Справа № 236/3084/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря Снігирьової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лиман Донецької області за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. Зазначила, що 12 листопада 2005 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб, від сумісного життя сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В грудні місяці 2016 року вони припинили шлюбні відносини, через нерозуміння одне одного та різних поглядів на життя. Майнового спору та спору щодо виховання дитини вони не мають. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 17), позивач в судове засідання не прибула, але надала до суду заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 19).

Відповідача ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, але відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі (а.с. 20).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 12 листопада 2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька зроблений відповідний актовий запис № 372. Після реєстрації шлюбу сторони прізвища не змінювали (чоловік «Скрипкін», дружина «Малишева») (а.с. 7).

Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ФП № 038073, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька 28 листопада 2006 року, актовий запис № 763. Батьками дитини зазначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК Україна, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, позивач не має наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Однак при реєстрації шлюбу як позивач так і відповідач свої прізвища не змінювали.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3,110-112,113 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 12 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 372.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу та відповідачу залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя -