Справа № 139/140/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Жванської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2006 року помер ОСОБА_3. До складу спадкового майна після його смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_4, яка спадщину прийняла та померла 20 березня 2010 року так і не оформивши своїх спадкових прав.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_5, яка спадщини не прийняла і на неї не претендує. Позивач є спадкоємцем пятої черги за законом як онук, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1 з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовної вимоги.

Залучена до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 направила до суду заяву, яка зареєстрована 16 березня 2017 року, про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову.

Представник відповідача сільський голова Жванської сільської ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов визнала і просила справу слухати у її відсутності.

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих позивачем.

Розглянувши справу, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

ОСОБА_3 помер 10 травня 2006 року в с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8).

Довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради № 604 від 30 листопада 2016 року (а.с. 13), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Б-418/0-407/6-17 від 17 лютого 2017 року (а.с. 14) стверджується, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3, входило право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Нове життя» с. Жван площею 1,59 умовних кадастрових гектара.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Як вбачається із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 421/2016 до майна померлого ОСОБА_3, зокрема, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 46006639 від 02 грудня 2016 року, останній заповіту по своїй смерті не залишав.

У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Довідкою Жванської сільської ради № 604 від 30 листопада 2016 року (а.с. 13) доводиться, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла дружина ОСОБА_4, яка спільно проживала та була зареєстрована із померлим на час відкриття спадщини.

Оглянутою судом Спадковою справою № 421/2016 (а.с. ) стверджується, що свої спадкові права після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_6 не оформляла.

Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві, який її прийняв з моменту відкриття спадщини. Таким чином, починаючи із 10 травня 2006 року ОСОБА_4 належало успадковане від ОСОБА_3, але не оформлене у нотаріальній конторі, право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Нове життя».

02 березня 2010 року у с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області ОСОБА_4 померла (а.с. 9).

До складу спадщини після її смерті, у тому числі, входить успадковане від ОСОБА_3 право на земельну частку пай в землях колишнього КСП «Нове життя» Жванської сільської ради.

По своїй смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, вчинений 05 березня 2008 року (а.с. 12), яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось та все те, на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_5.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у ст. 1261-1265 цього кодексу.

Своєю заявою, посвідченою у виконавчому комітеті Жванської сільської ради 03 серпня 2010 року (а.с. 17), ОСОБА_5 заявила, що спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, вона не приймала і на неї не претендує.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 420/2016 (а.с.) слідує, що спадщину після смерті ОСОБА_4 бажають прийняти онуки спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Зокрема, рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 23 січня 2017 року, яке набрало чинності 03 лютого 2017 року (а.с. 19-20), ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. В матеріалах спадкової справи № 420/2016 також мається рішення Мурованокуриловецького районного суду від 23 січня 2017 року, яке набрало чинності 03 лютого 2017 року, яким ОСОБА_2 визначено додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

07 березня 2017 року у Мурованокуриловецькій державній нотаріальній конторі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 635 ЦК України уклали та підписали попередній договір про розподіл між ними спадкового майна в рамках спадкових справ № 420/2016 та № 421/2016 щодо майна померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 27-28). Цим договором, сторони погодили, що зокрема, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван розміром 1,59 умовних кадастрових гектара, що належало ОСОБА_3, буде успадковувати ОСОБА_1.

Згідно Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою КМ України від 17.10.2013 року № 868, одним із доказів втрати правовстановлюючого документу є оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом.

З оголошення у газеті «Наше Придністровя» (а.с. 15) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище ОСОБА_3 втрачений.

Із постанови державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області № 117 від 07 березня 2017 року (а.с. 26) слідує, що позивач не може іншим чином окрім, як через суд захистити свої права спадкоємця.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач та заінтересована особа визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), яку та успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1223, 1265, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 1,59 умовних кадастрових гектара (сертифікат серії ВН № 040565), що перебувала в колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті 02 березня 2010 року ОСОБА_4, яка прийняла цю спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3, що помер 10 травня 2006 року, але не оформила спадкових прав.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________