Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3015/17
Провадження № 2/191/1408/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого- судді Гречко Ю.В.
за участю секретаря Борисової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-
Позивач звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на дитину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває зареєстрованому шлюбі з 07.02.2012 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З 2015 року сторони проживають окремо. Дитина залишилася проживати разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина.
Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30 березня 2030 року.
До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2012 року (свідоцтво про шлюб серії 1-КИ №217777), мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження І-КИ №383575).
Факт проживання дитини разом з позивачем підтверджується довідкою СМКП «ЖЕК-1» від 28.08.2017 року.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. .
Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України .
Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів , у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог.
На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 179, 180-182, 186, 191,196 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 224- 226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2, який народився 29.09.1980 року в м.Синельникове Дніпропетровської області , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.03.2030 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_4