Справа № 675/205/17
Провадження № 2/675/308/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., секретаря Беліці М. О.,

з участю представника позивачок ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

Позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що після смерті їх матері ОСОБА_6 10 січня 2008 року відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, з права власності на частину нерухомого майна, розташованого в м. Ізяславі Хмельницької області, на яку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як спадкоємці за заповітом та першої черги за законом мають право, однак через пропуск з поважних причин строків подання заяви про прийняття спадщини вони не мають можливості оформити свої спадкові права.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились.

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала.

Допитавши представника позивачів, свідка, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно розяснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України: від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. ст. 1258, 1261 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_6 померла 10 січня 2008 року в п. Іскра Курського району Курської області ОСОБА_7 Федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються рідними доньками померлої ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвами про народження спадкоємців, про одруження ОСОБА_3 та про смерть спадкодавця, копії яких додані до матеріалів справи.

За життя ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_5 державної нотаріальної контори 29 липня 1999 року, що підтверджується відповідним заповітом, копія якого додана до матеріалів справи.

Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються спадкоємцями за заповітом та першої черги за законом померлої ОСОБА_6.

Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується поясненнями представника позивачів. Вказана обставина не була спростована в ході судового розгляду.

За положеннями ст. ст. 45, 46 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. Якщо за законодавством Договірної Сторони, що підлягає застосуванню при спадкуванні, спадкоємцем є держава, то рухоме спадкове майно переходить Договірній Стороні, громадянином якої є спадкодавець у момент смерті, а нерухоме спадкове майно переходить Договірній Стороні, на території якої воно знаходиться.

Згідно вимог ст. 1272 Цивільного Кодексу України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Згідно з розясненнями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Здійснивши системний аналіз положень ст. 46 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст. 1272 ЦК України, суд приходить до висновку, що належним відповідачем у даній справі є ОСОБА_5 міська рада Ізяславського району Хмельницької області, оскільки інші спадкоємці за законом та за заповітом, які прийняли спадщину, відсутні, а норма вищевказаної статті Конвенції вказує на те, що нерухоме спадкове майно у даному випадку переходить державі, на території якої воно знаходиться.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчасно не звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки спадкове майно перебуває в Україні, а спадкоємці постійно проживають в ОСОБА_7 Федерації, громадянами якої являються, і не мали змоги зявитись в Україну для прийняття спадщини у встановленому законодавством України порядку, крім того про наявність у ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно в Україні їм стало відомо лише у 2016 році, що підтверджується поясненнями представника позивачів, допитаної в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_8, котра підтвердила, що про наявність у ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно в Україні вона особисто повідомила позивачок в кінці серпня 2016 року, а до цього позивачки не приїздили в м. Ізяслав; інформацією з паспортів громадян ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_3 та ОСОБА_4, копії яких додані до матеріалів справи.

В звязку з тим, що суд знаходить підстави пропуску ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, їм слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 1216, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 212, 213, 214, 215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, В И Р І Ш И В :

Визначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці м. Курська ОСОБА_7 Федерації, АДРЕСА_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці м. Курська ОСОБА_7 Федерації, АДРЕСА_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, котра померла 10 січня 2008 року, три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Хмельницької області через ОСОБА_5 райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. С. Янішевська