441/1583/16-ц 2/441/127/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.,

з участю секретаря Боднар Ю.М.

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 11.11.2016р. звернувся до суду з позовом, просив стягнути з ОСОБА_5 160 687 грн. матеріальної шкоди, 4000 моральної (немайнової) шкоди, судові витрати по справі та врахувати інфляцію.

Вимоги мотивував тим, що 27.05.2016р. на вул. Львівська, 28 в м. Городок а/д Львів-Шегині з вини ОСОБА_5 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля ВАЗ 2110 н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача та автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 під його керуванням, внаслідок ДТП його авто знищено, чим заподіяно матеріальну шкоду. На його замовлення субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6 було проведено оцінку вартості матеріального збитку завданого йому, як власнику автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 на час ДТП, згідно якого вартість означеного автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди складала 232 225 грн. 20 коп. ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія, у якій було застраховано автомобіль ВАЗ 2110 н.з. НОМЕР_2, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 49 751 грн. 86 коп., крім того він продав залишки свого автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 за 25 000 грн. Між тим, цих сум не достатньо для відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, тому просив стягнути в його користь різницю між фактичним розміром заподіяної йому шкоди та сумою страхового відшкодування і коштів, отриманих від продажу залишків автомобіля, що становить 160 687 грн. Крім того, зазначав, що внаслідок ДТП йому завдано моральну (немайнову) шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях через відсутність можливості користуватись знищеним автомобілем, зміні ритму життя, інше, визначає таку в розмірі 4 000 грн. Також просив стягнути в його користь судові витрати по справі та врахувати інфляцію.

В суді позивач ОСОБА_4 просив не розглядати його вимоги про врахування інфляції, в решті позов підтримав з мотивів наведених у ньому, просив стягнути з ОСОБА_5 160 687 грн. матеріальної шкоди, в яку входить також 900 грн. витрат на проведення експертної оцінки і 2 313 грн. 80 коп. оплати за послуги арешт-майданчику, а також 4 000 грн. моральної (немайнової) шкоди та судові витрати по справі.

Представники позивача ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в суді вимоги підтримали, покликаючись на мотиви викладені у позові та у письмових поясненнях від 17.01.2017р., 10.02.2017р. (а.с. 80-81, 109-111, 112-116), окрім цього пояснили, що 10.06.2016р. на території Комунального підприємства «Міське комунальне господарство» за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, автомобіль Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 був особисто оглянутий субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6, який 30.06.2016р. склав звіт вартості матеріального збитку завданого власнику означеного автомобіля на час ДТП 27.05.2016р. та встановив, що вартість означеного автомобіля до ДТП складала 232 225 грн. 20 коп. Вважають, що така оцінка виконана з дотриманням вимог законодавства з використанням належних джерел, а тому така повинна бути покладена в основу рішення суду. Крім того вказують що звіт, виконаний на замовлення ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7, на який покликаються відповідач та його представник складений з порушенням встановленого законодавством порядку, без особистого огляду оцінювачем автомобіля, а тому є недопустимим доказом. Просили про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_5 в суді пояснив що ДТП, яка мала місце 27.05.2016р. на вул. Львівська, 28 в м. Городок Львівськоїм обл. за участі керованого ним автомобіля ВАЗ 2110 н.з. НОМЕР_2 та автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, сталась з його вини. Ствердив, що був присутній при огляді 10.06.2016р. автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3, про що засвідчив своїм підписом на акті огляду, бо вважав що такий проводився експертом на замовлення ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія. З огляду на той факт, що відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу №2237 рин. та розрахунку утилізаційної вартості КТЗ №2237-зал., які складені субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7 на замовлення ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія визначені менші суми матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_4, такий є для нього вигідний, тому просить суд в основу рішення покласти дослідження означеного експерта, а інше дослідження до уваги не брати. Просив задоволити позов частково, стягнути з нього в користь ОСОБА_4 65 399 грн. 69 коп. матеріальної шкоди, 2 313 грн. 80 коп. витрат на оплату арешт-майданчика та 4 000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнала частково, покликаючись на мотиви наведені у запереченні (а.с. 72-74), пояснила, що ОСОБА_5 повинен відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, між тим ствердила, що на замовлення ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7 були складені звіт про оцінку транспортного засобу №2237 рин., відповідно до якого ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 на момент ДТП склала 208 751 грн. 55 коп. та розрахунок утилізаційної вартості КТЗ №2237-зал., що склала 93 600 грн. З огляду на виплату страхового відшкодування в розмірі 49 751 грн. 86 коп., вважає, що з ОСОБА_5 підлягає стягненню в користь ОСОБА_4 65 399 грн. 69 коп. (208 751,55 93 600 47 751,86) матеріальної шкоди, 2 313 грн. 80 коп. витрат на оплату арешт-майданчика та 4 000 грн. моральної (немайнової) шкоди. В задоволенні решти вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 просить відмовити, судові витрати стягнути пропорційно до задоволених вимог.

Заслухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи суд приходить переконання про часткове задоволення позову.

За положенням ст. 11, ст. 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

27.05.2016р. на вул. Львівська, 28 в м. Городок а/д Львів-Шегині, у ДТП зіткнулись автомобілі ВАЗ 2110 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 та Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, як наслідок транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Із постанови Городоцького районного суду Львівської обл. від 30.08.2016р. (№3/441/392/2016) убачається, що зіткнення автомобілів марки ВАЗ 2110 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 та Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, сталось з вини ОСОБА_5, останній підданий адміністративному стягненню за ознаками ст. 124 КУпАП на 340 грн. штрафу, який сплачений ним 08.09.2016р.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» о бов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Із оглянутого в суді оригіналу полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ №6947699 від 12.01.2016р., укладеного між ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія та ОСОБА_8, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 2110 н.з. НОМЕР_2 була застрахована з лімітом 50 000 грн. за майнову шкоду, заподіяну третім особам.

За положеннями ст. 20-1 Закону Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.

Пунктом 1.4. ст. 1 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Пункт 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснює, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2. ПДР України).

З пояснень ОСОБА_5 убачається, що він користувався автомобілем ВАЗ 2110 н.з. НОМЕР_2 на часі ДТП - 27.05.2016р., що керував транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Обставин, які б свідчили, що ОСОБА_5 27.05.2016р. володів автомобілем ВАЗ 2110 н.з. НОМЕР_2 всупереч вищевикладеному, або незаконно, в суді не здобуто.

Згідно зі статтею 6 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Як убачається із пояснень в суді позивача, копії виписки TS101095 від 29.09.2016р. з картки НОМЕР_4 (а.с. 14) ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відшкодувала ОСОБА_4 49 750 грн. 87 коп. страхового відшкодування (зменшені на суму комісії банку 249 грн. 13 коп.).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

У ході розгляду справи сторона позивача вказувала, що витрати на відновлювальний ремонт автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а тому такий є фізично знищеним.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені

згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач та його представники покликаються на звіт №С-00455 вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (а.с. 38-41), складений за замовленням ОСОБА_4 субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6 30.06.2016р., із якого убачається, що вартість транспортного засобу Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 до дорожньо-транспортної пригоди складала 232 225 грн. 20 коп., а вартість КТЗ в пошкодженому стані 55 000 грн.

В той же час, на підтвердження своїх заперечень проти частини позову, відповідач та його представник надали звіт про оцінку транспортного засобу №2237 рин. (а.с. 93-94) та розрахунок утилізаційної вартості КТЗ №2237-зал. (а.с. 95-96), що складений на замовлення ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7 Згідно висновків вказаного експертного дослідження, ринкова вартість іавтомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 на момент ДТП склала 208 751 грн. 55 коп., утилізаційна вартість КТЗ - 93 600 грн.

На виклики для розяснення звітів експерти не зявились.

Положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12.06.2009р. розяснено, що у разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення.

В ході розгляду справи, судом розяснювалося право сторін заявити клопотання про призначення експертизи по справі, однак сторони таким правом не скористалися.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Так, Національним стандартом №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. N 1440, який відповідно до п. 1 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності закріплено загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна

За положеннями п. 50 і п. 51 Національного стандарту, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється зокрема ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка. Незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; інше.

Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 N 1335/5/1159), зокрема п. 5.1 Розділу V «Технічний огляд КТЗ» дає визначення технічного огляду КТЗ оцінювачем (експертом), що являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Другим абзацом цього ж пункту встановлено, що визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Особистий огляд автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6 з участю сторін має підтвердження долученим до матеріалів справи актом огляду колісного транспортного засобу від 10.06.2016р. з підписами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 46) та їх поясненнями в суді.

Більше того, в суді ОСОБА_4 покликається на той факт, що після ДТП 27.05.2016р. автомобіль Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 був поміщений на територію Комунального підприємства «Міське комунальне господарство» і у його відсутності будь-яких експертиз та оглядів автомобіля не проводилось, що знаходить своє підтвердження у листі КП «Міське комунальне господарство» №143 від 15.09.2016р. (а.с. 101).

У звіті про оцінку транспортного засобу №2237 рин. субєкт оціночної діяльності ОСОБА_7 зазначає, що визначення обсягу та методів відновлюваних робіт для усунення дефектів, виявлених під час огляду КТЗ, дані про час та місце проведення огляду КТЗ, відомості про осіб, які брали участь в огляді обєкта оцінки, ідентифікаційні дані із свідоцтва про реєстрацію КТЗ, показання одонометра наведені в Додатку №1 (Акт технічного огляду), між тим такий у наданій суду копії звіту відсутній.

ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_3, покликаючись в суді на особистий огляд автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7, належних доказів, які би підтверджували такі покликання, в т.ч. Акту технічного огляду, суду також не надали.

Наведені обставини свідчать, що звіт про оцінку транспортного засобу №2237 рин., складений субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7 є одним із письмових доказів, який на відміну звіту, складеного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6, не відповідає вимогам Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а відтак, відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України, не може бути взятий до уваги судом як належний та допустимий доказ завданого позивачу матеріального збитку.

З огляду на вищенаведене, в основу рішення покладається звіт №С-00455 вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (а.с. 38-41), складений 30.06.2016р. за замовленням ОСОБА_4 субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6

Як убачається із договору купівлі-продажу 4641/2016/055698 транспортного засобу (а.с. 102-102 зворот), 07.09.2016р. ОСОБА_4 відчужив ОСОБА_9 залишки автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 за 25 000 грн., між тим із вищеозначеного звіту, на який покликаються та просять покласти в основу рішення позивач та його представники, як на підставу до задоволення своїх вимог, вартість транспортного засобу Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 в пошкодженому стані визначена в розмірі 55 000 грн.

А тому суд не бере до уваги покликання ОСОБА_4 на відчуження 07.09.2016р. залишків автомобіля Skoda Octavia н.з. НОМЕР_3 за 25 000 грн., а приймає до уваги звіт №С-00455 вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 30.06.2016р., згідно із яким вартість означеного транспортного засобу в пошкодженому стані склала 55 000 грн., а також той факт, що на час відчуження залишків автомобіля позивачу було відомо про можливість продати такі за вдвічі вищу ціну.

Враховуючи вищенаведене, з ОСОБА_5, як з винної у ДТП особи, підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та після дорожньо-транспортної пригоди і страхової виплати (232 225 грн. 20 коп. 55 000 грн. 49 750 грн. 87 коп.) в сумі 127 474 грн. 33 коп.

Крім того, із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 слід стягнути 2 313 грн. 80 коп. витрат за послуги арешт-майданчика, що підтверджується квитанцію №47 від 26.08.2016р. (а.с. 138) та 900 грн. витрат на проведення експертної оцінки в сумі, які підтверджуються договором про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу від 09.06.2016р. (а.с. 100-100 зворот) та квитанцією до прибуткового касового ордеру №

5 (а.с. 99).

А отже, позов слід задоволити частково, стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 127 474 грн. 33 коп. матеріальної шкоди, що становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, 900 грн. витрат за проведення експертного дослідження та 2 313 грн. 80 коп. витрат за послуги арешт-майданчика, а всього 130 688 грн. 13 коп.

Що стосується відшкодування моральної (немайнової) шкоди, то відповідно до положень ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Виходячи з положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За таких обставин, враховуючи конкретні обставини у справі, характер моральних страждань ОСОБА_4, його душевні переживання повязані зі знищенням авто, порушення звичайного ритму життя позивача, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках і наслідків, що настали в результаті неправомірних дій ОСОБА_5, а також визнання останнім позову в цій частині, суд вважає що з відповідача слід стягнути 4 000 грн. у відшкодування моральної (немайнової) шкоди в користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, а саме з заявленої ціни позову в розмірі 160 687 грн. матеріальної шкоди та 4 000 грн. моральної (немайнової) шкоди задоволено 130 688 грн. 13 коп. матеріальної шкоди, 4 000 грн. моральної (немайнової) шкоди, суд стягує з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 1 858 грн. 08 коп. судових витрат (1306,88 + 551,20).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61, 79, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 6, 20-1, 22, 30 Закону України "Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»,-

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1), проживаючого на АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_4 130 688 грн. 13 коп. матеріальної шкоди, 4 000 грн. моральної (немайнової) шкоди, 1 858 грн. 08 коп. судових витрат, а всього 136 546 грн. 21 коп.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я П.Ф. Українець