АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 766/2316/16-ц Головуючий в першій інстанції Рядча Т.І.
Номер провадження 22-ц/791/331/17 Доповідач: Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Воронцової Л.П.

Суддів: Полікарпової О.М.

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Прокурора - керівника Херсонської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області А.Коваленка на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2016 року, постановлену у цивільній справі за поданням державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року державний виконавець Суворовського районного ВДВС м. Херсон, М.В.Косій звернувся до суду з поданням про визнання мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В обгрунтування вимоги зазначав, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №668/13647/15 виданого 15.01.2016 року Суворовським районним судом м. Херсон про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 916090,00 грн.

В процесі виконання, сторонами виконавчого провадження йому передано мирову угоду, згідно якої ОСОБА_4 згоден передати та передає, а ОСОБА_5 згодна прийняти в рахунок заборгованості нерухоме майно, яке належить боржнику на праві власності.

Посилаючись на ст.372 ЦПК України державний виконавець просив суд визнати укладену між сторонами виконавчого провадження мирову угоду.

Ухвалою Херсонського міського суду м. Херсон від 18.05.2016 року з урахуванням ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2016 року про виправлення описки, визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступного змісту: між боржником та стягувачем укладено договір позики, за яким стягувач надав боржнику позику у розмірі 40000,00 дол. США, а останній зобов'язався перед стягувачем повернути суму позики до 01.09.2015 року;

рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості боржника перед стягувачем за договором позики від 25.05.2015 року і стягнуто з боржника на користь стягувача 40000,00, що за офіційним курсом валют НБУ на момент ухвалення рішення становило 910000,00, а також 6090,00 грн. судового збору;

боржник визнає всю заборгованість перед стягувачем у розмірі, встановленому рішенням суду;

боржник, ОСОБА_4, на виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 22.12.2015 року і з метою повернення позики передає у власність стягувачу, ОСОБА_5 належні йому на праві особистої приватної власності нерухоме та рухоме майно:

земельну ділянку несільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, яка має площу 0,0450 га та якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1;

земельну ділянку несільськогосподарського призначення, цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, яка має площу 0.0414 га та якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2;

дачний будинок, загальною площею 148,3 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

земельну ділянку площею 0,415 га, кадастровий номер: НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

стягувач підписанням цієї мирової угоди підтверджує повне виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 22.12.2015 року і сплати всіх платежів за рішенням суду, і сторони констатують, що боргових зобов'язань будь - кого з учасників цієї мирової угоди за вказаним рішенням суду не існує;

боржник і стягувач домовилися, що будь - які витрати, пов'язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї мирової угоди, покладаються на Боржника;

стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди;

стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності цією мировою угодою він відмовляється від примусового виконання вказаного рішення суду, після чого виконавче провадження ВП №49968270 - відкрите державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції м. Херсона у справі про примусове виконання виконавчого листа №668/13647/15 від 15.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 910 000, 00 грн. та 6090,00 грн. судового збору, а всього на суму: 916090,00 грн., підлягає закінченню;

стягувач і боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією мировою угодою відповідно до ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження;

боржник та стягувач заявляють, що ні в процесі укладення мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушенні права будь -яких третіх осіб, у тому числі й Держави;

сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь - яких зустрічних претензій, не мають і не матимуть ніяких інших вимог, включно вимог про відшкодування збитків тощо;

сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди;

сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті мирової угоди. Наслідки затвердження цієї мирової угоди сторонам відомі;

сторони підтверджують, що мають всі необхідні повноваження на підписання цієї мирової угоди та не мають будь - яких застережень та/або обмежень таких повноважень та або своєї правоздатності, та/або дієздатності;

уся інформація, викладена в цій мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна. Кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність - інформації, яка зазначена в цій мировій угоді;

ця мирова угода передається до ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона для подальшого прийняття її і затвердження в суді і набуває чинності після її затвердження;

ця мирова угода складена у трьох примірниках та підписана сторонами особисто 27.04.2016 року.

На ухвалу суду прокурор - керівник Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області А.Коваленко подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про визнання мирової угоди, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що суд постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор Петренко Л.В. доводи апеляційної скарги підтримала з підстав в ній викладених, просила скаргу задовольнити.

Державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон, Косій М.В., боржник - ОСОБА_4 та стягувач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили її відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що мирова угода, укладена між сторонами виконавчого провадження, не суперечить закону, здійснена в інтересах сторін і виконання її умов не порушує прав та інтересів інших осіб.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до частин 2,3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяло на час виникнення спірних відносин, стягувач має право подати заяву про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа. Сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом.

Відповідно до положень ст. 372 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Підставою для відмови у визнання мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження, або неприйняття відмови стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення є: суперечливість таких дій закону, порушення прав чи свобод інших осіб на стадії виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів справи на виконанні Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон Головного Територіального управління юстиції у Херсонській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №668/13647/15 виданого 15.01.2016 року Суворовським районним судом м. Херсон про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 916090, 00 грн.

Таким чином, предметом судового спору є грошові кошти.

Згідно мирової угоди від 27.04.2016 року, укладеної між сторонами виконавчого провадження №49968270, боржник ОСОБА_4 на виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 22.12.2015 року і з метою повернення позики передає у власність стягувачу - ОСОБА_5 належні йому на праві особистої приватної власності нерухоме та рухоме майно, а саме: земельну ділянку несільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, яка має площу 0,0450 га та якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1;

земельну ділянку не сільськогосподарського призначення, цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, яка має площу 0.0414 га та якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2;

дачний будинок, загальною площею 148,3 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

земельну ділянку площею 0,415 га, кадастровий номер:НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

Таким чином, суд першої інстанції постановлюючи ухвалу про визнання мирової угоди в процесі виконання, та визнаючи відповідно до умов мирової угоди за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно, яке не було ні предметом судового спору, ні предметом примусового виконання судового рішення, не звернув уваги на те, що не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами, оскільки метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору, тобто матеріально - правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просив ухвалити судове рішення. За таких обставин, поза увагою суду залишилась та обставина, що сторони виконавчого провадження шляхом укладення зазначеної мирової угоди намагаються здійснити перехід прав власності на нерухоме майно, яке не було предметом судового спору.

Набуття права власності на нерухоме майно законодавчо визначене та врегульоване. За загальним правилом право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України).

Перехід права власності на нерухоме майно під час виконавчого провадження урегульоване положеннями ст.62 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до яких арештоване майно, яке не реалізовано на прилюдних торгах і яке стягувач виявив бажання залишити за собою за постановою та актом державного виконавця передається стягувачу в рахунок коштів, що підлягають стягненню на його користь. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

На підставі викладеного, колегія суддів, дійшла висновку, що мирова угода, укладена сторонами виконавчого провадження за умовами якої відбувся перехід права власності на нерухоме майно, яке не було предметом спору,суперечить закону та зачіпає економічні інтереси держави, оскільки перехід права власності відбувся у не передбачений законом спосіб та без сплати відповідних податків, а тому не може бути визнана судом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала суду про визнання мирової угоди постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у визнанні мирової угоди в процесі виконання.

Оскільки, прокурор в апеляційній скарзі просив скасувати оскаржувану ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а апеляційний суд використовуючи надані йому законом повноваження (ст.307 ЦПК України) постановляє нову ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди в процесі виконання, апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст.303,307,311 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Прокурора - керівника Херсонської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області А.Коваленка на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2016 року задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2017 року скасувати і постановити нову, якою відмовити у визнанні мирової угоди укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на стадії виконання судового рішення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: Л.П Воронцова

О.М Полікарпова