Справа № 439/67/14-ц/2
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

26 липня 2017 р. м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Петейчука Б.М.

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Золочівського нотаріального округу Швець Ольга Володимирівна, ОСОБА_6, ОСОБА_7, - про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

Прокурор Золочівського району Львівської області звернувся в суд із позовом в інтересах позивача ОСОБА_8, правонаступником якої є ОСОБА_9, в якій просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 18.04.2007р., запис в книзі №7, номер запису 953; скасувати Державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 20.04.2007р. № 18555578, визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 18.08.2007р.; витребувати із чужого незаконного володіння, зокрема, у відповідача ОСОБА_4, житловий будинок АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 10.06.2005 р. на прохання сина ОСОБА_8 - ОСОБА_9, який запевнив її, що це потрібно для збільшення її пенсії, вона видала йому генеральне доручення. ОСОБА_9 на підставі цього доручення 18.04.2007 р. від імені матері уклав договір купівлі-продажу її будинку з ОСОБА_3 Вважає, що таке майно вибуло із її володіння не з її волі. Окрім того зазначає, що укладення оскаржуваних правочинів не відповідало її волі, оскільки вона не мала наміру відчужувати належний їй будинок. Укладення договорів купівлі-продажу будинку з ОСОБА_3 мало на меті подальше переоформлення права власності на ОСОБА_9 Таке стверджується тим, що після оформлення договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_3 не переходив жити до придбаного будинку, а залишався проживати за місцем свого проживання в АДРЕСА_2, коштів ОСОБА_8 за проданий будинок не платив. Після чого 18.08.2007 р. було укладено договір купівлі-продажу за яким ОСОБА_3 продав цей же будинок ОСОБА_9 ОСОБА_3 не одержував від ОСОБА_9 ніяких коштів за договором купівлі-продажу.

ОСОБА_9 31.08.2010 р. склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно в рівних частках заповів ОСОБА_4, ОСОБА_7 і ОСОБА_6

ОСОБА_9, будучи допитана як свідок, суду пояснила, що ОСОБА_8 доводиться їй матір?ю і жила в будинку АДРЕСА_1 разом із батьком ОСОБА_15, і брат ОСОБА_16. У 2010 році їй стало відомо, що будинок продано. Про це їй повідомив брат ОСОБА_16, який повідомив, що він є новим власником будинку. Вона часто бувала в тому будинку, оскільки жила поряд, і жодного разу не бачила там ОСОБА_3.

Представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_10 подано суду заперечення зміст яких зводиться до наступного. Продаючи будинок ОСОБА_9 діяв від імені ОСОБА_8 на підставі нотаріальної довіреності від 10.06.2005 р. В день укладення договору був присутній чоловік ОСОБА_8 - ОСОБА_11, який подав нотаріусу письмову заяву, якою надав згоду на відчуження спірного будинку.

Вказаний договір був реальний та мало місце його виконання, що стверджується п.3 договору, де сторони засвідчили, що продавець ОСОБА_8 в особі ОСОБА_9 отримав від покупця ОСОБА_3 гроші в розмірі 98922 грн. до моменту підписання цього договору та підписанням договору сторони засвідчили, що розрахунки здійснені повністю та про відсутність претензій покупця по оплаті з боку продавця.

Також про реальність такого правочину свідчать дії ОСОБА_3, який протягом двох днів зареєстрував своє право власності на спірний будинок у Золочівському МБТІ, а саме 20.04.2007 р. та заява від 18.04.2007 р. на ім'я приватного нотаріуса, якою засвідчив, що гроші, за які він купив житловий будинок є його особистою власністю.

Після продажу вказаного будинку у ньому залишилися проживати ОСОБА_4, її цивільний чоловік ОСОБА_9 та його батько ОСОБА_11, який на сьогодні є померлим.

Через деякий час ОСОБА_4 та ОСОБА_9 вирішили відкупити у ОСОБА_3 спірний будинок та 18.08.2007 р. між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. ОСОБА_3 було отримано 107035 грн., що підтверджується п.3 договору, де сторони засвідчили, що продавець ОСОБА_3 отримав від покупця ОСОБА_9 гроші в розмірі 107035 грн. до моменту підписання цього договору та підписанням договору сторони засвідчили, що розрахунки здійснені повністю та про відсутність претензій покупця по оплаті з боку продавця.

Про реальність вказаного правочину свідчить заява ОСОБА_3 від 18.08.2007 р. на ім'я нотаріуса, якою він засвідчив, що житловий будинок є його особистою власністю та заява ОСОБА_9 від 18.08.2007 р. на ім'я нотаріуса про те, що гроші, за які він купував будинок є його особистою власністю. Крім цього ОСОБА_9 проживав у спірному будинку до моменту його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 та разом з ОСОБА_4 провели ремонтні роботи будинку.

Крім цього спірний будинок після вчинення договору купівлі-продажу від 18.04.2007 р. був відчужений згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.08.2007 р. стороною якого позивач ОСОБА_8 не була, а відтак вона не вправі була оскаржувати вказаний договір, тому є всі підстави для відмови у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_12 підтримали позов з підстав наведених у позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та пояснив, що його батько ОСОБА_9 без відома його баби ОСОБА_8 та без відома інших членів сім'ї, які проживали в будинку та вклали свої кошти під час придбання будинку, продав будинок ОСОБА_3 Однак реальної передачі будинку не відбулося. Батько укладав цей договір, щоб подальшому заволодіти цим будинком. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав та, будучи допитаним як свідок, пояснив, що з ОСОБА_9 перебував у дружніх стосунках, останній попросив його укласти договір купівлі-продажу будинку, однак жодних коштів не платив, не поселявся в цей будинок. Оформив право власності на себе з метою продажу будинку ОСОБА_9 Не заперечив щодо задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 повторно в судове засідання не зв'явилась і не повідомила суд про причини неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду.

Третя особа приватний нотаріус Швець О.В. в судове засідання не з'явилася, однак належним чином у встановленому законом порядку неодноразово була повідомлена про час та місце розгляду судом справи, про що свідчать розписки долучені до матеріалів справи, про причини неявки суду не повідомляла, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності (т.2 а.с.244). Будучи допитаною в порядку судового доручення дала пояснення про те, що її не цікавлять позовні вимоги, просить винести рішення за розсудом суду.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з?явилась.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутності третіх осіб на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу укладеного 05.12.2001 р. між ОСОБА_13 та ОСОБА_8 остання придбала будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 (т.1 а.с.22).

10.06.2005 р. ОСОБА_8 уповноважила ОСОБА_9 бути її представником при укладенні дозволених законом правочинів, а також вчиняти будь-які інші дії щодо належного їй на праві власності рухомого та нерухомого майна (т.1 а.с.20).

ОСОБА_9 на підставі вказаної довіреності в інтересах ОСОБА_8 18.04.2007 р. уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_3, за яким ОСОБА_3 придбав у власність житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 (т.1 а.с.19).

На момент укладення вказаного договору ОСОБА_8 перебувала в шлюбі з ОСОБА_11, який 18.04.2007 р. надав дозвіл на відчуження ОСОБА_8 спірного будинку та підтвердив, що договір укладається в інтересах сім'ї та є спільним волевиявленням (т.1 а.с.29,31).

20 квітня 2007 р. ОСОБА_3 зареєстрував право власності на спірний житловий будинок у Золочівському МБТІ (т.1 а.с.36).

18.08.2007 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 (т.1 а.с.33).

Згідно повідомлення Золочівського МБТІ від 09.02.2011 р. власником спірного будинку є ОСОБА_9 (т.1 а.с.17). ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_9 помер (т.1 а.с.44).

Ухвалою суду від 11.08.2011 р. залучено як правонаступника ОСОБА_9 його сина ОСОБА_2, так як він звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом.

21.11.2011 р. в якості третіх осіб залучені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в користь яких був складений заповіт ОСОБА_9

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України, Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як було встановлено судом на основі досліджених доказів, житловий будинок АДРЕСА_1 вибув із володіння власника ОСОБА_8 всупереч її волі, шляхом укладення від її імені договору купівлі-продажу житлового будинку без її відома.

А тому, оскаржувані договори купівлі-продажу підлягають визнанню недійсними, на підставі статей 203, 215 ЦК України.

Також, у правонаступника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 виникло право, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, витребувати в набувача таке майно.

Керуючись ст.ст. 58, 59, 60, 209, 213 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_9 задовольнити повністю.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 18 квітня 2007 року, запис в книзі №7, номер запису 953.

Скасувати Державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 20 квітня 2007 року №185555578.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 18 серпня 2007 року.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. М. Петейчук