Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1597/16-ц Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія 47 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради Житомирської області, Коростишівського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України про визначення меж земельних ділянок та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Коростишівської міської ради Житомирської області, Коростишівського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України (далі - Коростишівський СТК ТСО України) про визначення меж земельних ділянок та зобов'язання вчинити дії. Зазначав, що з 2003 року він є власником незавершеної з 1989 року будівництвом нежитлової двохповерхової споруди в м. Коростишів по вулиці Гвардійській, 43, яка розміщена на комунальній земельній ділянці, яка надана міськвиконкомом в 1997 році в постійне безоплатне користування громадській організації Коростишівському СТК ТСО України. Надана земельна ділянка частково використовується клубом як автодром. Приміщення куплене ним у 2003 році й відповідно до редакції ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України чинних на час купівлі, він має право для отримання в користування земельну ділянку під спорудою. Рішенням сесії міськради від 28 січня 2016 року №67 (з урахуванням уточнення від 27 квітня 2016 року №132) йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою для надання в оренду ділянки орієнтовною площею 0,06 га під спорудою і необхідної за нормами ДБН для її обслуговування. У вересні 2016 року проект виготовлено в межах площі ділянки відповідно рішення міськради. Однак керівництво клубу без поважного мотивування чи аргументації постійно ухиляється від здійснення процедури погодження меж між ділянками і підписання відповідного протоколу. Така невмотивована самоуправна позиція клубу у дотриманні правил вирішення земельного питання є протиправною і створює йому перешкоду в реалізації свого права на отримання в користування земельну ділянку під належною йому нерухомістю. Погодження меж із суміжним землекористувачем є виключно допоміжною формальною стадією в процесі оформлення проектної документації землеустрою. Враховуючи вищевикладене, просив визнати протиправними всупереч положень п.г), п.е) ч. 1 ст. 96, ч.3 ст. 103, ч.1 ст. 106, п.б) ч.2 ст. 198 ЗК України безпідставне ухилення Коростишівського СТК ТСО України як суміжного землекористувача підписати з ОСОБА_1 протокол погодження меж земельної ділянки та акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 26 вересня 2016 року як складових документів проекту землеустрою, виготовленого ПП «Земля поліського краю» на виконання рішення міськради від 28 січня 2016 року №67, а тому визнати узгодженими межі земельних ділянок між ОСОБА_1 та Коростишівським СТК ТСО України згідно цього проекту землеустрою; зобов'язати Коростишівську міську раду прийняти вищевказані протокол та акт від 26 вересня 2016 року без підпису суміжного землекористувача (Коростишівського СТК ТСО України) в сукупності документів виготовленого ПП «Земля поліського краю» проекту землеустрою на підставі рішення міськради від 28 січня 2016 року №67 (з уточненням від 27 квітня 2016 року №132) та розглянути в порядку ст. 123 ЗК України на сесії міськради заяву ОСОБА_1 по суті питання щодо затвердження зазначеного проекту землеустрою без врахування відсутності в проектній документації підпису представника Коростишівського СТК ТСО України як суміжного землекористувача в протоколах (актах), які стосуються процедури погодження і визначення меж земельних ділянок в натурі та передачі межових знаків між ОСОБА_1 та Коростишівським СТК ТСО України.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2017 року виправлено описку у абзаці четвертому описової частини рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року, зазначивши вірно «Представник відповідача Коростишівського спортивно-технічного клубу ТСОУ» замість помилково вказаного «Представник відповідача Корости». Виправлено описку у абзаці другому мотивувальної частини рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року, зазначивши вірно «об'єкт незавершеного будівництва» замість помилково вказаного «земельна ділянка».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновкам суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником об'єкта незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 на підставі рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.09.2009 року.

Суміжним землекористувачем ОСОБА_1 є Коростишівський спортивно-технічний клуб ТСОУ.

Рішенням сесії Коростишівської міської ради Житомирської області №67 від 28 січня 2016 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0600 га по АДРЕСА_1 для обслуговування двох поверхової нежитлової споруди з метою надання її в оренду, за рахунок земель комунальної власності Коростишівської міської ради.

Встановлено, що суміжний землекористувач Коростишівський спортивно-технічний клуб ТСОУ відмовився від погодження меж вказаних земельних ділянок, що підтверджується актом про відмову у погодженні меж земельної ділянки суміжним землекористувачем від 26.06.2016 року, відповіддю директора Коростишівського спортивно-технічного клубу ТСОУ від 29.09.2016 року.

Згідно ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Порядок погодження і затвердження документації із землеустрою, а також повноваження органів виконавчої влади у частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передбачений у ст. ст. 186, 186-1 ЗК України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Згідно зі ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст. 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Видається, що погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають.

Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. З огляду на це, слід вважати, що спір про право у випадку не підписання акта погодження меж відсутній.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що право позивача на завершення процесу оформлення оренди на земельну ділянку без погодження її межі із суміжним землекористувачем може бути захищено шляхом пред'явлення позову про надання дозволу на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність без погодження в акті погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем та в актах приймання-передачі межових знаків на зберігання лише у випадку відсутності спору щодо межі між суміжними земельними ділянками та відсутності правових підстав для відмови суміжного землекористувача у погодженні межі земельної ділянки.

Із матеріалів справи вбачається, що Коростишівський спортивно-технічний клуб ТСОУ відмовився погоджувати зазначені документи у зв'язку із наявністю спору між сторонами щодо меж земельних ділянок.

Земельна ділянка, яка розташована по вул. Гвардійській розміром 1,6063 га знаходиться в постійному користуванні Коростишівського спортивно-технічного клубу ТСОУ. Дана обставина не заперечувалася сторонами в суді першої інстанції.

З огляду на наведене суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові.

Із матеріалів апеляційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

За таких обставин, відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді