АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-213/11Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 22-ц/789/1336/17 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

23 листопада 2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Шевчук Г. М., Щавурська Н. Б.,

секретар судового засідання - Панькевич Т.І.

з участю - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2017 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія"Профіт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИЛА:

22.08.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал".

Вимоги аргументовано тим, що рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26.10.2011 року позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" задоволено і стягнено солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором - 30177,52 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 240590,28 грн.

24.06.2016 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" був укладений Договір відступлення права вимоги № 114/23, відповідно до умов якого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" передав (відступив), а ПАТ "Вектор Банк" прийняв права вимоги до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/09-02/162/06 від 25.04.2006 року.

24.06.2016 року між ПАТ "Вектор Банк" та ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" укладений Договір відступлення права вимоги № 24062016, відповідно до умов якого ПАТ "Вектор Банк" передав (відступив), а ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" прийняв права вимоги до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за кредитним договором №014/09-02/162/06 від 25.04.2006 року.

Таким чином ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" набуло право вимоги до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 і просить замінити стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 27.10.2017 року заяву ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" задоволено.

Проведено заміну сторони виконавчих проваджень із стягувача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на стягувача ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" по виконавчих провадженнях: ВП №52469406, ВП №52469835, з примусового виконання рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26.102011 року у цивільній справі №2-213/11.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" не є фінансовою установою і відповідно їй не могло бути відступлено право вимоги до боржників.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала і навела доводи аналогічні викладеним в скарзі.

Вказала, що договори відступлення права вимоги не оскаржувалися і не визнані недійсними.

ОСОБА_3 і представник ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явились.

Від ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" надійшло заперечення на апеляційну скаргу у якому товариство просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (995_004), ратифікованої Законом від 17.07.97 N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ), гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, в якій вона є стороною.

Враховуючи вказане, відсутність доказів поважності причин через які учасники цивільного процесу не можуть прибути в судове засідання, обов'язок суду розглянути скаргу на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів, колегія суддів не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи і вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності, належно повідомлених учасників процесу.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відступило ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" право вимоги за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки висновок суду достатньо вмотивований і грунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26.10.2011 року позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" задоволено і стягнено солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором - 30177,52 долари США, що у гривневому еквіваленті становить 240590,28 грн. (а.с. 70-71).

24.06.2016 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" був укладений Договір відступлення права вимоги № 114/23, відповідно до умов якого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" передав (відступив), а ПАТ "Вектор Банк" прийняв права вимоги до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/09-02/162/06 від 25.04.2006 року (а.с. 92-97)

24.06.2016 року між ПАТ "Вектор Банк" та ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" укладений Договір відступлення права вимоги № 24062016, відповідно до умов якого ПАТ "Вектор Банк" передав (відступив), а ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" прийняв права вимоги до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за кредитним договором №014/09-02/162/06 від 25.04.2006 року (а.с. 98-101).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви з наступних обставин.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі право бути стороною виконавчого провадження.

У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо заміни сторони виконавчого провадження відповідає вимогам чинного законодавства і ґрунтується на доказах наявних в матеріалах справи.

Апелянтом не спростовано доказами правомірності переходу права вимоги від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал".

Колегією суддів критично оцінюються доводи апеляційної скарги, що ТзОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" не є фінансовою установою і відповідно їй не могло бути відступлено право вимоги до боржників, оскільки питання відповідності договорів відступлення прав вимоги нормам чинного законодавства, перед судом сторонами не ставилося і відповідно судом не вирішувалося, чинність договорів відступлення права вимоги сторонами не спростовано у встановленому порядку.

Матеріали справи не містять доказів про оскарження чи визнання недійсними договорів відступлення права вимоги.

Як вказано в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) від 10.02.2010 року Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи вказане, наявні докази в матеріалах справи колегія суддів приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції постановлена у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді