Справа № 199/802/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Свириденко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

В обґрунтування позову зазначив, що 06 червня 2002 року між ним та ОСОБА_4 була укладена угода про майбутній продаж домоволодіння по вул.. Грінченка, 269/271 у м. Дніпропетровську (наразі - Дніпро) та сплачено суму авансового платежу у розмірі 1000, 0 доларів США.

29 липня 2004 року позивач уклав з ОСОБА_4 договір, за яким передав останньому 6500, 0 дол США за придбане ним домоволодіння по вул.. Грінченка 269/271 у м. Дніпропетровську, про що між ними була складена розписка.

Позивач зазнає, що у період з 2002 року по 2004 рік він не мав можливості укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу спірного домоволодіння у звязку з відсутністю право установлювальних документів у ОСОБА_4

24.09.2005 року ОСОБА_4 помер, та після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння по вул.. Грінченка 269/271 у м. Дніпро, яку прийняла та оформила на своє ім.»я дружина померлого ОСОБА_4 ОСОБА_2

Позивач вказує, що більше 10 років він відкрито та добросовісно володіє домоволодінням по вул.. Грінченка 269/271 у м. Дніпро, в повному обсязі сплатив грошові кошти за спірне домоволодіння ОСОБА_4, дружина померлого ОСОБА_4 жодного разу не пред»являла до нього претензій щодо володіння та користування спірним майном.

Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати за ним право власності на домоволодіння по вул.. Грінченка, 269/271 у м. Дніпро.

В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суду пояснив, що після померлого ОСОБА_4 вона є власником 80/100 частини житлового будинку по вул.. Грінченка 269/271 у м. Дніпро. Співвласником 20/100 частини домоволодіння є ОСОБА_3

Будь-якої згоди на відчуження 80/100 частини домоволодіння відповідач не надавала, на продаж 20/100 частини домоволодіння співвласник житлового будинку, ОСОБА_2А який має право на привілейовану купівлю частини будинку , також не надавав.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали угоду , відповідно до якої ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 завдаток у сумі 5300, 0 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США в рахунок належних до сплати суми грошових коштів у розмірі 40 810, 0 грн, що еквівалентно 7 700 дол США на придбання за договором купівлі-продажу житлового будинку №271 по вул.. Гринченка в м. Дніпропетровську.

29.07.2004 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 авансовий платіж у сумі 6 550, 0 дол США за продаж житлового будинку №271 по вул.. Грінченка у м. Дніпропетровську, що підтверджується розпискою, складеною ОСОБА_4

В 2005 році ОСОБА_4 помер, договір купівлі-продажу спірного домоволодіння між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено не було, нотаріально не посвідчувався. .

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п»яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність) , якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається ( ч.3 ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є ( ч.2 ст. 344 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 16 ЦК передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів , як 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8) Так, як позивач не відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, визнано за ОСОБА_4 право власності на 80/100 частини домоволодіння № 269/271 по вул.. Грінченка у м. Дніпропетровську визнано за ОСОБА_2 право власності на 80/100 частини домоволодіння № 271 по вул.. Грінченка у м. Дніпропетровську в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4, визнано за ОСОБА_3 право власності на 20/100 частини домоволодіння № 269/271 по вул.. Грінченка у м. Дніпропетровську.

Отже, спірне домоволодіння увійшло до складу спадкового майна, право власності на яке визнано за спадкоємцями в 2013 році.

Так, як позивач знав про необхідність оформлення права власності на спірне майно шляхом укладення догорів про відчуження цього майна, проте за життя ОСОБА_4 позивач таким правом не скористався, зважаючи що за спадкоємцем після померлого ОСОБА_4 визнано право власності на 80/100 частини домоволодіння по вул.. Грінченка 269/271 у м. Дніпро, а не на весь будинок, суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави для визнання права власності на домоволодіння по вул.. Грінченка 269/271 у м. Дніпро за набувальною давністю, а тому позов слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 334 ЦК України, ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г.Скрипник