Дата документу 22.03.2017 Справа № 554/7908/16-ц
Провадження №2/554/3226/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду:

судді - Блажко І.О.

при секретарі - Кучеренко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_6

представник третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, за дорученням ОСОБА_8 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_5, Четверта Полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру

та позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному майні , -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1, за дорученням ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру. В якому прохали : прийняти заяву до провадження та порушити провадження у справі; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1. Зазначивши, що 22.03.2016 відкрилася спадщина після померлого батька ОСОБА_9. До спадкового майна ввійшла квартира за адресою - АДРЕСА_1, котра за життя належала батькові. Сестра ОСОБА_3 претендує на вказану квартиру, як на спадкове майно, але квартиру він ОСОБА_1 разом із дружиною викупили за власні кошти. В зв»язку з тим, що спірна квартира була викуплена за власні кошти, та йому ОСОБА_1 не видали правовстановлюючий документ на право власності на квартиру, вважає, що порушені його законні права, та в зв»язку з тим, що не має можливості оформити право власності на квартиру змушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та отримання рішення про визнання права власності на квартиру за адресою - АДРЕСА_1 на його ім»я - ОСОБА_1.

20 грудня 2016 року до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному майні. В якій прохала : визнати право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя за дружиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від квартири АДРЕСА_2 (бульвару ОСОБА_10) в м.Полтаві після смерті чоловіка ОСОБА_9 (а.с.97-98).

20 грудня 2016 року ухвалою суду прийнято позовну заяву про вступ у справу у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному майні та об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1, за дорученням ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру (а.с.117).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 первісний позов підтримали. Прохали задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення позову третьої особи з самостійними вимогами заперечували повністю. Прохали відмовити у задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та представник ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_4 проти задоволення первісного позову заперечували повністю. Прохали відмовити в задоволенні первісного позову у повному обсязі. Позов третьої особи з самостійними вимогами підтримали повністю.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 первісний позов підтримала повністю. Проти задоволення позову третьої особи з самостійними вимогами заперечувала повністю.

В судовому засіданні третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_6 та представник ОСОБА_6 за дорученням ОСОБА_7 позов третьої особи з самостійними вимогами підтримали. Прохали задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення первісного позову заперечували повністю. Прохали відмовити у задоволенні первісного позову повністю.

Третя особа Четверта Полтавська держнотконтора до суду представника не направили, надіславши суду лист. В якому прохали розгляд справи проводити без участі представника держнотконтори, вирішення питання по справі на розсуд суду (а.с.85).

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову повністю та задоволення позову третьої особи з самостійними вимогами повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 перебували у шлюбі з 07.06.1949 по день смерті ОСОБА_9 22.03.2016, що підтверджується копією : свідоцтва про одруження серія ЯР і 696-95 виданим Матвіївською с/радою Диканського району Полтавської області; свідоцтва про смерть ОСОБА_9 (а.с.5, 100).

30 січня 1986 року виконавчим комітетом Октябрської ради народних депутатів м. Полтави ОСОБА_9, сімя якого складається з двох осіб було видано ордер №412 на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_3. Зазначено, що ордер виданий на рішення виконкому міської ради народних депутатів міста Полтави № 45 від 22.01.1986, що слідує із копії ордеру (а.с.60).

Таким чином, ордер виданий на спірну квартиру подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_9

25 грудня 1991 року рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів № 588 було прийнято рішення, яким дозволено відділу по продажу та експлуатації житла продати та оформити в установленому порядку продаж квартири квартиронаймачам, які в ній проживають, а саме: ОСОБА_9 двохкімнатну квартиру АДРЕСА_4 продажною вартістю 9240 карбованців, що підтверджується копією виписки з рішення (а.с.94)

В період шлюбу 12 лютого 1992 року між виконкомом Полтавської міської ради народних депутатів та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу двохкімнатної квартири АДРЕСА_3. Продаж було вчинено за 9240 карбованців. При цьому у вказаному договорі зазначено, що кошти поступили на рахунок міськвиконкому згідно довідки від 13 січня 1992 року за №683, що слідує із копії договору (а.с.95-96).

17 лютого 1992 року ОСОБА_9 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_5 міжміському БТІ про, що було зроблено відмітку на договорі купівлі-продажу вказаної квартири про внесення запису до реєстрової книги №121 під реєстровим номером 16544 (а.с.96 зворот).

Частиною 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, власником квартири АДРЕСА_3 за життя був ОСОБА_9

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власностю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вимогами ч.ч.1, 3 ст. 355 ЦК України, майно, що є у спільній власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, що встановлено ч.І ст. 61 СК України.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Проаналізувавши зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана в період шлюбу, а тому частки кожного з них (ОСОБА_6 та за життя ОСОБА_9Г.) становлять по ? частині.

Таким чином частка ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності подружжя становить ? частина квартира АДРЕСА_3.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11.03.1986 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіює паспорта на ім»я ОСОБА_6 (а.с.61).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову третьої особи з самостійними вимогами.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.10 ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази своїх вимог та заперечень.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суду ОСОБА_1 не надано доказів та судом не встановлено, що спірну квартиру він ОСОБА_1 викупив за власні кошти.

Як встановлено у судовому засіданні, станом на день розгляду справи у суді договір купівлі-продажу від 12 лютого 1992 року спірної квартири до суду не оскаржувався є чинним.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову за недоведеністю.

19 жовтня 2016 року ухвалою судді заяву ОСОБА_1 задоволено. Відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі(а.с.45).

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_6 звільнена від сплати судового збору, як учасник бойових дій (а.с.99).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1 929 грн. 20 коп. (1 378 грн. за первісний позов + 551,20 грн. за позов третьої особи з самостійними вимогами).

Керуючись ст. ст.10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України , суд , -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1, за дорученням ОСОБА_8 до ОСОБА_3 права власності на квартиру відмовити.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному майні задовольнити повністю.

Визнати право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_6 за дружиною ОСОБА_6 в розмірі ? частина від квартири АДРЕСА_2 (бульвар ОСОБА_10) в м.Полтаві.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований АДРЕСА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 929 (одна тисяча дев»ятсот двадцять дев»ть) грн. 20 (двадцять) коп.

Складання повного тексту рішення відкладено на 5 (п»ять робочих) днів 28 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а відсутніми особами з дня отримання.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги якщо така заява не буде подана.

Суддя І.О.Блажко