Справа №487/2558/16-ц 29.03.2017 29.03.2017 29.03.2017
Провадження №22-ц/784/822/17
Справа №487/2558/16ц
Провадження № 22ц/784/822/17 Головуючий у 1-ї інстанції Корнешова Т.В.
Категорія 39 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

із секретарем: Лівшенком О.С.,

за участю: позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 січня 2017 року

за позовом

ОСОБА_2, яка діє в інтересах

малолітнього ОСОБА_4,

до ОСОБА_3,

державного нотаріуса Третої Миколаївської державної нотаріальної контори

ОСОБА_5

(далі державного нотаріуса),

третіх осіб - Третя Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївського міського нотаріального округу

(далі держнотконтора),

Миколаївська міська рада,

про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування його реєстрації, і визнання права власності на частку у спадковому майні,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, державного нотаріуса ОСОБА_5, треті особи Третя держнотконтора, Миколаївська міськрада, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 березня 2016 року, після смерті ОСОБА_6, померлого 20 січня 2015 року, на імя відповідачки в частині ? частки квартири АДРЕСА_1 зі скасуванням державної реєстрації такого права власності, та просила визнати право власності на цю частину спадкового майна у порядку спадкування за законом за малолітнім спадкоємцем померлого.

В обґрунтування позову зазначала, що відповідачка ОСОБА_3 є матірю її колишнього чоловіка, який помер 20 січня 2015 року, та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді спірної квартири.

Разом з тим, при прийнятті спадщини відповідачка повідомила нотаріусу недостовірні відомості щодо відсутності інших спадкоємців за законом, а саме спільного сина позивачки та спадкодавця, внаслідок чого видачею свідоцтва про право на спадщину за законом порушені законні права та інтереси малолітнього спадкоємця.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 січня 2017 року позов ОСОБА_2, поданий в інтересах малолітнього ОСОБА_4, задоволено, ухвалено про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 березня 2016 року, після смерті ОСОБА_6, померлого 20 січня 2015 року, недійсним в частині права спадкоємця ОСОБА_3 на ? частину спадкового майна, яке складається із квартири АДРЕСА_1. Скасована державна реєстрація такого права власності, та визнано за ОСОБА_4 право власності на цю частину спадкового майна у порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_6. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 і ОСОБА_6, який помер 20 січня 2015 року, знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2006року, якій розірвали 25 грудня 2012 року, та мають спільного малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_6 оформив шляхом приватизації у 2008 році право власності на квартиру АДРЕСА_1, в якій до теперішнього часу проживають без реєстрації позивачка як колишня дружина та їх малолітній син.

20 січня 2015 року ОСОБА_6 помер, та після його смерті до Третьої Миколаївської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини звернулася мати померлого відповідачка ОСОБА_3, батько померлого із такою заявою до нотаріуса не звертався.

За заявою відповідачки про те, що вона є єдиною спадкоємицею, після смерті свого сина ОСОБА_6, державним нотаріусом ОСОБА_5 заведена нотаріальна справа, в межах якої відомості щодо наявності або відсутності шлюбних відносин та неповнолітніх дітей у померлого не перевірена. Внаслідок чого на імя відповідачки 23 березня 2016року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_6, що складається із квартири АДРЕСА_1, та проведена його реєстрація у відповідному Державному реєстрі.

Предявляючи позов про визнання частково недійсним вказаного свідоцтва із його реєстрацією, позивачка, посилалася на суттєве порушення прав малолітнього спадкоємця, який в силу приписів частини 4 статті 1268 ЦК України, є особою, яка прийняла спадщину, після смерті свого батька, але свідоцтво про право на спадщину було видане на імя тільки одного спадкоємця, а тому згідно до статті 1301 ЦЕ України є таким, що видано з порушенням вимог закону про спадкування.

За такого, висновок місцевого суду щодо наявності підстав для визнання частково недійсним свідоцтва та його реєстрації, із визнанням права власності у порядку спадкування за законом за малолітнім спадкоємцем на ? частину спадкового майна, - є обґрунтованим, та таким, що відповідає нормам статті 1301 ЦК України, а також узгоджується із розясненнями, викладеними у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, у відповідності до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом, у тому числі внаслідок порушення у звязку з його видачею прав інших осіб тощо.

За таких обставин суд, зясувавши обставини спору, перевіривши доводи сторін, проаналізувавши зібрані докази, дав їм належну правову оцінку і обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_2, поданий в інтересах малолітнього сина, оскільки наявні усі підстави, передбачені статтями 1261, 1268, 1301 ЦК України, для визнання недійсним частково свідоцтва та його реєстрації нотаріусом, а також визнання права власності у порядку спадкування за законом на ? частину спадкового майна за дитиною померлого.

При встановлені зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального закону та правильно застосовано норми матеріального права.

Водночас, посилання відповідачки на наявність обовязкової частки інших осіб, які не прийняли спадщину, є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки норми статті 1241 ЦК України стосуються підстав спадкування не за законом, а порядку спадкування за заповітом, та не впливають на встановлені судом правовідносини, що виникли між сторонами.

Інші доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду, в скарзі відсутні посилання на докази, які суд не дослідив.

За таких обставин рішення суду першій інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді