Справа № 684/78/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року смт.Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Білань Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування вимог посилається на те, що за життя ОСОБА_3 при розпаюванні земель колгоспу «Дружба» с.Пилява Старосинявського району отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0176437, площею 2,74 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Пилявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 08.07.1998 року ОСОБА_3 померла, а спадщину після її смерті прийняла позивач, як спадкоємець за заповітом. При зверненні до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавиці. Тому, позивач просить визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р2 №902103 від 31.07.2002 року та визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай), площею 2,74 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Пилявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явилась, проте подала суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 липня 1998 року померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 081503 від 08.07.1998 року, виданим Пилявською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 20.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яим все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_5, що стверджується заповітом, посвідченим головою Пилявської сільської ради ОСОБА_2 селищної ради 15.05.1997 року.

Позивач після одруження змінила своє прізвище «Ковальова» на «Кучма», що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1СЕ №2188623, виданим Лозинською сільською радою Яворівського району Львівської області 18.09.2004 року.

Згідно довідок відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі №29-28-99.6-2058/15-16 від 06.12.2016 року та №97-28-99.6-24/0/9-17 від 31.01.2017 року ОСОБА_3 була включена до списку громадян, які мають право на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) в ОСОБА_2 районі та їй видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0176437, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №782 від 14.09.1996 року. Взамін вказаного сертифіката зареєстрповано але не видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №902103, зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) за №725 від 31.07.2002 року, на земельну ділянку площею 2,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пилявської сільської ради. Згідно розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації 114/2004р. від 21.06.2004 року розмір земельної частки (паю) становить 2,18 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 отримала сертифікат серії ХМ № 0176437 на право земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовно кадастрових гектарах колгоспу «Дружба», зареєстрований в даній книзі за № 782 від 14.09.1996 року, про що свідчить її підпис.

31.07.2002 року на підставі рішення Пилявської сільської ради №6 від 18.07.2002 року зареєстровано на імя ОСОБА_3 державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №902103 від 31.07.2002 року, на земельну ділянкуплощею 2,10 га, що розташована на території Пилявської сільської ради Старосинявського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, шляхом вступу в управління спадковим майном, що стверджується довідкою ОСОБА_2 селищної ради №584 від 22.11.2016 року, що міститься у спадковій справі №1-2017 від 04.01.2017 року.

04.01.2017 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки державний акт про право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса ОСОБА_6 №15-02-31/2017 від 04.01.2017 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 23 ЗК України 1991 року, який діяв на час смерті ОСОБА_3 та відкриття спадщини, право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Судом встановлено, що 31.07.2002 року на підставі рішення Пилявської сільської ради №6 від 18.07.2002 року зареєстровано на імя ОСОБА_3 державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №902103 від 31.07.2002 року, на земельну ділянкуплощею 2,10 га, що розташована на території Пилявської сільської ради Старосинявського району, тобто після її смерті 08.07.1998 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_3 не набула права власності на земельну ділянку площею 2,10 га на території Пилявської сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки за життя не отримала державного акту на право власності на дану земельну ділянку.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померла ОСОБА_3 за життя була включена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат серії ХМ №0176437 на право земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовно кадастрових гектарах колгоспу «Дружба», зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 782 від 14.09.1996 року, тому набула право на земельну частку (пай), яке може бути успадковано спадкоємцями після її смерті.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №902103 від 31.07.2002 року,який виданий після смерті ОСОБА_3, слід визнати недійсним, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 197, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 548-549 ЦК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р2 №902103 від 31.07.2002 року, виданий ОСОБА_3 на підставірішення Пилявської сільської ради №6 від 18.07.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №725.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 2,74 га умовних кадастрових одиниць у землі, яка перебувала у колективній власності колгоспу «Дружба», с.Пилява Старосинявського району Хмельницької області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0176437, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №782 від 14.09.1996 року, як на спадкове майно після ОСОБА_3, яка померла 08.07.1998 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Галиш І.Б.