АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2488/17 Справа № 206/1676/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сухоруков А. О. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Дніпро

14 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2016 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сум, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про захист прав споживача та просив розірвати договір купівлі-продажу, укладений з ФОП ОСОБА_2 і стягнути з відповідача грошові кошти /а.с.1-5, 41-45/.

Ухвалою судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2016 року відкрито провадження у справі /а.с.63/.

З цією ухвалою не погодилася ОСОБА_2 і звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі за даним позовом суддя прийшов до висновку, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та підсудна Самарському районному суду м. Дніпропетровська, застосувавши правила підсудності, передбачені ст. 110 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно приписів ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Правила підсудності у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом.

Підсудність справ визначається главою 1 розділу ІІІ ЦПК України.

За загальним правилом позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування (ч.1 ст.109 ЦПК України).

Проте, ч.5 ст.110 ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ч.14 ст.110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

А відповідно до п. 22 ст. 1 цього ж Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Разом з цим, пленум Верховного Суду України в ч.2 п.2 постанови від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснив, що оскільки Закон «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу.

Споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

У висновках, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), зазначено, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини не тільки на стадії укладення, а і на стадії виконання договору.

Матеріалами справи підтверджується, що 29 квітня 2008 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 022904-6, відповідно до якого позивач придбав у відповідача товар, а саме будівельну систему «Velox» /а.с.47/.

На підставі аналізу вищевказаних правових норм та урахуванням п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», можна зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, відносини, які виникають при укладенні договору купівлі-продажу.

Таким чином, позивачем подано позов в порядку захисту прав споживачів про розірвання даного договору, у зв'язку з порушенням його умов з боку відповідача та стягнення суми .

Даний позов згідно з ч.5 ст.110 ЦПК України може пред'являтися в суд за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Місце проживання позивача зареєстровано в АДРЕСА_1, що за адміністративно - територіальним поділом відноситься до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Позов, з яким до суду звернувся позивач, не відноситься до категорії справ, які розглядаються тільки певним судом за правилами виключної підсудності.

В пункті 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Отже, пред'являючи позов до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за зареєстрованим місцем проживання, позивач скористалась правом вибору суду, яке їй надано відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України .

Тому, за таких обставин, судом при відкритті провадження правила підсудності не порушено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постановляючи ухвалу про відкриття провадження, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст.119-120 ЦПК України.

За таких підстав, колегія суддів, ухвалу про відкриття провадження у справі вважає такою, що постановлена з додержанням норм процесуального права, із дотриманням правил підсудності, тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

Максюта Ж.І.