Провадження № 2/235/1125/17
Справа № 235/2092/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

при секретарі Муханової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про зняття арешту з автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зняття арешту з автомобіля.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в жовтні 2012 року придбав у ОСОБА_2 автомобіль марки Mercedes-benz, 1997р.в., модель Е420, номер кузова НОМЕР_1 2100721а460929, який без жодних обмежень в органах МРЕВ зняв з реєстрації та зареєстрував на себе.

2 липня 2013 року він повторно переоформив вищевказане авто в органах ДАІ у звязку зі зміною кольору авто, і також жодних перешкод щодо перереєстрації автомобіля не виникало.

В 2017 році він вирішив продати автомобіль , але у нотаріуса було виявлено, що на автомобіль накладено обтяження, яке виникло 12.11.2007р. на підставі застави автотранспорту zpz 0АА00000337, за яким обтяжувач ЗАТ КБ «ПриватБанк», боржник попередній власник автомобіля ОСОБА_2

Під час укладення договору купівлі-продажу жодних обтяжень на автомобіль накладено не було. З продавцем він особисто знайомий не був, не міг передбачити наявність обмежень щодо укладення договору купівлі-продажу, тим більше, що переоформлював цей автомобіль двічі. Оскільки він не знав і не міг знати про обмеження щодо майна, позивач вважає себе добросовісним набувачем.

У звязку з подіями, що відбувалися в м. Донецьку, примірника договору купівлі-продажу автомобілю та інших документів щодо укладення угоди з ОСОБА_2 у нього не збереглось. Його право власності на автомобіль підтверджується технічним паспортом.

При купівлі-продажу автомобілю було дотримано форму правочину та його фактичний зміст. Він сплатив вартість автомобіля в повному обсязі та без жодних перешкод оформив право власності в органах ДАІ.

У звязку з накладеним арештом він позбавлений прав розпоряджатися своїм належним йому майном, при цьому жодного відношення до зобовязань відповідача не має.

Таким чином, позивач вважає, що на належне йому майно арешт накладений безпідставно, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2017 року за клопотанням представника позивача до участі в справі залучено як співвідповідача Публічне акціонерне товариство «КБ «ПриватБанк» (далі ПАТ «КБ «ПриватБанк»), яке звільнене від процесуального статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с.60).

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, не повідомила про причини неявки.

Відповідач ПАТ «КБ «ПриватБанк» надав заяву, в якій просив справу розглянути за відсутністю його представника, заперечував проти задоволення позову. ПАТ «КБ «ПриватБанк»

В письмових запереченнях проти позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» посилається на те, що 9 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір zpz 0АА00000337, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі15632,12 доларів США з кінцевим строком повернення 9 листопада 2010 року. Однак зобовязання за договором ОСОБА_2 не виконує, має заборгованість.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» в ОСОБА_2 9 листопада 2007 року уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким ОСОБА_2 надала в заставу автомобіль Mercedes-benz, модель Е420, 1997р.в., тип ТЗ легковий седан, номер кузова/шасі WDB 2100721а460929, реєстраційний номер АР 8852ВА, що належить на праві власності ОСОБА_2

ОСОБА_4 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстрував обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про обтяження спірного автомобіля, а в подальшому відомості про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої права в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі виконвачого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави (ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу»).

Отже, в порушення вимог п.17.7 договору застави, ч.2 ст.256 ЦК України та ст.17 Закону України «Про заставу» без згоди банку відповідач ОСОБА_2 реалізувала заставлений автомобіль ОСОБА_1

Відповідно до ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходить у власність іншої особи.

Крім того, згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Відповідно до ч.3 ст.9 вказаного закону ПАТ КБ «ПриватБанк» згоду на відчуження належного ОСОБА_2 без збереження обтяження, не давав, відчуження належного ОСОБА_2 спірного автомобіля не здійснювалось в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу, а тому зареєстроване обтяження зберегло силу для нового власника позивача ОСОБА_1, і жодних підстав для зняття обтяження не існує.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР 847698, виданого ВРЕВ № 2 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області, позивач є власником автомобіля Mercedes-benz, модель Е420, 1997р.в., тип ТЗ легковий седан, номер кузова/шасі WDB 2100721а460929, реєстраційний номер НОМЕР_2. Перереєстрація автомобіля відбулась 02.07.2013р. у звязку зі зміною кольору (а.с.11, 12).

ОСОБА_4 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 3 51669469, виданого 10.03.2007р., наданого приватним нотаріусом ОСОБА_5, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване поточне обтяження застава рухомого майна, зареєстроване 12.11.2007р. за № 6012667 реєстратором Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі договору застави автотранспорту zpz 0АА00000337 від 09.11.2007р., укладеного ПриватБанком. Обєктом обтяження є транспортний засіб Mercedes-benz, Е420, номер обєкта WDB 2100721а460929, номер державної реєстрації АР8855ВА. Обєкт обтяження заборонено відчужувати., підстава обтяження договір застави автотранспорту, zpz 0АА00000337 від 09.11.2007р., ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.13-16).

1 листопада 2007 року ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою-анкетою про надання їй кредиту в сумі 11638,11 доларів США (а.с.78, 79).

9 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір zpz 0АА00000337, згідно якого Банк зобовязувався гадати Позичальникові кредитні кошти на строк з 09.11.2007р. по 08.11.2010р. включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 15632,14 доларів США на наступні цілі: 10000 доларів США на споживчі цілі, а також у розмірі 6,77 доларів США для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2, на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ № zpz 0АА00000337 від 09.11.2007р., договором особистого страхування № zpz 0АА00000337 від 09.11.2007р. на строк до 08.11.2008р. у сумі 1331,34 долара США, а також винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 300 доларів США, та у розмірі 3994,03 долара США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,19% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.10 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору.

Забезпеченням виконання позичальником взятих на себе зобовязань за даним договором є Mercedes-benz, Е420, номер обєкта WDB 2100721а460929, а також всі інші застави, іпотеки, поруки і т.п., надані банку з метою забезпечення зобовязань за даним договором (а.с.80-85).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором заставодавець ОСОБА_6 надав у заставу автомобіль Mercedes-benz, Е420, 1997р.в., номер кузова НОМЕР_1 2100721а460929, державний номер Ар8855ВА, що підтверджується договором застави рухомого майна, укладеного 09.11.2007р. між ОСОБА_6 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.86-90).

ОСОБА_4 ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно від іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Як зазначено у ч.1 ст.574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст.586 ЦК України заставодавець має право користуватися предметом застави відповідно до його призначення, у тому числі здобувати з нього плоди та доходи, якщо інше не встановлено договором і якщо це випливає із суті застави.

Заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічне зазначене в ст.17 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992р. № 2654-ХП.

ОСОБА_4 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Аналогічні положення містить в собі й Закон України «Про заставу» від 02.10.1992р. № 2654-ХП.

Положеннями ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003р. № 1255-1У предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором.

У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно

зі статтею 13 цього Закону.

Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

ОСОБА_4 п.17.7 договору заставу рухомого майна від 09.1.2007р. Заставодавець зобовязується не передавати предмет застави в оренду (майновий найом), у лізінг, наступну заставу, у спільну діяльність або у позичку, не здійснювати його відчуження або інше розпорядженням предметом застави без письмової згоди заставодержателя.

З матеріалів справи вбачається, що заставодавець в порушення п.17.7 договору застави, ч.2 ст.286 ЦК України, ст.17 Закону України «Про заставу» без згоди банку реалізував заставний автомобіль позивачу, отже зареєстроване обтяження

зберігає силу для нового власника (покупця) автомобіля, що є

предметом обтяження.

На підставі наведеного в задоволенні позову позивачу необхідно відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України у звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ст.ст.546, 572, 574, 586, 589 ЦК України, ст.17 Закону України «Про заставу», ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», керуючись ст.ст.11, 15, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про зняття арешту з автомобіля відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини проголошені негайно після закінчення судового розгляду 22 листопада 2017 року, повний текст рішення суду виготовлений 27 листопада 2017 року.

Суддя Г.В. Назаренко