У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, Януль В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Нива" про стягнення орендної плати, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 покликався на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки, після смерті якої позивач успадкувала земельну ділянку площею 2,2193 га, що знаходиться на території Миротинської сільської ради. Вказана земельна ділянка перебувала в оренді відповідача. Відповідач не сплатив орендну плату за вказану земельну ділянку за період 2012 по 2014 роки.

Вказує на порушення вимог ст.ст. 7,21,22,24,93 Закону України "Про оренду землі" та ст.ст. 770, 1218, 1225 ЦК України.

З цих підстав просила рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та просила її задовольнити.

Представник ФГ "Нива" адвокат Януль В.С. просив апеляційну скаргу відхилити, покликаючись на заперечення на апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення орендної плати за безпідставністю та недоведеністю, суд першої інстанції виходив з того, що до 28 жовтня 2015 року позивачка не мала будь-яких прав на земельну ділянку, власником якої була ОСОБА_4, а тому не маючи права власності вона не мала права на вимогу про сплату коштів за користування цією ділянкою (орендної плати). Та прийшов до висновку, що вимога про сплату орендної плати у вигляді 1000 кг. пшениці в рік за цю земельну ділянку до 2015 року суперечить змісту ст. 125 ЗК України, ст. 3 ЦПК України.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_4 та ФГ "Нива" були відносини пов'язані з орендою ФГ "Нива" земельної частки (паю), що підтверджується договором оренди земельної ділянки між ОСОБА_4 та ФГ "Нива" укладено 23 березня 2005 року. Строк його дії по 23 березня 2010 року (а.с.8)

Згідно з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого 23 травня 2011 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5)

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом слідує, що ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, майно яке складається з : земельної ділянки, площею 2,2193 га, яка знаходиться на території Миротинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та яка належить померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на її ім'я 29 вересня 1999 року Миротинською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.6)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2015 року №46482291 за ОСОБА_1 28.10.2015 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстровано об'єкт нерухомого майна : земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2193 га, розташована за адресою : Рівненська область Здолбунівський район, Миротинська сільська рада (а.с.19)

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вказана норма закону передбачає час виникнення права на спадщину, а не час виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини.

Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 постанови від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності на інших правових прав» роз'яснив, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно ( стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право ( об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Державна реєстрація права власності проведена 28.10.2015 року.

З цього часу у позивачки виникло право власності на успадковану земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте позивачка такий обов'язок не виконала.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 324,325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Судді :