Провадження № 2/344/4144/17
У Х В А Л А

07 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Перко, ОСОБА_2, Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, Приватного підприємства Екватор-ІФ про визнання недійсними договору та свідоцтва про право власності, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності та заяву про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Перко, ОСОБА_2, Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, Приватного підприємства Екватор-ІФ про визнання недійсними договору та свідоцтва про право власності, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності.

Також, позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, вимогами якої просить заборонити ОСОБА_2 здійснювати відчуження квартири за адресою: пров. Надії, 2/110 с. Крихівці Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою особи, яка бере участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши подану заяву про забезпечення позову та матеріали справи вважаю, що вимоги заяви не є належно необґрунтованими; доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду позивачем не представлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову,-

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.М. Антоняк