Справа № 524/4397/17
Провадження №2/524/1960/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2017 м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Воблікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості з нарахованої та не виплаченої державної пенсії по інвалідності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом про стягнення заборгованості з нарахованої та не виплаченої державної пенсії по інвалідності. Свої вимоги позивач мотивував тим, що в 2014 році на підставі розпорядження на виконання вимог постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16.04.2014 по справі № 524/1760/14-а відповідачем було проведено перерахунок його пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та нараховано 44783,32 грн. Вказані кошти виплачені не були. Вважає, що вказана сума є збитками.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути з Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на його користь 44783,32 грн, що становить суму заборгованості з нарахованої, але не виплаченої йому пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав до суду заперечення проти позову, в яких просив розгляд справи провести без участі його представника

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що позивач має право на пільги і компенсації відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та отримує пенсію як інвалід ІІ групи відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16.04.2014 по справі №524/1760/14 зобов'язано УПФУ у м.Кременчуці здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1, з 01.01.2014 року по другій групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.54, ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум; здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1, з 01.01.2014 року по другій групі інвалідності в розмірі 75% мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.50, ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум.

Згідно відповіді Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.06.2017 за №81/У-14 доплата за здійсненим на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16.04.2014 по справі №524/1760/14 перерахунком в сумі 44783,32 грн нарахована, але не виплачена через відсутність державного фінансування вказаних видатків.

У постанові Верховного Суду України №6-1388цс17 від 13 вересня 2017 року висловлена така правова позиція: «Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст.107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Підставою для звернення до суду позивачка зазначає статті 22, 1166 ЦК України та посилається на заподіяну відповідачем матеріальну шкоду, яка полягає у невиплаті перерахунку пенсії на підставі постанови суду.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, тому несплачена позивачці сума пенсії, яка підлягає стягненню на її користь за рішенням суду, не може вважатися майновою шкодою, або збитками в розумінні статей 22, 1166 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті позивачці в порядку виконання постанови адміністративного суду, відтак зазначені норми права не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно із частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

…. посилання позивачки на статтю 46 вищезазначеного Закону є безпідставним, оскільки предметом розгляду цієї справи не є сума недоотриманого підвищення до пенсії, і вищевказані норми Закону до цих правовідносин застосовуватись не можуть, оскільки судом був вирішений спір щодо перерахунку пенсії позивачу.»

У справі, що розглядається наявні тотожні фактичні обставини.

На думку суду, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу діями відповідача матеріальної шкоди, оскільки, на переконання суду, нарахована, але невиплачена на користь позивача сума пенсії у розмірі 44783,32 грн за своєю правовою природою, підлягає виплаті позивачу в порядку виконання постанови суду і не може вважатись збитками, в розумінні ст.22 ЦК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 14, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості з нарахованої та не виплаченої державної пенсії по інвалідності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць