АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Панченко О.М.
№22-ц/796/8677/2017 Доповідач Кравець В.А.
Справа №754/5903/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Невідомої Т.О., Кирилюк Г.М.

за участю секретаря Майданець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Київенерго» про захист порушеного права споживача, визнання незаконним нарахування заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати незаконним нарахування ПАТ «Київенерго» заборгованості за спожиту електроенергію.

В мотивування вимог посилалася на те, що 25 березня 2016 року нею було отримано вимогу від ПАТ «Київенерго» про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1 030 грн. 50 коп.

Проте, між нею та відповідачем відсутні договірні правовідносини, вона фактично не користується послугами з електричної енергії, оскільки у електрощитовій відсутня проводка.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.06.2017 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У своїй апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що позивач фактично не використовує послуги з енергопостачання.

Крім того, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, суд не вирішив питання щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності до нарахованої заборгованості.

Представник позивача ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача ПАТ «Київенерго» проти апеляційної скарги заперечувала та просила рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 17 березня 2016 року ПАТ «Київенерго» звернулось до ОСОБА_1 з вимогою про сплату заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 1030 грн. 50 коп.

ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, у зв'язку з чим на її ім'я ПАТ «Київенерго» було відкрито особовий рахунок №5.

Правовідносини в сфері електроенергетики регулюються нормами ЦК України, ГК України, Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (далі - НКРЕ) № 28 від 31 липня 1996 року, у редакції постанови НКРЕ від 17 травня 2005 року № 910 (зі змінами та доповненнями), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язаний оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР, п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником, а споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Обов'язком сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення ч. 1 ст. 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов'язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року № 6-110 цс12 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про електроенергетику» сфера дії цього закону регулює відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об'єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням.

Пункт 3 Правил користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N1357 передбачає, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією.

У разі встановлення приладу обліку в квартирі (будинку) або іншому об'єкті споживача енергопостачальник складає акт про збереження пломб у двох примірниках, один з яких залишається у споживача (п.10 Правил).

Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку (п.19 Правил).

Згідно з п. 21 Правил знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

У разі виявлення в платіжному документі помилкових показань приладу обліку споживач зобов'язаний повідомити про це енергопостачальника. Представник енергопостачальника повинен протягом 5 днів від дня подання заяви перевірити рахунок, а в разі потреби протягом 20 днів перевірити прилад обліку та повідомити споживача про результати перевірки (п.29 Правил).

Пункт 49 та 50 Правил передбачає, що у разі порушення енергопостачальником умов договору споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо (форму типового акта-претензії наведено у додатку 2). Акт-претензія складається споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами.

Не укладення договору про надання послуг з електропостачання між позивачем та ПАТ «Київенерго» не є підставою для задоволення позову, оскільки укладення договору на надання таких послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Твердження апелянта про те, що суд не застосував строку позовної давності, є безпідставними, оскільки в даному випадку строк позовної давності може бути застосовано лише до вимог про стягнення заборгованості.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді