Справа № 226/1153/17
Провадження № 2-о/226/113/2017
РІШЕННЯ
Іменем України
23.11.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

заявника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Афендікової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту свого перебування у громадянстві колишнього СРСР.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Баку Азербайджанської Радянської Соціалістичної Республіки, з 11.12.1987 по 10.11.1989 проходив військову службу в лавах Радянської Армії, після звільнення у запас був поставлений на облік Ленінським районним військовим комісаріатом Азербайджанської РСР. Він мав паспорт громадянина СРСР XXVI- НОМЕР_1 зразка 1974 року, який загубив в Азербайджанській РСР восени 1990 року, копія якого залишилася у його матері.

В грудні 1990 року він самостійно прибув на постійне проживання з Азербайджанської РСР на територію Української РСР, де познайомився із ОСОБА_3 , з якою став постійно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу і місця проживання в м. Димитрові (нині м. Мирнограді).

27.04.1999 він був взятий на військовий облік у ВОС Димитровського т/ч Красноармійського ОМВК Донецької області, з якого був знятий 05.05.2011 за віком.

Підтвердження факту громадянства СРСР йому необхідно для отримання паспорту громадянина України, в отриманні якого йому відмовлялося Димитровським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області. Просив суд встановити факт його перебування у громадянстві СРСР станом на 24.08.1991 та на 13.11.1991.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали вимоги, обґрунтувавши їх наявними у заяві відомостями, і просили задовольнити їх. Заявником пояснено, що він з 1990 року живе в Україні без паспорту, раніше не звертався нікуди для його оформлення, а останні роки у зв`язку з нестабільною ситуацією у країні, бойовими діями та вірогідністю необхідності виїзду з постійного місця поживання подавав заяви до ДМС для отримання документу, але йому було роз`яснена необхідність доведення ним громадянства СРСР та постійного проживання в Україні. Постійне його проживання в Україні з 01.01.1991 по 27.04.1999 вже встановлено рішенням суду від 08.11.2016. Також додав, що жодних клопотань про вихід з громадянства СРСР він ніколи не подавав, ніяких судимостей, в тому числі за злочини проти держави, не має, в іноземних державах ніякої служби не проходив і взагалі ніколи за кордон не виїжджав.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви і пояснила, що рішення суду в даному випадку буде підставою для отримання заявником паспорту громадянина України.

Вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Як вбачається з наявних сторінок копії паспорту громадянина СРСР серії НОМЕР_2 , він виданий на ім`я « ОСОБА_1 » (російською), наявний штамп реєстрації місця проживання « АДРЕСА_1 », виконаний 07.12.1989 (а.с.11,12).

Згідно з дублікатом військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого 23.10.1989 на ім`я « ОСОБА_1 », останній проходив з 11.12.1987 по 10.11.1989 військову службу в лавах Радянської Армії, після звільнення у запас був поставлений на облік Ленінським районним військовим комісаріатом в м. Баку, потім 27.04.1999 взятий до обліку ВОС Димитровського т/ч Красноармійського ОМВК Донецької області, з якого був знятий 05.05.2011 (а.с.5-6).

Відповідно до довідки Головного управління паспортів, реєстрації та міграції МВС Азербайджанської республіки, відділу «ЦАПС БМУРП», від 01.11.2017, заявник не отримував інших документів, крім паспорту громадянина СРСР, з 07.12.1989 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.57-59).

Заявник посилається на те, що паспорт втратив восени 1990 року в АРСР, в грудні поїхав з АРСР до УРСР, де з того часу безперервно мешкав в м. Димитрові Донецької області.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 08.11.2016 у справі №226/1236/16-ц встановлено факт постійного і безперервного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 01.01.1991 і по 27.04.1999.

За даними ОСК МВС України, ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.49).

За положеннями п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 постійно проживали на території України.

Водночас, відповідно до ст.8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215/2001, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає такі документи:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР;

в) рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Таким чином, для встановлення належності ОСОБА_1 до громадянства України та, відповідно, отримання паспорта громадянина України, заявник має подати вищевказані документи до відповідного управління ДМС України.

Враховуючи, що паспорт громадянина колишнього СРСР заявником був втрачений, в наявності є лише копії декількох його сторінок, він не має можливості надати копію всіх сторінок паспорту до відповідних органів для отримання паспорта громадянина України, та звертається до суду для підтвердження факту перебування його у громадянстві колишнього СРСР.

Пунктом 7 Порядку провадження із заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

З урахуванням досліджених судом документів, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 дійсно, постійно проживаючи на території Україні станом на 01.01.1990 і по з 27.04.1999, як це вже встановлено іншим рішенням суду, станом на 24.08.1991 та на 13.11.1991 перебував у громадянстві колишнього СРСР .

Враховуючи, що встановлення факту перебування у громадянстві колишнього СРСР породжує для заявника юридичні наслідки у вигляді встановлення належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України, на підставі ст.3 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст.ст.10,11,209,212,256-259 ЦПК України, суд

вирішив:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Баку, у громадянстві Союзу Радянських Соціалістичних Республік станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова