УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

МазурЛ.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Запорізького району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області до Запорізької районної державної адміністрації, ОСОБА_3, реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, треті особи: обслуговуючий садівничий кооператив «Козацька садиба», державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, про визнання частково незаконним та скасування розпорядження Запорізької районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису про державну реєстрацію державного акта, витребування та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року прокурор Запорізького району Запорізької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що прокуратурою Запорізького району було проведено перевірку та встановлено незаконність передачі згідно з розпорядженням Запорізької районної державної адміністрації № 2/12 від 09 лютого 2007 року земельної ділянки площею 0,0848 га у власність ОСОБА_3, оскільки останній не був землекористувачем спірної земельної ділянки, проект землеустрою та технічна документація щодо відведення спірної земельної ділянки не розроблялися та не затверджувалися.

Беручи до уваги зазначене, прокурор просив: визнати незаконним та скасувати розпорядження Запорізької районної державної адміністрації

№ 2/12 від 09 лютого 2007 року «Про безоплатну передачу громадянам - членам обслуговуючого садівничого кооперативу «Козацька садиба» (далі - ОСК «Козацька садиба») у власність земельних ділянок для ведення садівництва» в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0848 га за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», розташованої за межами населених пунктів Долинської сільської ради; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_3 05 квітня 2007 року; скасувати запис про державну реєстрацію державного акта про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 05 квітня 2007 року за № 02; витребувати у ОСОБА_3 та зобов'язати його повернути на користь Головного управління Держземагентства у Запорізькій області земельну ділянку (кадастровий

НОМЕР_2) площею 0,0848 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів), ОСК «Козацька садиба» діл. НОМЕР_3.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від

10 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог прокурора Запорізького району Запорізької області відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого

2016 року рішення Запорізького районного суду Запорізької області від

10 серпня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволенні позову.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Запорізької районної державної адміністрації № 2/12 від 09 лютого 2007 року «Про безоплатну передачу громадянам членам ОСК «Козацька садиба» у власність земельних ділянок для ведення садівництва» в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0848 га за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», розташованої за межами населених пунктів Долинської сільської ради.

Визнано недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_3 05 квітня 2007 року.

Витребувано у ОСОБА_3 та зобов'язано повернути на користь Головного управління держземагенства у Запорізькій області земельну ділянку (кадастровий НОМЕР_2) площею 0,0848 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів), ОСК «Козацька садиба» діл. НОМЕР_3.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині скасування запису про державну реєстрацію державного акта про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 05 квітня 2007 року за № 02.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із безпідставності та необґрунтованості позовних вимог, оскільки ОСОБА_3, як член ОСК «Козацька садиба», набув право користування спірною земельною ділянкою, а тому мав право на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України, в редакції чинній на момент постановлення спірного розпорядження, на отримання земельних ділянок в порядку приватизації. При цьому судом було зазначено про пропуск прокурором строку позовної давності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із незаконності розпорядження Запорізької районної державної адміністрації про передачу у власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки, яке прийнято без проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, землю передано ОСОБА_3, який не був її користувачем, що є підставою для визнання незаконним державного акта про право власності на землю та витребування земельної ділянки. При цьому суд вважав, що прокурором не пропущено строки позовної давності, оскільки від діє на захист прав власності на землю з боку органу місцевого самоврядування та відповідно до п. 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від

20 грудня 2011 року № 4176-VI«Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства».

Колегія суддів не може погодитись із висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Судами встановлено, що розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації № 14/33 від 03 березня 2006 року затверджено проект відведення земельної ділянки загальною площею 4,8969 га (сіножаті) в оренду громадянам - членам ОСК «Козацька садиба» для ведення садівництва, розташованої на землях запасу Долинської сільської ради, за межами населеного пункту строком на 49 років.

На підставі зазначеного розпорядження, 06 квітня 2006 року між Запорізькою районною державною адміністрацією та ОСК «Козацька садиба» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки.

Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації № 14/33 від 06 грудня 2006 року внесено зміни до розпорядження № 14/33 від 03 березня 2006 року в частині визначення площі земельної ділянки, а саме зменшено її розмір з 4,8969 га до 4,7263 га.

На виконання даного розпорядження, 14 грудня 2006 року між Запорізькою районною державною адміністрацією та ОСК «Козацька садиба» укладено додатковий договір про доповнення та зміни до договору оренди земельної ділянки, яким п. 2 договору оренди від 06 квітня 2006 року викладений в наступній редакції: «в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,7263 га, в тому числі: 4,7263 га - сіножаті».

Вищезазначений договір оренди земельної ділянки було розірвано згідно умов договору від 20 вересня 2010 року, укладеного між Запорізькою районною державною адміністрацією та ОСК «Козацька садиба».

При цьому розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації № 2/12 від 09 лютого 2007 року передано безоплатно у власність 42 громадянам земельні ділянки загальною площею 3,6541 га (сади) за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», розташованих за межами населених пунктів Долинської сільської ради.

У додатку до вказаного розпорядження визначено, що у власність ОСОБА_3 передано земельну ділянку площею 0,0848 га.

На підставі розпорядження голови Запорізької райдержадміністрації

№ 2/12 від 09 лютого 2007 року ОСОБА_3 отримав державний акт про право власності на земельну ділянку кадастровий НОМЕР_2 серії НОМЕР_1 від 05 квітня 2007 року.

Статтею 19 ЗК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначено категорії земель, на які за основним цільовим призначенням вони поділяються, зокрема землі сільськогосподарського призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до ст. 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСК «Козацька садиба» було передано в оренду земельну ділянку з цільовим призначенням - ведення садівництва, саме з таким цільовим призначенням у подальшому були передані земельні ділянки у власність членам кооперативу, зокрема і відповідачу ОСОБА_3 При цьому, у тексті самого розпорядження Запорізької районної державної адміністрації № 2/12 від 09 лютого 2007 року зазначено про приватизацію земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян з підстав їх членства в ОСК «Козацька садиба».

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, передбачено ст. 118 ЗК України. Так, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначено ст. 121 ЗК України.

Заперечуючи проти позову представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зазначала про те, що ОСОБА_7, як член ОСК «Козацька садиба» й користувач земельної ділянки НОМЕР_3, у визначеному законом порядку безоплатної приватизації набув право власності на спірну земельну ділянку, в межах законодавчо визначеного розміру та без зміни її цільового призначення.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 304, 316 ЦПК України, на вищезазначені положення закону, уваги не звернув, доводів відповідача щодо членства у ОСК «Козацька садиба» та наявності у нього права користування спірною земельною ділянкою не перевірив, внаслідок чого не визначився з порядком приватизації такої земельної ділянки, зокрема обов'язковості розроблення проекту відведення земельної ділянки й відповідно не перевірив чи було дотримано такий порядок сторонами при передачі йому у власність такої ділянки, та дійшов передчасного висновку про незаконність передачі відповідачу у власність земельної ділянки.

Крім того, за змістом ст. ст. 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ч. 2 ст. 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені ст. 46 ЦПК України, згідно з ч. 1 якої органи та інші особи, які відповідно до ст. 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-178цс15, яка відповідно до положень

ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Суд апеляційної інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув та не врахував того, що перебіг строку позовної давності для звернення прокурора до суду із позовом розпочинається коли орган державної влади, в інтересах якого звертається прокурор до суду, дізнався про порушення свого права. Апеляційний суд не встановив коли саме Головне управління Держземагенства у Запорізькій області довідалось або могло довідатися про порушення їхніх прав та законних інтересів, а відтак чи пропустив прокурор Запорізького району Запорізької області строк позовної давності при зверненні до суду із даним позовом.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно встановив фактичні обставини справи, а тому оскаржуване рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, з підстав передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана

О.В. Попович