Справа № 720/390/17
Провадження № 2/720/349/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Факащук А.П.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які перебувають на її утриманні. На даний час сторони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дітей та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на дітей в розмірі 2000 гривень на кожного до досягнення дітьми повнолітнього віку.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Відповідач позов визнав частково та пояснив суду, що спроможний платити аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 гривень щомісяця на кожну дитину.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 473 від 16 лютого 2017 року.

Діти не перебувають на диспансерному обліку в лікарні, сторони проживають окремо.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей на рівні із матір'ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своїх дітей.

Враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений постійний дохід відповідача, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дітей, в твердій грошовій сумі.

При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров'я дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Заявляючи вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, позивачка зазначила, що відповідач зобов'язаний на рівні із нею матеріально забезпечити дітей та спроможний щомісячно сплатити вказану суму аліментів на утримання дітей.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами посилання позивачки про те, що діти потребують, а відповідач має можливість сплати аліменти на дітей саме в розмірі 2000 гривень щомісяця.

Враховуючи у сукупності досліджені докази та виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дітей, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання своїх дітей в розмірі 1500 гривень щомісяця на кожну дитину, суму яких відповідач визнав в судовому засіданні як таку, що спроможний платити щомісяця на утримання своїх дітей.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дітей, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 13 березня 2017 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця в розмірі 1500 (одної тисячі п'ятсот) гривень на кожну дитину, починаючи з 13 березня 2017 року до їх повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень зарахувавши їх на рахунок № 0001, МФО 820019, код кваліфікації доходів бюджету 22030106, , отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: