АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 611/522/15-ц Головуючий суддя І інстанції Коптєв Ю.А.
Провадження № 22-ц/790/5381/17 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 25 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем з 31 липня 1993 року у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19 грудня 2012 року. Під час шлюбу вони за спільн кошти придбали зазначене майно, яке було зареєстроване за відповідачем.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не бажає поділити вказане майно, на яке вони мають рівне право, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати обєктами спільної сумісної власності майно, а саме: житлові будинки, розташовані за адресами: вул. Лозівська, 8 с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області та вул. Лозівська, 7 с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області; нежитлове приміщення, розташоване за адресою: вул. Леніна, б/н с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області, цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: вул. Ізюмська с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області; трактор колісний, марки Беларус -82.1, державний номерний знак АХ07198; трактор колісний, марки Беларус -892, державний номерний знак 16655ТН; трактор колісний, марки Т-150К, державний номерний знак 9927ХБ; причіп 2 МТС 4, державний номерний знак ФХ3770, а також в порядку поділу майна визнати за нею право власності на одну другу частину зазначеного майна.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з урахуванням уточнень, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували. Щодо поділу цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: вул. Ізюмська с.Мечебилове Барвінківського району Харківської області відповідач зазначав, що майно приватного підприємства чи фізичної особи підприємця, відповідно до ст.57 СК України, ст. 52 ЦК України не є обєктом спільної сумісної власності.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 25 липня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна задоволено частково. Визнано обєктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2:

-нежитлове приміщення, розташоване за адресою: вул. Леніна, б/н с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області;

-цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: вул. Ізюмська с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області;

-трактор колісний, марки Беларус -82.1, 2011 року випуску, заводський номер 82002327, свідоцтво АС 088662, державний номерний знак АХ07198;

-трактор колісний, марки Беларус -892, 2007 року випуску, заводський номер 90805018, свідоцтво АБ 406954, державний номерний знак 16655ТН;

-трактор колісний, марки Т-150К, 1996 року випуску, заводський номер 562259, свідоцтво АБ 398910, державний номерний знак 9927ХБ.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, право власностіна:

-1/2 частину нежилого приміщення, розташованого за адресою: вул. Леніна, б/н с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області;

1/2 частину цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: вул. Ізюмська с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області;

-1/2 частину трактора колісного, марки Беларус -82.1, 2011 року випуску, заводський номер 82002327, свідоцтво АС 088662, державний номерний знак АХ07198;

- 1/2 частину трактора колісного, марки Беларус -892, 2007 року випуску, заводський номер 90805018, свідоцтво АБ 406954, державний номерний знак 16655ТН;

- 1/2 частину трактора колісного, марки Т-150К, 1996 року випуску, заводський номер 562259, свідоцтво АБ 398910, державний номерний знак 9927ХБ.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

За загальним правилом, у відповідності з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 31 липня 1993 року. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 19 грудня 2012 року (а.с.8).

Згідно зі ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Таким чином, право спільної сумісної власності подружжя, на майно, набуте у шлюбі, презюмується законом.

Як вбачається з довідки №28-15/1 від 19 червня 2015 року, наданою директором Барвінківського КПТІ, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на: нежитлове приміщення, розташоване за адресою: вул. Леніна, б/н с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області, відповідно до договору купівлі продажу, 17 вересня 2009 року посвідченого приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу ОСОБА_3; цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: вул. Ізюмська с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області, згідно договору купівлі продажу, посвідченого 15 жовтня 2008 року Барвінківською державною нотаріальною конторою (а.с.25).

З довідки від 09 червня 2017 року №31/4561 начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, також вбачається, що згідно бази реєстрації транспортних засобів за ОСОБА_1 обліковуються: трактор колісний, марки Беларус -82.1, державний номерний знак АХ07198, дата реєстрації - 21 січня 2011 року; трактор колісний, марки Беларус -892, державний номерний знак 16655ТН, дата реєстрації 15 жовтня 2007 року; трактор колісний, марки Т-150К, дата реєстрації 29 січня 2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя (постанова Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року №6-2333цс15).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що спільною сумісною власністю подружжя є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: вул. Леніна, б/н с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області; цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: вул. Ізюмська с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області; трактор колісний, марки Беларус -82.1, 2011 року випуску, заводський номер 82002327, свідоцтво АС 088662, державний номерний знак АХ07198; трактор колісний, марки Беларус -892, 2007 року випуску, заводський номер 90805018, свідоцтво АБ 406954, державний номерний знак 16655ТН; трактор колісний, марки Т-150К, 1996 року випуску, заводський номер 562259, свідоцтво АБ 398910, державний номерний знак 9927ХБ, - з урахуванням часу і джерела його придбання.

Придбання саме подружжям житлових будинків, розташованих за адресами: вул. Лозівська, 8 с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області та вул. Лозівська, 7 с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області, а також причіпу 2 МТС 4, державний номерний знак ФХ3770, не доведено у відповідності до вимог ст..10,60 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивачкою не доведена вартість спірного майна, колегією суддів не приймаються, оскільки в судове засідання апелянт не зявляється, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, доказів вартості спірного майна, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надав, а колегія суддів позбавлена можливості розяснити сторонам право на проведення будь-якої експертизи.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 25 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді