Справа № 188/1391/17
Провадження № 2/188/643/2017
10 листопада 2017 року смт. Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Курочкіної О.М.,
секретар судового засідання Лукіна Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петропавлівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням .
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира № 14 у житловому будинку №60 по вул.Миру в смт.Петропавлівка Дніпропетровської області, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.06.2009 року.
В належному їй домоволодінні вона зареєстрована та проживає сама, крім неї зареєстрований ще ОСОБА_2, який в квартирі ніколи не проживав. Де він фактично проживає зараз вона не знає.
Вона неодноразово зверталася до нього з проханнями про зняття з реєстрації місця проживання в належній їй квартирі, він обіцяв добровільно написати заяву про зняття з реєстрації, але свого зобовязання не виконує і ухиляється від його виконання, в звязку з чим порушуються її права.
На підставі вищевикладеного просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке їй належить на праві власності.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги викладенні в заяві доказаними і такими що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23103129 серії ССР № 365480 від 23.06.2009р. квартира № 14в житловому будинку №60 в смт.Петропавлівка Дніпропетровської області належить на праві приватної власності позивачці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу рн 4/1-НДПП від 06.04.2001 року.
Актом обстеження матеріально-побутових умов від 29.08.2017 року, складеним депутатом Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області підтверджується, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований, але ніколи не проживав.
Відповідно до довідки № 7783 від 02.11.2017 року, виданої Петропавлівською селищною радою Дніпропетровської області на імя ОСОБА_1, підтверджається факт реєстрації у вищевказаній квартирі наступних осіб- Жигуренко А.М., ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
Відповідач за адресою не проживав з дня його реєстрації з 2012 року, факт реєстрації його місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 порушує право власника на володіння і розпорядження її нерухомим майном.
У відповідності до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права.
Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України Про власність, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування завданих цим збитків.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належить права володіння , користування та розпорядження своїм майном .
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Суд керується нормами житлового кодексу, відповідно до ч.3 ст.98 Житлового кодексу, тимчасової жильці на вимогу наймача або членів сімї, які проживають разом з ним зобовязані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст.99 тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.
Згідно ч.І ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. та п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. із змінами і доповненнями від 17.12.2003 року - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи або рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст.391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.
Крім того, судові витрати при подачі позову сплачені у розмірі 640.00 грн. та витрати на оголошення в газету у розмірі 300 грн, суд вважає слід відшкодувати на користь позивача стягнувши зазначені кошти з відповідача.
Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частина 3 цієї статті передбачає, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Частина 1 статті 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Стаття 212 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд повно і всебічно зясував обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і прийшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.48 ЗУ "Про власність ", ст. 99 ЖК України ст.ст. 15, 48,383,ч.2ст.386,391,405 ЦК України , Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 79,88, 212-214, 224-231 ЦПК України суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житлом за адресою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у сумі 640.00 грн. на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 і, витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 300 (триста) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3