Справа № 2-1822/2008
У Х В А Л А

21 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

терозглянувши подання Білоцерківського районного відділу Державної виконавчої служби про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон щодо ОСОБА_1,-ст

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із вказаною заявою мотивуючи її тим, що у районному відділі державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження ВП №10373717, щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Через невиконання боржником своїх зобовязань щодо виконання рішення суду, заявник просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, його неявка не є перешкодою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів /посадових осіб/ вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що у районному відділі ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Наведене підтверджується копією виконавчого листа № 2-1822/2008 від 19.11.2008 р. та копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 10373717 від 27.11.2008 р.

Боржник не виконує зобовязання за рішенням суду, у звязку з чим, станом на 01.11.2017 р. заборгованість по аліментам становить 43 985,34 грн.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на нерухоме майно та автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Відповідно до змісту подання державного виконавця, боржник від виконання свого обов'язку за рішенням суду ухиляється, заборгованість по вказаному виконавчому листу на час постановлення ухвали залишається непогашеною, ОСОБА_1 не вчиняє дій, спрямованих на добровільне виконання рішення суду.

Однак з матеріалів подання не вбачається, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем вчинялись будь-які дії спрямовані на виконання рішення суду. Так, державним виконавцем до матеріалів подання не долучено докази направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику.

Більше того, до матеріалів подання не долучено жодного доказу на підтвердження того, що державний виконавець здійснював виклики боржника, систематично перевіряв його майновий стан, здійснював заходи по встановленню майна боржника чи вчиняв інші дії спрямовані на виконання рішення суду.

Матеріали подання не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, знав, але свідомо ухилявся від його виконання.

Також у матеріалах справи відсутні докази того, що боржник ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", громадянинові, який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього до виконання зобовязань.

Державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ОСОБА_1 має закордонний паспорт, збирається залишити територію України з метою ухиляння від виконання рішення суду, як і не вказав яким чином встановлення обмеження на виїзд останнього за кордон сприятиме виконанню рішення суду.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування та право вільно залишати територію України. Суд вважає, що обмеження даного конституційного права є крайньою мірою, яка може бути використана лише тоді, коли всі передбачені законом виконавчі дії не дали позитивного результату щодо стягнення з боржника суми боргу.

За цих обставин, враховуючи, що державний виконавець не надав суду жодного доказу на вчинення ним виконавчих дій з метою виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду, не довів ухиляння боржника від його виконання, вимога про обмеження останнього у праві виїзду за кордон не може бути задоволена.

На підставі викладеного та керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3