Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/144/17
Провадження № 2/321/138/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Позовні вимоги мотивовані наступним. З 28 серпня 2012 року до 11 квітня 2016 року позивач з відповідачем ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем по справі ОСОБА_4, їхній неповнолітній син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає з відповідачкою, яка з невідомих позивачу причин не дозволяє йому спілкуватися з дитиною, не надає з цього приводу ніяких пояснень. Тож, зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у його спілкуванні з сином ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставах, викладених у позові. Додатково пояснив, що він, як батько бажає приймати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, проте мати дитини, його колишня дружина ОСОБА_4 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Він не має змоги спілкуватися з сином в будинку його колишньої дружини з тих підстав, що коли він приходить до сина, починаються сварки не тільки з колишньою дружиною, але й з її батьками. За вказаних обставин, просить визначити способи участі у спілкуванні та вихованні дитини саме за його місцем проживання.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог, але наголошувала на тому, що через вік дитини позивач ОСОБА_1 має з нею погоджувати час перебування дитини не вдома, його раціон, режим відпочинку.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_3 пояснила суду, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Михайлівській районній державній адміністрації Запорізької області від 20 січня 2017 року було розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо участі у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Члени комісії рекомендували йому звернутися до Михайлівського районного суду Запорізької області про вирішенні спору щодо участі у вихованні малолітнього сина та встановлення днів побачень з ним, так як мати дитини чинить перешкоди. Крім того, згідно висновку Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області щодо участі одного з батьків у вихованні дитини від 07 березня 2017 року, Михайлівська районна державна адміністрація, як представник органу опіки та піклування, вважає за можливе спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в визначені дні та за адресою мешкання батька. Акцентує увагу сторін та суду на тому, що дитина не повинна страждати у разі розлучення батьків. В даному випадку, позивач, як батько дитини має такі ж самі права як і мати у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, у відповідності до свідоцтва про народження виданого 05 квітня 2012 року Пришибською селищною радою Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний запис акту про народження № 28 (а.с. 4)

Згідно з рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2016 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 5).

Відповідно до довідки виданої Державним центром зайнятості Михайлівського РЦЗ 26 січня 2017 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний в Михайлівському РЦЗ з 08 листопада 2016 року ( а.с.6)

Згідно довідки за № 1239, виданої Михайлівською селищною радою 15 листопада 2016 року, місцем проживання ОСОБА_1А є смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області вул. Мічуріна 39, де він проживає один.( а.с. 6)

Відповідно до довідки за № 74, виданої Михайлівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 27 січня 2017 року, ОСОБА_1 були сплачені аліменти ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 за період з 22 грудня 2016 року по 11 січня 2017 року в розмірі 793 грн. 83 коп. Заборгованість станом на 11 січня 2017 року складала 1234 грн. 55 коп. ( а.с. 6)

Згідно витягу з рішення №1, засідання комісії з питань захисту прав дитини при Михайлівській районній державні адміністрації Запорізької області від 20 січня 2017 року, на засідання комісії було розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Члени комісії рекомендували йому звернутися до Михайлівського районного суду Запорізької області про вирішенні спору щодо участі у вихованні малолітнього сина та встановлення днів побачень з ним, так як мати дитини чинить перешкоди ( а.с. 7).

Згідно висновку органу опіки та піклування Михайлівської райдержадміністрації щодо участі одного з батьків у вихованні дитини від 07 березня 2017 року за № 01-14/102, ОСОБА_1 від шлюбу з ОСОБА_4 має малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2016 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було розірвано. Після розлучення малолітній ОСОБА_5 залишився проживати з матірю в смт Пришиб, вул. Шкільна, 26. Зі слів ОСОБА_6 його колишня дружина ОСОБА_4 чинить перешкоди у спілкуванні з сином, тому ОСОБА_6 звернувся з заявою до органу опіки та піклування. На комісії з питань захисту прав дитини при Михайлівській районній державній адміністрації було рекомендовано ОСОБА_6 звернутись до Михайлівського районного суду щодо вирішення спору щодо участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 та встановлення днів побачень з ним. Згідно характеристики Михайлівської селищної ради від 27 лютого 2017 року № 541 ОСОБА_1, за час проживання на території селищної ради зарекомендував себе позитивно. Характер спокійний, врівноважений. Освіта вища. Спиртними напоями не зловживає. Приводів до правоохоронних органів не мав. На даний час не працює, перебуває на обліку в районному центрі зайнятості. ОСОБА_1 на праві власності має житловий будинок за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт Михайлівка, вул. Мічуріна, 39. Згідно з актом обстеження депутата Михайлівської селищної ради від 28 лютого 2017 року житловий будинок, який належить ОСОБА_6, має загальну площу 73 кв.м, складається з 6 кімнат, придатних для житла. Для дитини облаштовано дві кімнати - спальня та ігрова. В будинку обладнана кімната для санітарної гігієни, кухня. Все знаходиться в задовільному стані. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 157, 158 Сімейного кодексу України, Михайлівська районна державна адміністрація, як представник органу опіки та піклування, вважає за можливе спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в визначені дні та за адресою мешкання батька.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 04 листопада 2016 року ОСОБА_1 прийняв належний ОСОБА_7 на праві власності житловий будинок з будівлями та спорудами №39 за адресою: смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області по вул. Мічуріна і сплатив його вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі.

Згідно довідки за № 1239 виданої Михайлівською селищною радою Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживає один.

Відповідно до довідки - характеристики виданої депутатом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області 27 лютого 2017 року, ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. За час проживання на території Михайлівської селищної ради зарекомендував себе позитивно, по характеру спокійний, врівноважений. Освіта вища, спеціальність юрист, спиртними напоями не зловживає, приводів до правоохоронних органів ніколи не мав, на даний час перебуває на обліку в центрі зайнятості. Михайлівська селищна рада компрометуючими матеріалами стосовно ОСОБА_1 не володіє.

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 депутатом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області 27 лютого 2017 року, ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Житловий будинок має загальну площу 73 кв.м. В будинку 6 кімнат придатних для житла Є дві кімнати для дитини ( спальня, ігрова). Також обладнана кімната для санітарної гігієни. Кухня знаходиться в будинку. Опалення газове. В будинку є всі умови для перебування дитини.

Відповідно до довідки - характеристики виданої Пришибською селищною радою Михайлівського району Запорізької області 28 лютого 2017 року, ОСОБА_2 зарекомендувала себе з позитивної сторони, Стосунки з особами, ведучими аморальний спосіб життя та раніше судимими особами не підтримує. Спиртними напоями не зловживає. Скарг від мешканців селища та сусідів на її адресу не надходило. Раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.

Згідно акту обстеження житлово - побутових умов, складеного депутатом Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області 28 березня 2017 року, ОСОБА_8 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_8 працювала в Михайлівській ветеринарній лабораторії на посаді хіміка - лаборанта в даний момент знаходиться в декретній відпустці . будинок, в якому проживає ОСОБА_8 знаходиться в відмінному стані. Є газове опалення, підведена вода. Син ОСОБА_5 має окрему кімнату, яка обладнана дитячими меблями, в кімнаті багато іграшок, дитячої літератури. Дитина дитячий садок не відвідує, знаходиться на домашньому вихованні, яке забезпечує мати дитини та бабуся з дідусем. Подвіря чисте, впорядковане.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Із змісту ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 Сімейного кодексу України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до ч.4,5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 28 серпня 2012 року по 11 квітня 2016 року перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з матірю, за місцем проживання останньої. Сторони не змогли знайти порозуміння щодо участі батька у вихованні дитини, внаслідок чого позивач звернувся за вирішенням цього питання до органу опіки та піклування Михайлівської РДА, яким 20 січня 2017 року було рекомендовано звернутися позивачу до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовом про вирішення спору щодо участі у вихованні малолітнього сина та встановлення днів побачень з ним, так як мати дитини чинить перешкоди. Крім того, Михайлівська РДА вважає за можливе спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в визначені дні та за адресою мешкання батька, що відображено у висновку Михайлівської РДА від 07 березня 2017 року.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 посилається як на підставу задоволення своїх вимог на ті обставини, що перешкоджаючи йому зустрічатися з дитиною, відповідач позбавила його можливості спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Позивач вважає, що такі перешкоди повинні бути усунуті в судовому порядку.

Суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, як сторона, яка приймає участь у справі довів суду ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, а саме: довів наявність перешкод з боку відповідача ОСОБА_2 щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 11 листопада 2013 народження та в підтвердження надав відповідні докази.

Крім того, суд бере до уваги ті обставини, що у відповідності до наданих доказів, позивач має своє житло, є власником житлового будинку внаслідок чого має можливість спілкуватися зі своїм сином за місцем свого мешкання. Також, суд бере до уваги надану характеристику з місця проживання позивача ОСОБА_1 у відповідності до якої він характеризується позитивно та акт обстеження житлових умов проживання позивача, який на думку суду є сприятливим для проведення зустрічей з дитиною та спілкуванні з нею за місцем проживання позивача.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги висновок органу опіки та піклування щодо способу участі позивача у вихованні малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як батько малолітньої дитини, який проживає окремо, має право на особисте спілкування з дитиною та брати участь у її вихованні, а тому слід встановити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні і вихованні малолітнього ОСОБА_5: дозволити позивачу забирати для спілкування дитину кожної неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. та у святкові дні з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., зокрема, і за адресою проживання ОСОБА_1: Запорізька область Михайлівський район смт. Михайлівка, вул. Мічуріна, 39, при умові задовільного стану здоровя дитини, обовязкового повідомлення матері дитини - ОСОБА_2 про місце перебування дитини, обовязкового повернення дитини матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку.

Стосовно вимог про стягнення судових витрат, суд звертає увагу та таке:

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно зі ст. ст. 84, 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем ОСОБА_1 було надано квитанцію про сплату послуг адвоката ОСОБА_9 в сумі 700 грн. (а.с. 1).

Однак матеріали справи не містять та позивачем не надано документів, що свідчать про укладення договору про надання правової допомоги і акту приймання-передачі виконаних робіт, оформлених у встановленому законом порядку.

Таким чином, відсутні належні докази на підтвердження вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, а тому в цій частині вимог необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 131, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею задовольнити.

Усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні, шляхом визначення таких способів участі ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною та її вихованні:

встановити порядок спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 кожної неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. та у святкові дні з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., зокрема, і за адресою проживання ОСОБА_1: Запорізька область Михайлівський район смт. Михайлівка, вул. Мічуріна, 39, при умові задовільного стану здоровя дитини, обовязкового повідомлення матері дитини - ОСОБА_2 про місце перебування дитини, обовязкового повернення дитини матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_10