Справа № 360/1988/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ? ОСОБА_1

за участю секретаря - Буларги Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи її тим, що 22 лютого 2017 року після ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження щодо примусового виконання рішень Бородянського районного суду Київської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 392 070 грн. та 384 085,04 грн. та на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" 185 476,75 грн. з виконавчими діями та оформленими в процесі цих дій не згоден, вважає дії державного виконавця протиправними оскільки не знав про існування рішення суду від 26 листопада 2015 року, його не було повідомлено про проведення оцінки майна, постанова про призначення експерта не надсилалась, інформацію про торги не отримував, вартість домоволодіння встановлена нижче, ніж воно коштує дійсно, на момент складання акту про передачу арештованого майна нереалізованого на прилюдних торгах у приватну власність звіт недійсний, оскільки строк дії звіту 6 місяців, в матеріалах справи не міститься жодного повідомлення стягувача про можливість залишення за ним нереалізованого майна, стягувачем не внесено на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь. Крім того, 17 лютого 2017 року головним державним виконавцем В.І. Дихніч складено акт про передачу арештованого рухомого майна нереалізованого на прилюдних торгах у приватну власність стягувачу, при цьому відповідна постанова відсутня, а акт містить суттєві помилки, оскільки в ньому зазначено про передачу саме рухомого майна. Тому просив визнати незаконними дії головного державного виконавця в частині неналежного вчинення виконавчих дій, направлених на повідомлення про відкриття виконавчих проваджень. Визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бородянського РУЮ щодо складання акта за зведеним виконавчим провадженням №ЄДРВП 46351775 з приводу передачі стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення частини боргу 1/2 домоволодіння по вул.Петровського, 52-А в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області та зобов'язати відділ державної виконавчої служби Бородянського РУЮ скасувати зазначений акт.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_4 скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи.

Державний виконавець Дихніч В.І. в судовому засіданні проти скарги заперечував, пояснив, що виконавче провадження відкрито за виконавчими листами, що надійшли до відділу, про проведення оцінки боржник був повідомлений, майно передано в межах шести місяців з дня оцінки, внаслідок того, що майно не було реалізовано на прилюдних торгах стягувачам було запропоновано залишити це майно за собою, на депозитний рахунок не вносились кошти стягувачем, оскільки сума боргу була більше ніж вартість майна, з приводу передачі майна стягувачу було винесено відповідну постанову.

Представник Бородянського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти скарги заперечував.

Стягувач ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні проти скарги заперечували, мотивуючи тим, що доводи викладені в скарзі не підтверджені жодними доказами, та спростовуються матеріалами виконавчого провадження.

Вислухавши пояснення представників сторін, ОСОБА_3, державного виконавця, дослідивши матеріали скарги та надані копії матеріалів виконавчого провадження, оглянувши в судовому засіданні виконавче провадження, судом встановлено, що на виконанні Бородянського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" 185 476,75 грн., на користь ОСОБА_3 392 070 грн. та 384 085,04 грн.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" (1999 року), державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Таким, чином у державного виконавця відсутній обов'язок при відкритті виконавчого провадження перевіряти чи поінформований боржник про існування рішення суду на підставі, якого виданий виконавчий документ, а надіслання копій відповідних постанов, підтверджується копіями відповідних супровідних листів (а.с.81,83,85).

Порядок оцінки майна передбачений ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої, державний виконавець зобов'язаний повідомити сторонам виконавчого провадження про результати визначення вартості чи оцінки майна. Вказаний обов'язок був виконаний державним виконавцем, що підтверджується копією реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції за 25 липня 2016 року та копією повідомлення (а.с.76-77).

Також зазначеною статтею передбачені дії, що зобов'язаний вчинити державний виконавець за наявності заперечення однією із сторін проти результатів оцінки.

Оскільки даних про надходження заперечень проти результатів оцінки в матеріалах виконавчого провадження немає, посилання боржника на те, що вартість домоволодіння встановлена нижче, ніж воно коштує дійсно, не підтверджено відповідними доказами, то посилання боржника на зазначені обставини судом не приймаються до уваги.

Порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення врегульовано ст. 62 ЗУ "Про виконавче провадження". Зазначена стаття також передбачає дії державного виконавця щодо уцінки майна, що не було реалізовано. Враховуючи, що про всі уцінки майна державний виконавець повідомляв сторони виконавчого провадження, в тому числі і боржника (а.с.73-76), у актах переоцінки зазначалось про те, що майно не було реалізовано, посилання боржника на те, що він не знав про передачу майна на реалізацію, судом також до уваги не приймаються.

Відповідно до п.8 Розділу ХІІІ Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року, що набрав чинності 05 жовтня 2016 року, майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи викладене, оскільки реалізація майна до набрання чинності Законом від 02 червня 2016 року не завершилась, то державний виконавець повинен був діяти відповідно до вимог ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" (1999 року), частина шоста якої передбачає, що у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Остання переоцінка проведена 31 жовтня 2016 року, відтак останні торги повинні були відбутися до 1 грудня 2016 року, і з цього часу державний виконавець повинен був повідомити про це стягувачу і запропонувати вирішити питання про залишення майна за собою.

Частина 7 вказаної статті передбачає, що стягувач повинен повідомити про своє бажання залишити своє майно за собою протягом 15 днів з дня отримання повідомлення. Заява стягувача про бажання залишити за собою нереалізоване майно надійшла до виконавчої служби 16 грудня 2016 року (а.с.72).

Враховуючи викладене, відсутність в матеріалах виконавчого провадження повідомлення державного виконавця про те, що майно не реалізовано і його можливо залишити за собою не порушує прав боржника, враховуючи, що заява про бажання залишити майно від стягувача надійшла 16 грудня 2016 року, тобто в межах 15 днів з наступного дня коли повинні бути проведені останні торги.

Частиною 8 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом.

Враховуючи, що початкова вартість нереалізованого майна встановлена в сумі 833 558,3 грн., а сума коштів яка підлягає стягнення з боржника на користь ОСОБА_3 становить 776 155,04 грн. то вона по 31 грудня 2016 року повинна була внести на відповідний депозитний рахунок 57403,26 грн.

Однак вимоги ч.8 ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" виконані не були.

При цьому, посилання державного виконавця, стягувача та її представників на те, що початкова вартість про яку йдеться мова у статті 62 це вартість майна встановлена після уцінки, суд не приймає до уваги, оскільки частина 9 статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" (1999 року), передбачає, що майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. В даному випадку майно передавалось на реалізацію за ціною, визначеною статтею 58 цього Закону в розмірі 833 558,3 грн.

Крім того, ч.9 ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" (1999 року), передбачає, що про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Таким чином, складення 17 лютого 2017 року державним виконавцем акту про передачу майна без попереднього внесення на депозитний рахунок різниці між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_3, за вартістю яка не відповідає початковій вартості майна, та відповідно до постанови (а.с.67-69), яка не затверджена начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" (1999 року), тому в цій частині скарга підлягає задоволенню.

Одночасно, необхідно зазначити, що наявність помилок в назві акту, не впливає на висновок суду, оскільки зі змісту акту однозначно можливо встановити, що передається нерухоме майно.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.25, 58, 62 Закону України "Про виконавче провадження" (1999 року), ст. 387 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ОСОБА_8 щодо передачі ОСОБА_3 у власність 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області по вулиці Петровського, 52-а в рахунок погашення боргу в межах зведеного виконавчого провадження № ЄДРВП 46351775.

Скасувати акт складений головним державним виконавцем Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ОСОБА_8 17 лютого 2017 року про передачу арештованого майна нереалізованого на прилюдних торгах.

В іншій частині скарги відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційні скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддяОСОБА_1