справа №619/666/14-ц
провадження №2/619/9/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою та про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2014 року до Дергачівського районного суду Харківської області звернулася ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод щодо користування земельною ділянкою.

05 серпня 2014 року до суду звернулася ОСОБА_2 із заявою про залучення її по справі в якості третьої особи з самостійними вимогами про визначення порядку користування земельною ділянкою та про усунення перешкод щодо користування земельною ділянкою.

Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 06 серпня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод щодо користування земельною ділянкою залучено в якості третьої особи ОСОБА_2.

Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод щодо користування земельною ділянкою - залишено без розгляду.

19 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою та про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, щовона набула право власності на 37/100 частин житлового будинку на земельній ділянці площею 0,07 га за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку № 164861 від 17 липня 2014 року АДРЕСА_1. Власницею вказаної частини раніше була ОСОБА_4.

Власником іншої 63/100 частини будинку № 11/1 є ОСОБА_3.

Під будівництво вказаного будинку рішенням виконкому №18 від "12" серпня 1960 року відведена земельна ділянка розміром 0.07 га. і передана ОСОБА_5 по акту від 25 серпня 1960 році. Після його смерті ОСОБА_4 і ОСОБА_3 успадкували будинок на цій земельній ділянці площею 0.07 га., згідно свідоцтва про спадшину № 2-2358 від 23 серпня 1994 року в якому зазначено, що земельна ділянка 700 м.кв. передана в безстрокове користування, засвідчено Дергачівською держконторою 07.12.1960 року за № 4526 та зареєстровано в Харківському МБТІ 06.12.1963 року за №214329.

Після рішення апеляційного суду Харківської області від 07.10.2013 року був скасований Державний акт серія НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку площею 0.0696 га за адресою АДРЕСА_1.

Ця присадибна земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 прощею 0,0696 га станом на 22.09.2014 року ніким не приватизована.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 листопада 2013 року було визнано недійсним рішення Дергачівської міської ради від 05.03. 2008 року №74 «Про передчу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівль і споруд» площею 0,0696 по АДРЕСА_1 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 виданого Дергачівською міською радою 18 квітня 2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03. Дергачівський відділ Держкомзему скасував запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2, зареєстровані на підставі Державного акту серія НОМЕР_4 від 18 квітня 2008 року на земельну ділянку по АДРЕСА_1 Харківської області за № 03.

Між власниками будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не було визначено порядок користування земельною ділянкою.

Після купівлі частини домоволодіння у ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 у позивача ОСОБА_2 виник той же спір про порядок користування земельною ділянкою.

ОСОБА_3 перешкоджає позивачу ОСОБА_2 користуватись спільною земельною ділянкою, самовільно збудувала бетонний паркан по невизначеній межі без погодження з попереднею власницею, чим перешкодила прохід до городу, чим неможливо збудувати позивачеві вигрібну яму і туалет.

ОСОБА_3 створила перешкоди в користуванні хвірткою і в'їздними воротами для проїзду в гараж. За рішенням Дергачівського районного суду від 08.12.2010 року хвіртка і в'їздні ворота входять в склад огорожі, які знаходяться у спільному користуванні. Відповідач створила неможливість заїзду у подвір'я через спільні ворота та входу в двір через спільну хвіртку, усунула позивача від користування її гаражем та городом. Всі перешкоди виникли з приводу не встановлення порядку користування земельною ділянкою.

На письмове звернення ОСОБА_4 від 23.12.2013 року до ОСОБА_3 про можливість за обоюдною згодою укласти договір та визначити порядок користуванням їхньою спільною земельною ділянкою, спільною хвірткою, воротами та користування огорожею, не надійшло відповіді в установлений термін від ОСОБА_3

Тому у ОСОБА_2 виникла потреба звернутись з позовом до Дергачівського районного суду за захистом своїх прав, як нової власниці частини домоволодіння.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представники - ОСОБА_6, ОСОБА_7 не прибули в судове засідання, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про що маються в матеріалах справи відповідні судові розписки. Відповідач ОСОБА_3, як про поважні причини неявки суду повідомила, що перебуває на робочому місці і прибути до суду не може, а її представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не прибули через участь у поховальній церемонії колеги. Належних та допустимих доказів про поважність причин неявки відповідач та її представники суду не надали, тому суд вважає вказані причини неявки неповажними та про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Підстав для ухвалення заочного рішення суд не вбачає, так як згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,ОСОБА_2 набула право власності на 37/100 частини житлового будинку на земельній ділянці площею 0,07 га за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку, укладеного 17 липня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, засвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Кантемир І.О. за реєстровим № 666 від 17 липня 2014 року. (а.с. 74-75 том справи 1).

Власником іншої 63/100 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 грудня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було визначено порядок користування житловим будинком та надвірними будівлями.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 08 вересня 2011 року вищевказане рішення Дергачівського районного суду від 08 грудня 2010 року було змінено, а саме вказано про перерозподіл часток між співвласниками та визнано право власності за ОСОБА_4 на 37/100 частин, а за ОСОБА_3 на 63/100 частин.

Рішенням ХХ1У сесії У скликання Дергачівської міської ради № 7-4 від 05 березня 2008 року ОСОБА_3 було перадано у власність земельну ділянку площею 0,0696 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, гоподарських будівель та споруд по АДРЕСА_1. (а.с. 128 том справи 1).

ОСОБА_3 18 квітня 2008 року отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 028707 на земельну ділянку площею 0,0696 га по АДРЕСА_1. (а.с. 129 том справи 1).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 07.11.2013 року було визнано незаконним вищевказане рішення Дергачівської міської ради та вищевказаний Державний акт серія НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_3, скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 зареєстровану на підставі Державного акту серії НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1. (а.с. 9-11 том справи 1).

Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 прощею 0,0696 га на даний час ніким не приватизована.

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2017 року, виданого Центром надання адміністративних послуг Дергачівської районної державної адміністрації, право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 - скасовано. (а.с. 66-67 том справи 2).

На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 91 ЗК України передбачає обов'язок землекористувачів не порушувати прав інших осіб (суміжників).

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

За змістом ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

Згідно ст. 158 ч. 1 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вказано - порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності на підставі ст. 364 ЦК України.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 4026 від 07 липня 2014 року можливі п'ять варіантів порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, але суд вважає необхідним провести розподіл за ІІІ варіантом, а саме :виділити відповідно до фактичних меж земельної ділянки ОСОБА_2 земельну ділянку площею 277,5 кв.м., вказану за планом зеленим кольором; виділити відповідно до фактичних меж земельної ділянки ОСОБА_3 земельну ділянку площею 462,5 кв.м., вказану за планом синім кольором. Земельну ділянку площею 13,2 кв. м., вказану за планом жовтим кольором, залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Суд обирає саме 111 варіант, так як 1 та 11 варіанти запропоновані експертом відповідно до плану відводу земельної ділянки, 1У та У варіанти запропоновані експертом відповідно до державного акту, який на даний час визнаний недійсним і скасована його реєстрація.

При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, так як не підлягає задоволенню позов в частині визначення порядку користування стосовно проходу на горище дому, так як порядок користування житловим приміщенням визначений за рішенням суду. Стосовно користування плодовими деревами та кущами, то суду не надано жодних доказів про існування таких. Стосовно користування огорожею, хвірткою, воротами, проїжджою частиною до гаражу та на город, то за висновком експертизи ОСОБА_2 запропоновано влаштувати окремий в'їзд на земельну ділянку.

Суд вважає необхідним стягнути з позивача та відповідача в рівних частинах понесені судові витрати ОСОБА_4, а саме 243 грн. 60 коп. сплачений нею судовий збір та 2460 грн. сплачену вартість судової будівельно-технічної експертизи.

На підставі ст.ст. 88, 91, 103, 107, 152, 158 ЗК України, ст. 15, 16, 356, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 Харківської області між співвласниками ОСОБА_2 (37/100 частин) та ОСОБА_3 (63/100 частин) наступним чином:

Виділити відповідно до фактичних меж земельної ділянки ОСОБА_2 земельну ділянку площею 277,5 кв.м. за 111 варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 4026 від 07.07.2014 року, вказану за планом зеленим кольором.

Виділити відповідно до фактичних меж земельної ділянки ОСОБА_3 земельну ділянку площею 462,5 кв.м. за 111 варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 4026 від 07.07.2014 року, вказану за планом синім кольором.

Земельну ділянку площею 13,2 кв. м., вказану за планом жовтим кольором, залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Границю між земельними ділянками співвласників встановити у такий спосіб: - по лінії розподілу між гаражем літ. «Г» та сараєм літ. «Б»; - по зовнішній стіні сараю літ. «Б» та сараю літ. «Д»; - від кута сараю літ. «Д» по прямій відрізок довжиною 2,0 м.; - поворот ліворуч відрізок довжиною 3,97 м. (1,0 +2,97); - поворот ліворуч відрізок довжиною 18,25 м., що розділяє тильну сторону земельної ділянки домоволодіння на відрізок 5,65 м. та 16,25 м.

Зобов'язати ОСОБА_2 влаштувати окремий в'їзд.

В іншій частині в задоволенні позова ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах з кожної на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 2460 грн. та судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 2703 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення апеляційної скарги через Дергачівський районний суд, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення суду. Мотивувальна частина рішення буде виготовлена 24 вересня 2017 року.

Суддя Л. О. Якименко