Справа № 546/593/16-ц
Провадження № 2/546/32/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Беркути Л.Г.,

при секретарі Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Решетилівської районної державної адміністрації, Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, Служби автомобільних доріг у Полтавській області про встановлення права користування земельною ділянкою та вилучення земельної ділянки з постійного користування Служби автомобільних доріг у Полтавській області, треті особи: Відділ Держгеокадастру у Решетилівському районі Полтавської області, Сектор містобудування, архітектури та з питань НС Решетилівської РДА, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Решетилівської районної державної адміністрації, Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, Служби автомобільних доріг у Полтавській області про встановлення права користування земельною ділянкою та вилучення земельної ділянки з постійного користування Служби автомобільних доріг у Полтавській області, треті особи: Відділ Держгеокадастру у Решетилівському районі Полтавської області, Сектор містобудування, архітектури та з питань НС Решетилівської РДА, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області.

У судове засідання сторони не зявились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі /а.с.136,144,145/.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин , а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства .

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.п. 1.2 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 6 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України, статті 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197, 283 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватно-правового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Поняття земельних відносин та їх зміст визначено ст. 2 Земельного кодексу України, зокрема, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до п. 2 Постанови пленуму Верховного суду від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Судом встановлено, що даний спір виник саме із земельних правовідносин, у яких ОСОБА_1 бере участь не як фізична особа, а як приватний підприємець, тобто субєкт господарської діяльності.

Так, рішенням Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Полтавської області № 39 від 30 травня 2006 року ОСОБА_1, як приватному підприємцю, надано дозвіл на розміщення обєкту торгівлі на спірній земельній ділянці у кафе «Злагода» для торгівлі продовольчими, лікеро-горілчаними та тютюновими виробами /а.с.21/.

10 листопада 2000 року, 29 квітня 2003 року та 19 квітня 2007 року ОСОБА_1 укладав договори оренди земельної ділянки на автошляху Київ-Харків з Решетилівською селищною радою Решетилівського району Полтавської області, саме як приватний підприємець /а.с.25-28,48,35-36/.

19 червня 2008 року приватний підприємець ОСОБА_1 отримав дозвіл на виконання будівельних робіт №397-08-П /а.с.29/.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є встановлення за позивачем права користування земельною ділянкою, на якій він здійснює підприємницьку діяльність та яка була надана йому у користування за договорами оренди, як суб'єкту підприємницької діяльності, а також вилучення земельної ділянки з постійного користування Служби автомобільних доріг у Полтавській області.

Таким чином, спір виник між органом державної влади, який є юридичною особою та ОСОБА_1, як суб'єктом підприємницької діяльності.

З огляду на зазначене, спір повинен розглядатись у порядку господарського судочинства, тому згідно з п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Решетилівської районної державної адміністрації, Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, Служби автомобільних доріг у Полтавській області про встановлення права користування земельною ділянкою та вилучення земельної ділянки з постійного користування Служби автомобільних доріг у Полтавській області, треті особи: Відділ Держгеокадастру у Решетилівському районі Полтавської області, Сектор містобудування, архітектури та з питань НС Решетилівської РДА, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Суддя: