21.09.2017 Єдиний унікальний номер 205/7647/16-ц
УХВАЛА

21 вересня 2017 року м. ДніпроСправа № 205/7647/16-ц
2/205/957/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, у якому позивач просить суд розподілити спільне майно сторін, а саме грошові кошти у сумі 51 184,26 доларів США, що еквівалентно 1 323 113,12 грн., а також в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача на його користь 30 000,00 грн., що еквівалентно 775 500,00 грн.

12.10.2016р. позивач звернуся до суду із заявою про забезпечення такого позову, у якій просив накласти арешт на квартиру, розташовану в Запорізькій області, м. Бердянськ, вул. Першотравнева, буд. 34/АДРЕСА_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2016р. вищевказана заява задоволена.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2017р. скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2016р. та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2017р. суддею Нижним А.В. вищевказану цивільну справу прийнято до свого провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з позовної заяви, предметом розгляду справи є поділ грошових коштів подружжя.

За змістом п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області вбачається, що в межах апеляційного провадження відповідачем було надано додаткові докази, а саме поточні рахунки за 2005-2009 роки, договори купівлі-продажу від 01.11.2016р., 16.12.2006р., договір дарування від 10.07.2015р. на підтвердження неспіврозмірності заявленого способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, з урахуванням чого у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151, 152, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3

.