Справа № 344/8809/17
Провадження № 2/344/3102/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26 червня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, розходження поглядів у вихованні дитини, ведення спільного господарства. У них часто виникали суперечки і конфлікти з приводу матеріального забезпечення сім'ї, які в основному лягли на плечі її батьків. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. Просила шлюб розірвати, Малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з нею.

Позивач в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серія І-НМ № 122322, виданого 26 червня 2013 року, сторони 26 червня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 757 (а.с. 5).

Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Позивач стверджує, що миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання неповнолітнього сина з матір`ю, а тому шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 26 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 757 слід розірвати, залишивши малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживати з матір'ю ОСОБА_2.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 26 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 757 розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2017 року.