РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10603/16-ц

пр. № 2/759/773/17

16 березня 2017 рокуСвятошинський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Величко Т.О.

при секретарі Скляренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 11.06.2013 року ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк» уклали Кредитний договір №R5B, відповідно до умов Кредитного договору банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в національній валюті, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку встановлених кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав грошові кошти в обсязі та у строк, встановлений кредитним договором, проте, відповідно до покладених на Відповідача умов кредитного договору, Відповідач не виконав свої зобов'язання - припинив вносити щомісячні платежі, передбачені умовами Кредитного договору як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом, у зв'язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у Відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором.

Позивач зазначив, що 15.08.2014 ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», уклали Договір відступлення права вимоги №150814ів від 15 серпня 2014 року, відповідно до у мов Договору відступлення права вимоги № №150814ів від 15 серпня 2014 року та у відповідності до ст.. 512 ЦК України, ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право вимоги за Кредитним Договором, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та Відповідачем.

Станом на 18.07.2016 року заборгованість Відповідача становить 52102,17 грн., а саме: основний борг- 35000 грн., відсотки - 8229,67 грн., штрафні санкції - 0 грн., комісія за користування кредитними коштами - 8872,5 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, підтримав позов, та просив задовольнити його вимоги.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином ( а.с.19,20,31,32). Про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не подавав, як і пояснень чи заперечень на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 11.06.2013 року ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк» уклали Кредитний договір №R5B, відповідно до умов Кредитного договору банк зобов'язався надати Відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в національній валюті, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку встановлених кредитним договором.

Судом встановлено, що 15.08.2014 ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», уклали Договір відступлення права вимоги №150814ів від 15 серпня 2014 року, відповідно до у мов Договору відступлення права вимоги № №150814ів від 15 серпня 2014 року та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право вимоги за Кредитним Договором, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та Відповідачем.

Відповідно до 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази, а саме роздруківка та первинні бухгалтерські документи, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивчем у справі не надано належного та обгрунтованого доказу, щодо наявної заборгованості у відповідача, виписки з його особового рахунку, з якого суд міг встановити наявний борг, внесення платежів та їх зарахування згідно вимог Договору. Також позивач не надав доказів щодо розрахунку суми пені

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Судом встановлено, що згідно копії кредитного договору №R5B ( а.с.4-6) позичальник зобов"язаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка поверення Кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутних послуг.Як вбачається із матеріалів справи позивачтне надав суду доказів, що ПАТ "ВТБ Банк" відступило поливачу право вимоги саме за Кредитним договором №R5B, не надав виписку із особового рахунку відповідача щодо заборгованості та за які періоди нараховані штрафні санкції, не вказав, коли у нього виникло право щодо стягення пені.

А тому суд дійшов висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги належними та допустимими доказами, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 554, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованост - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Святошинського районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ Т.О. Величко