укладену між сторонами, за якою ОСОБА_5 визнав заборгованість перед ОСОБА_7 в сумі 240 000 грн і в порядку її погашення передав йому у приватну власність та визнав за ним право власності нерухоме майно.

ОСОБА_8 - дружина відповідача ОСОБА_5, не погоджуючись з даними ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати з постановленням нової ухвали про відмову у визнанні мирової угоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року касаційні скарги ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2008 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 січня 2016 року скасовано. Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2008 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 січня 2016 року скасовано. Справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява представника відповідача ОСОБА_5, в якій останній просить роз'яснити вказану ухвалу суду касаційної інстанції про скасування судових рішень та направлення справи до місцевого суду на новий розгляд.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що заява представника ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали суду касаційної інстанції задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Ухвала суду касаційної інстанції про скасування судових рішень попередніх інстанцій з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд, про роз'яснення якої ставиться питання, повна, зрозуміла, форма викладення у ній ясна і труднощів для розуміння не викликає. Вказана ухвала не є не чіткою та незрозумілою, що ускладнює її реалізацію, а відтак, у задоволенні заяви ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_5 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
М.К. Гримич
О.В. Кафідова
О.В. Умнова