Справа № 357/4685/17 Головуючий у І інстанції Кошель Л. М.
Провадження № 22-ц/780/4780/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 52 26.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Журби С.О.,

При секретарі Волошину В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради Київської області, міського голови ОСОБА_3, Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6, про скасування розпорядження та наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Блоцерківської міської ради Київської області, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області та Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6 про визнання незаконним та скасування розпорядження виконкому Білоцерківської міської ради Київської області № 91-к від 09 березня 2017 року про припинення / розірвання/ трудового договору / контракту/, поновлення на роботі на посаді начальника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В подальшому, ОСОБА_2 збільшив позовні вимоги в яких просив суд поновити йому пропущений з поважних причин строк звернення до суду, визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови ОСОБА_3 № 91-к від 09 березня 2017 року " Про припинення /розірвання/ трудового договору /контракту/", визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6 від 10 березня 2017 року № 82 про звільнення з посади, поновити його на посаді начальника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6 та стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6 на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що він, працюючи на посаді начальника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6 за контрактом, розпорядженням голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_3 від 09 березня 2017 року № 91-к незаконно, до закінчення терміну дії контракту, без обгрунтування підстав та з порушенням процедури, був звільнений з роботи у період тимчасової непрацездатності.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року, ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року, ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позовних вимог. Зазначив, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року скасуванню, з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що 29 грудня 2010 року між Білоцерківською міською радою Київської області в особі голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено контракт № 51 з керівником на управління підприємством, установою, організацією, що

перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Біла Церква, Київської області, на підставі якого, розпорядженням голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_4 № 224-к від 29 грудня 2010 року, ОСОБА_2 призначено на посаду начальника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6, терміном на пять років, з 04 січня 2010 року по 03 січня 2016 року.

Згідно п. 7.3 контракту, він може за угодою сторін бути продовжений на новий строк.

28 жовтня 2015 року, до закінчення строку дії контракту, на імя голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_4, від ОСОБА_2 надійшла заява про продовження терміну дії трудового договору за контрактом на п"ять років, і в цей же день, між Білоцерківською міською радою Київської області, в особі голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено контракт № 51, в якому, п. 7.1. передбачено, що цей контракт діє терміном пять років з 04 січня 2016 року по 03 січня 2021 року, та головою Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_4 видано розпорядження № 191-К "Про продовження трудового договору на умовах контракту з ОСОБА_2М." з 04 січня 2016 року по 03 січня 2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що контракт № 51, укладений Білоцерківською міською радою Київської області в особі голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_4, з ОСОБА_2 29 грудня 2010 року, терміном на п"ять років, було продовжено знову на п"ятирічний строк до 03 січня 2021 року.

Продовження терміну дії контракту передбачено самим контрактом № 51 від 29 грудня 2010 року, а також не суперечить Положенню про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 170 від 19 травня 1994 року, яке по цей час є чинним.

Судом також встановлено, що розпорядженням голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_3 № 91-к від 09 березня 2017 року, згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України, з начальником Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № - 6 ОСОБА_2 припинено / розірвано/ з 10 березня 2017 року трудовий договір контракт, на підставі п.п. а), б) пункту 6.2 контракту № 51 від 28 жовтня 2015року.

Наказом № 82 ВК від 10 березня 2017 року Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № - 6, ОСОБА_2М звільнено з займаної посади з 10 березня 2017 року на підставах, передбачених контрактом № 51 від 28 жовтня 2015 року п.п. а), б) пункту 6.2., за п. 8 ст.36 КЗпП України.

В п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» вказано, що сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

В оскаржуваному позивачем розпорядженні голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_3 № 91-к від 09 березня 2017 року вказано, що контракт припиняється на підставі п.п. а), б ) пункту 6.2 контракту № 51 від 28 жовтня 2015 року.

Пунктом 6.2. цього контракту визначено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірвано з ініціативи Білоцерківської міської ради Київської області до закінчення терміну його дії:

а) у разі систематичного невиконання керівником обовязків, покладених на нього цим контрактом та статутних завдань;

б) у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи і таке інше).

Таким чином, контрактом передбачено звільнення керівника з посади внаслідок встановлення систематичного невиконання ним обов»язків, покладених цим контрактом чи статутом підприємства, або ж одноразового грубого порушенням ним законодавства чи обов»язків, передбачених контрактом, в результаті чого, для підприємства настали значні негативні наслідки.

Згідно п. 3.3. контракту в обов»язки керівника підприємства входить:

3.3.1. Забезпечити ефективне використання комунального майна і прибутку.

3.3.2. Забезпечити виконання завдань Підприємства передбачених Статутом підприємства та чинним законодавства України.

3.3.5. Неухильно дотримуватись вимог Статуту Підприємства та цього Контракту.

3.3.6. Забезпечувати відповідність рішень, ухвалених керівником чинному законодавству, Статуту та рішенням міської ради, розпорядженням міського

голови.

Відповідно до п. 5.4. Статуту Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № - 6 , як його нової так і попередньої редакції, начальник підприємства несе персональну відповідальність за викання покладених на підприємство завдань визначених цим Статутом, дотримання чинного законодавств України; несе персональну відповідність за формування та виконання фінансової дисципліни, достовірність та облік статистичної звітності, ефективне використання та охорону майна, закріпленого за підприємством.

Завдання Підприємства визначені п. 4.2. Статуту.

4.2. Підприємство зобов'язане:

4.2.1. Створити належні умови для високопродуктивної праці своїх працівників, забезпечити дотримання законодавства про працю, соціальне страхування, вимог з питань охорони праці та правил техніки безпеки, інших нормативних актів, а також правил пожежної безпеки.

4.2.2. Здійснювати розвиток основних фондів, забезпечувати своєчасне введення в дію придбаного обладнання, забезпечити оперативне матеріально-технічне постачання засобів виробництва.

4.2.3. Здійснювати заходи щодо підвищення матеріального добробуту працівників, забезпечувати економне та раціональне використання фонду споживання, своєчасні розрахунки з працівниками Підприємства.

4.2.4. Здійснювати бухгалтерський, оперативний облік та вести статистичну звітність згідно з чинним законодавством України, забезпечувати своєчасну оплату податків та інших відрахувань до бюджету.

Як встановлено в судовому засіданні, підставами для дострокового припинення з ОСОБА_2 контракту стали виявлені в ході проведеного службового розслідування факти порушення ним ст. ст. 27, 28 Закону України « Про запобігання корупції» № 1700 - VII від 14 жовтня 2014 року, коли він як керівник комунального підприємства в умовах реального конфлікту інтересів з директором і кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Будекотранс» ОСОБА_5, який є його зятем, протягом 2015-2016 років надлишково перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю «Будекотранс» коштів на загальну суму 729 050,31 грн., за укладеними ними 30 квітня 2013 року господарськими договорами про надання послуг з обслуговування димовентиляційних каналів, що підтверджується актом службового розслідування від 01 березня 2017 року № 1, проведеного за участі незалежних аудиторів, а також те, що в ході службового розслідування виявлено, що ОСОБА_5 в період з 15 листопада 2012 року по 06 травня 2015 року працював у Комунальному підприємстві Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатацуійна контора № - 6 техніком з організації експлуатації та ремонту житлового фонду та майстром, при безпосередньому керівництві ОСОБА_2, отримував винагороду за працю, премії, надбавки та отримав службове житло.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що актом службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_2 протягом 2014 2016 років діяв в умовах реального конфлікту інтересів в розумінні ст. ст. 1, 3, 27, 28 Закону України « Про запобігання корупції» № 1700 -VІІ від 14 жовтня 2014 року і не вчинив дій по його недопущенню та врегулюванню.

Крім того, внаслідок систематичного порушення ОСОБА_2 Закону України «Про запобігання корупції», як вказано в рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2018 року, підприємству спричинено збитки в розмірі 729 050,31 грн , що на даний час є предметом досудового розслідування СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області. Оригінали матеріалів службового розслідування стосовно начальника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № - 6 ОСОБА_2 передано до Білоцерківського відділу поліції за запитом слідчого. Електронні копії цих матеріалів на двох дисках долучено до матеріалів цивільної справи.

А також на те, що в акті службового розслідування знайшли своє підтвердження факти не забезпечення позивачем ефективного використання майна підприємства, що є порушенням п.п.3.3. контракту.

Так, протягом 2015-206 років Комунальним підприємство Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № - 6 оплачено два рахунки на загальну суму 7 200 грн. на придбання послуг по супроводу програми 1С Підприємство - 12 ПРОФ, яка в господарській діяльності підприємства не використовується. На підприємстві виявлено завищені обсяги виконаних робіт та надлишкове списання матеріалів на виконання таких робіт, на загальну суму 16 179,25 грн., також виявлено завищення пробігу автомобіля на 1 326 км, а відповідно і витрати пального завищені на 159 л., що еквівалентно 3815 грн .

Також, у липні 2015 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № - 6 за керівництва ОСОБА_2 з власних коштів підприємства без згоди засновника Білоцерківської міської ради Київської області придбало для потреб армії два біноклі на суму 3 200 грн., що суперечить п. 3.1. Статуту.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 43 Конституції України вказано, що кожен має право на працю, що виключає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови в прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Із приписів КЗпП України вбачається, що однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною 3 ст. 21 КЗпП України визначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов"язки і відповідальність сторін /у тому числі матеріальна/, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

В п. 1 розпорядження голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_3 № 91- К від 09 березня 2017 року не вказано підстави розірвання трудового договору з посиланням на відповідний пункт і статтю закону. Крім того, в п. 1 розпорядження не зазначено конкретної підстави звільнення передбаченої контрактом з посиланням на відповідний пункт контракту, а тільки вказана загальна фраза про звільнення на підставах передбачених контрактом.

В мотивувальній частині розпорядження голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_3 № 91-К від 09 березня 2017 року є посилання на п.п. а), б) п. 6.2 контракту № 51 від 28 жовтня 2015 року. Таким чином, колегія суддів вважає, що контракт було розірвано, а позивача звільнено з посади саме з підстав передбачених п.п. а), б) п. 6.2 контракту.

Згідно п. 6.2. контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Білоцекрківської міської ради Київської області до закінчення терміну його дії:

- п.п. а) у разі систематичного невиконання керівником обовязків, покладених на нього цим контрактом та статутних завдань;

- п.п. б) у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи і таке інше).

Під систематичним невиконанням трудових обовязків мається на увазі неодноразове здійснення цих вчинків. Таким чином, для звільнення з цих підстав необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення винного невиконання чи неналежного виконання умов контракту.

Відповідно до діючого трудового законодавства, підставою для звільнення працівника за систематичне невиконання трудових обовязків є невиконання трудових обовязків працівником, до якого за аналогічне чи подібне порушення трудових обовязків протягом року застосовувалось дисциплінарне стягнення. Таке визначення систематичності невиконання трудових обовязків розяснено у п. 23 Постанови Пленумом Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду трудових спорів».

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року у справі № 607/14231/15-ц.

Жодних дисциплінарних стягнень до позивача за невиконання трудових обовязків за весь час дії контракту № 51 від 28 жовтня 2015 року не застосовувалось. Викладене підтверджується Актом про проведення службового розслідування № 1 від 01 березня 2017 року, в якому зазначено, що дисциплінарні стягнення за останні два роки не застосовувались.

За час роботи на посаді начальника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № - 6, ОСОБА_2 неодноразово нагороджувався подяками та грамотами, в тому числі від Білоцерківської міської ради Київської області.

Згідно п.п. б) п. 6.2 контракту звільнення з посади може відбутися тільки за наявності одночасно двох умов - 1) одноразового грубого порушення і 2) настання значних негативних наслідків.

При цьому, законодавство не визначає поняття «одноразове грубе порушення трудових обовязків». Таким чином, поняття «одноразове грубе порушення трудових обовязків» - це оціночне поняття.

Вирішуючи питання про те, чи є те чи інше порушення трудових обовязків грубим, в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду трудових спорів» вказано, що суд, вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обв»язків грубим, має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

При цьому, Верховний Суд України вважає неможливим звільнення за одноразове грубе порушення трудових обовязків, якщо порушення носить тривалий, а не разовий характер, зокрема, неналежне керівництво роботою установи, послаблення контролю за роботою підлеглих тощо.

За час роботи позивача на посаді начальника, очолюване ним Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № - 6 було прибутковим та не мало жодних збитків, що підтверджується фінансовими документами (балансами, фінансовими звітами, деклараціями на прибуток за 2015 -2017 роки).

Вказані фінансові документи також підтверджують те, що за час роботи позивача на підприємстві не було будь-яких значних негативних наслідків (збитків, штрафів та інше).

Колегією суддів не приймається до уваги доводи відповідача про те, що актом службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_2 протягом 2014 2016 років діяв в умовах реального конфлікту інтересів в розумінні ст. ст. 1, 3, 27, 28 Закону України «Про запобігання корупції» і не вчинив дій по його недопущенню та врегулюванню так як вказані обставини спростовуються постановою Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року з якої вбачається, що в діях ОСОБА_2 відсутні порушення вимог закону щодо неповідомлення особою безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Проаналізувавши акт службового розслідування, колегія суддів вважає, що він носить інформаційний характер, висновки, які викладені в ньому є припущеннями, він не містить відомостей про те, у чому саме полягає порушення позивача умов контракту, будь-яких рішень правоохоронних органів, прийнятих на підставі вказаного акту службового розслідування на час розгляду справи у суді не має, тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що вина позивача вказаним актом не встановлено вини та фактів систематичного невиконання керівником обовязків, покладених на нього цим контрактом та статутних завдань, або ж одноразового, грубого порушення позивачем законодавства чи обовязків,передбачених контрактом, в результаті чого, для підприємства настали значні негативні наслідки.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що за таких обставин, звільнення ОСОБА_2 з займаної посади було проведено з порушення чинного законодавства, а тому його порушені права повинні бути поновлені.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету

Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно п. 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Так як звільнення ОСОБА_2 відбулося 10 березня 2017 року, тому, середньомісячна заробітна плата повинна обчислюватися виходячи з виплат, отриманих ним за попередні два місяці,у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року, в звязку з чим, на користь позивача з відповідача повинно бути стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 березня 2017 року по 26 жовтня 2017 року в розмірі 110 059,64 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року необхідно скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради Київської області, голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_3, Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6, про скасування розпорядження та наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_3 № 91-к від 09 березня 2017 року "Про припинення /розірвання/ трудового договору /контракту/".

Визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6 № 82 ВК від 10 березня 2017 року про звільнення з посади ОСОБА_2,

Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6 з 10 березня 2017 року.

Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6 на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 березня 2017 року по 26 жовтня 2017 року в розмірі 110059,64 гривень.

Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора № 6 на користь держави судовий збір в розмірі 5132, 59 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: