Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 88-ц/781/6/17 Доповідач Дуковський О. Л.
У Х В А Л А

21.11.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Дуковського О.Л.

суддів Єгорової С.М.; Карпенка О.Л.

за участю секретаря Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Ульянівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Ульянівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 травня 2015 року залучено до участі у справі ОСОБА_2 в якості співвідповідача (а.с.47).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.12.2015 року в задоволенні позову відмовлено. 17.02.2016 року Апеляційним судом Кіровоградської області рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення у справі про задоволення позову. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та зазначено, що термін для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори слід відраховувати з 17.02.2016 року.

ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву про перегляд рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.02.2016 року у звязку з нововиявленими обставинами. Зазначає, що підставою для скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції та задоволення позову визнано те, що ОСОБА_3 не могла вчасно подати заяву про прийняття спадщини у звязку з травмою ноги. Посилається на те, що дана травма є вигаданою, оскільки не підтверджена матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 17.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення.

Також, службовою перевіркою комісією, створеною наказом директора департаменту охорони здоровя КОДА встановлено, що у формах первинної облікової документації відсутні записи щодо звернення за наданням медичної допомоги або лікування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дані про проведення рентгенографічного обстеження також відсутні, при тому що таке обстеження є основним методом вірної діагностики. Вважає, відсутність факту травмування ОСОБА_3 у зазначений нею період спробою отримати спадщину від її батька у протизаконний спосіб. Про існування даних обставин ОСОБА_2 стало відомо з телефонної розмови з співробітниками прокуратури, а також з отриманої 15.08.2017 року відповіді на її звернення до правоохоронних органів. Вважає вказані обставини нововиявленими і просить рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.02.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким рішення суду першої інстанції від 10.12.2015 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та її представника, пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що заява про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає з наступного.

Згідно положень глави 4 розділу V ЦПК України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у звязку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягнути ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Пунктом 3 постанови №4 від 30 березня 2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», розяснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У пункті 7 зазначеної постанови зазначено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Закон розрізняє нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами (п.4 постанови).

Ухвалюючи рішення у справі від 17.02.2016 року, колегія суддів, встановила, що ОСОБА_3В на початку березня зверталась з заявою до нотаріальної контори про отримання спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 померлого 19.08.2014 року, у звязку з пропущенням шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори.

17.03.2015 року ОСОБА_3В звернулась до суду з даним позовом.

ОСОБА_3В мотивувала позов тим, що строк звернення із заявою про прийняття спадщини пропустила у звязку з тим , що отримала травму ноги і з 02.02.2015 року по 26.02.2015 року перебувала на лікуванні та не мала можливості самостійно рухатись, а тому вчасно самостійно не змогла подати заяву. Зазначені обставини підтверджуються , матеріалами справи, зокрема випискою із медичної картки, виданою поліклінікою міської лікарні №1 м. Олександрії Кіровоградської області. Факт хвороби, перебування на лікарняному та неможливості у даний період самостійно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніким не спростований (а.с.2-4).

Колегія суддів дійшла висновку, що у позивача в період з 02.02.2015 року по 19.02.2015 року було право звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у звязку із травмою і перебування на лікуванні таке право було нереалізоване по незалежним від неї причинам. Після закінчення лікування ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори і подала документи про отримання спадщини та їй було відмовлено, у звязку з пропуском строку. ОСОБА_3 пропустила 10 днів строку на подання заяви про прийняття спадщини.

У звязку з тим, що позивач отримала травму і перебувала на лікуванні пропустила строк для звернення до нотаріальної контори, колегія суддів, визнала поважними причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, що і стало підставою для задоволення позовних вимог (а.с.151-156).

Відповідач у своїй заяві посилається на те, що травма ноги позивача є вигаданою, оскільки даний факт не підтверджений матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 17.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України, внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_2

З листа прокуратури Кіровоградської області від 16.06.2017 року вбачається, що з заявою ОСОБА_2 звернулася 17.05.2016 року, тобто після ухвалення рішення Апеляційним судом Кіровоградської області (а.с. 174).

З ксерокопії листа слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області лейтенанта поліції вбачається, що у звязку з розслідуванням кримінального провадження, ОСОБА_3 було запропоновано про необхідність зявитися до судово-медичного експерта Олександрійського бюро СМЕ з постановою про призначення судово-медичної експертизи (а.с.175).

Копія постанови про призначення даної експертизи відповідачем не додана. Листом від 15.08.2017 року КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» повідомлено слідчого, що ОСОБА_3 для проведення експертизи не зверталася.

Відомості про те, що позивачка дійсно була повідомлена про досудове розслідування у кримінальному провадженні та про отримання нею постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи відповідачем та її представником не надано.

Також самі по собі вказані вище листи слідчого та експертної установи не можуть свідчити, що травма ОСОБА_3 є вигаданою. До того ж не зясовано засад і методики проведення експертизи та не визначено переліку питань експертам.

З довідки про службову перевірку, створеної наказом директора департаменту охорони здоровя Кіровоградської обласної державної адміністрації від 19.09.2016 року, вбачається, що у формах первинної облікової документації відсутні записи щодо звернення за наданням медичної допомоги ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Картка вкладиш «травматика» на імя ОСОБА_3 містить записи про звернення на прийом до лікаря ортопеда травматолога комунального лікувально-профілактичного закладу «Міська лікарня №1 м. Олександрії» про спостереження ним хворої у динаміці 06.02.2015 року, 14.02.2015 року та 26.02.2015 року, а також записи про скарги пацієнтки, дату отримання травми, обєктивний локальний статус.

Тобто, було встановлено та зроблено висновок, що форма первинної облікової документації №025/о «Медична карта амбулаторного хворого», №1587/30 на імя громадянки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідає встановленим, на час заведення медичної карти, вимогам чинного законодавства.

Таким чином, факт звернення позивача за медичною допомогою у період з 02.02.2015 року по 19.02.2015 року зафіксовано у медичній карті, яка зберігається у поліклініці міської лікарні №1 м. Олександрія Кіровоградської області та відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не можна вважати хворобу позивача вигаданою, як на це посилається відповідач. Навіть за умов, що надання медичної допомоги позивачці відбулося поза офіційним обліком (реєстрацію), або не зафіксовано належним чином, безпосередньої вини в цьому ОСОБА_3 не вбачається.

Колегією суддів, було досліджено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.02.2016 року у звязку з необґрунтованістю скарги. Ухвалою колегії Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11.07.2016 року відмовлено у допуску справи за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали ВССУ від 23.3.2016 року за необґрунтованістю.

ОСОБА_2 скористалася своїм правом оскаржити рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.02.2016 року у касаційному порядку, але суд касаційної інстанції не знайшов підстав для висновків про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, а тому була відсутня необхідність у перевірці матеріалів справи, про що постановлена ухвала.

Також, факт здійснення досудового розслідування сам по собі нічого не доводе, не підтверджує і не спростовує наявності факту захворювання позивача, бо підставою, яка звільняє від доказування, у відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, є лише вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Нововиявлені обставини, на які посилається відповідач є надуманими та недоведеними, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для задоволення даної заяви.

Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення.

Керуючись ст. ст. 361, 363, 365 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Ульянівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: О.Л.Дуковський

Суддя: О.Л. Карпенко

Суддя: С.М. Єгорова