АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4458/17 Головуючий 1 інст. - Рибальченко Л.М.
Справа № 638/3648/16-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: надання послуг
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» вересня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Колесник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - Комунальне підприємство «Харківводоканал», Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про усунення перешкод у користуванні мережею водовідведення,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні мережею водовідведення шляхом зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні каналізаційною мережею будинків АДРЕСА_1 зобов'язавши відповідачів не чинити перешкоди у користуванні вказаною каналізаційною мережею та у доступі до оглядового колодязя, в якому поєднується вказана каналізаційна мережа з каналізаційною мережею, побудованою нею особисто, та шляхом зобов'язання Комунального підприємства «Харківводоканал» зняти заглушку з вказаної каналізаційної мережі, яка перешкоджає вільному водовідведенню стокових вод, що поступають до вказаної каналізаційної мережі з мережі, побудованої нею особисто.

Після уточнення позовних вимог просила, зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 усунути перешкоди у доступі ОСОБА_1 на праві користування та Комунальному підприємству «Харківводоканал» до оглядового каналізаційного колодязя, який знаходиться в каналізаційній мережі будинків АДРЕСА_1

В обґрунтування позову посилалася на те, що 29 березня 2012 року позивач отримала довідку від Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про допуск до виконання робіт для каналізування мешканцями квартири АДРЕСА_1 за власний рахунок.

06 квітня 2012 року позивач отримала лист-погодження від ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про можливість підключення її до каналізаційної мережі побудованої ними господарським способом за власний рахунок, при цьому компенсувала частину витрат у розмірі 2 000, 00 грн. кожному на будівництво їхньої каналізаційної мережі, щоб стати разом з ними її співвласником в рівних частинах, та як наслідок отримати право користування нею без обмеження строку.

12 квітня 2012 року ОСОБА_1 отримала технічні умови від Комунального підприємства «Харківводоканал», 26 квітня 2012 року ОСОБА_1 отримала робочий проект схеми каналізації в приватному домоволодінні.

10 травня 2012 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» погодив виконавчу зйомку самовільно побудованої побутової каналізації від квартири АДРЕСА_2.

17 травня 2012 року представником Комунального підприємства «Харківводоканал» виписано припис про усунення недоліків у технічній документації на каналізування ОСОБА_1

18 травня 2012 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» відключив мережу каналізування квартири позивача шляхом встановлення заглушки в каналізаційному колодязі.

25 травня 2012 року позивач отримала від Комунального підприємства «Харківводоканал» договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

20 червня 2013 року представниками Комунального підприємства «Харківводоканал» складено акт, у якому вказано, що мережа каналізування знаходиться у неробочому стані, та для того щоб усунути цей недолік потрібен доступ до оглядового колодязю, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_3, проте ОСОБА_2 поставив свій автомобіль на відповідний оглядовий колодязь, перешкоджаючи відновленню мережі каналізування.

13 липня 2013 року позивач подала відповідну заяву Комунальному підприємству «Харківводоканал» про видачу їй акту технічної готовності на побудовану мережу каналізування.

17 липня 2013 року представником Комунального підприємства «Харківводоканал» в присутності позивача складено акт № 374, відповідно до якого каналізаційна мережа АДРЕСА_4 постійно допускається до експлуатації. Однак у цьому акті зазначено, що заглушку, яку встановлено 18 травня 2012 року, не знято.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення - скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов та стягнути з відповідачів судовий збір за подачу апеляційної скарги.

При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вона має усі дозвільні документи, які дозволяють користуватись каналізаційною мережею; що 17 липня 2013 року ОСОБА_1 отримала акт № 374, яким було допущено до експлуатації каналізаційну мережу від квартири АДРЕСА_5 до каналізаційної мережі квартири № 3 буд. АДРЕСА_1; що ОСОБА_1 протиправно позбавлена права користуватись своєю власністю, що виявляється у неможливості зняти заглушку, яка встановлена у її власній каналізаційній мережі; що 03 липня 2013 року відповідачі написали заяву на ім'я начальника експлуатаційної ділянки Комунального підприємства «Харківводовідведення», де просили не приймати в експлуатацію каналізаційну мережу, яка належить на праві власності ОСОБА_1 у звязку з тим, що вони відзивають свій дозвіл на право користування нею їхньою каналізаційною мережею; що 06 квітня 2012 року ОСОБА_1 отримала лист-погодження від ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про можливість її підключення до каналізаційної мережі побудованої ними господарським способом за власний рахунок, при цьому компенсувала частину витрат у розмірі 2 000, 00 грн. кожному на будівництво їхньої каналізаційної мережі, щоб стати разом з ними її співвласником в рівних частинах, та як наслідок отримати право користування нею без обмеження строку.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що право ОСОБА_1 не порушено.

Відповідно до статей 21, 24, 41 Конституції України, статті 319 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав.

Статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками мережі водовідведення та каналізації до житлових будинків АДРЕСА_1

Із листа - погодження без дати вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6, згоду на приєднання до каналізаційної мережі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

12 квітня 2012 року ОСОБА_1 отримала технічні умови від Комунального підприємства «Харківводоканал».

26 квітня 2012 року ОСОБА_1 отримала робочий проект схеми каналізації в приватному домоволодінні.

10 травня 2012 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» погодив виконавчу зйомку самовільно побудованої побутової каналізації від квартири АДРЕСА_7

17 травня 2012 року представником Комунального підприємства «Харківводоканал» виписано припис про усунення недоліків у технічній документації на каналізування ОСОБА_1

Судом встановлено, що ОСОБА_1 були здійснені дії, які порушували права відповідачів, зокрема, вона почала використовувати каналізацію без отримання відповідних дозволів, без отримання необхідної проектної та технічної документації, проводити земельні роботи без відповідних дозволів; провела трубу від колодязю відповідачів значно більшу за діаметром ніж це дозволяється; система не була прийнята в експлуатацію та почала скидати нечистоти, що призвело до постійного засмічення каналізаційної системи відповідачів; у дворі постійно стоїть характерний запах нечистот, що є порушенням санітарних та екологічних норм.

18 травня 2012 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» відключив мережу каналізування квартири позивача шляхом встановлення заглушки в каналізаційному колодязі.

Із заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ім'я начальника експлуатаційної ділянки Комунального підприємства «Харківводовідведення» від 03 липня 2013 року вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відзивають свою згоду на право користування ОСОБА_1 їхньою каналізаційною мережею.

17 липня 2013 року представником Комунального підприємства «Харківводоканал» в присутності позивача складено акт № 374, відповідно до якого каналізаційна мережа АДРЕСА_8 постійно допускається до експлуатації. Однак у цьому акті зазначено, що заглушку, яку встановлено 18 травня 2012 року, не знято.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник пояснили, що на теперішній час ОСОБА_1 має відповідні дозволи на приєднання до каналізаційної мережі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та надали документи, з яких не вбачається, що у ОСОБА_1 за наявності відклику згоди відповідачів на приєднання до їх мережі є таке право.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 пояснили, що є рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2016 року за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_1, Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про зобов'язання вчинити певні дії, яке ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року залишено без змін, з якого вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у 2005 році на підставі дозвільних документів та проектної документації провели ряд сантехнічних робіт за власний рахунок, обладнали свої квартири мережею водопроводу та каналізації господарським способом, а тому є власниками мережею водовідведення та каналізації до житлових будинків АДРЕСА_1. Між ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Комунальним підприємством «Харківводоканал» укладені відповідні договори про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Свою згоду на приєднання ОСОБА_1 до їхньої мережі вони відкликали, оскільки своїми діями ОСОБА_1 порушила їх права власників, що було встановлено судом першої інстанції. За їх викликом начальником експлуатаційної дільниці з бригадою спеціалістів здійснено вихід на спірний об'єкт, 18 травня 2012 року встановлено заглушку і виписано припис ОСОБА_1 про усунення недоліків у її технічній документації на каналізування. Оскільки вони є власниками, вони зобов'язані утримувати каналізаційну мережу у належному технічному та санітарному стані, тому здійснили заходи щодо обмеження доступу до колодязю сторонніх осіб. При цьому ніяких інших претензій або аварійних ситуацій не виникало, працівниками Комунального підприємства «Харківводоканал» не було ніяких звернень та повідомлень щодо необхідності огляду каналізаційного колодязю.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності.

Оскільки ОСОБА_1 не є власником каналізаційної мережі, права користування у неї, як встановлено судом першої інстанції, також не має, тому підстав для задоволення її позову не вбачається.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно статті 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії