Справа № 323/216/17
№ провадження 2/323/223/17
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

20.03.2017 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 59,6 кв. м, житловою площею 33,9 кв. м, ганок літ. «кр», сарай літ. «Б», паркан №1, ворота з хвірткою №2, водопровід №3, який розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Оленівка, вул. Колгоспна, буд. 55а, з правом реєстрації у відповідних державних органах.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - ОСОБА_2, яка померла 21.02.2016 року, і після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить вказаний житловий будинок. Спадкове майно належало спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.1993 року, який не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому позивач позбавлений можливості визнати свої спадкові права в позасудовому (нотаріальному) порядку. У звязку з цим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не зявились.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_3, подала заяву про розгляду без її участі та участі позивача, подавши додаткові документи в обґрунтування позову.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти позову.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 20 січня 2017 року з Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області була витребувана копія спадкової справи за № 80/2016, заведеної у звязку із смертю ОСОБА_2

Фіксування судового процесу технічними засобами аудіозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 80/2016.

26.06.1993 року між ОСОБА_2 та Радгоспом імені Калініна Оріхівського району Запорізької області в особі громадянина ОСОБА_4, що діяв на підставі довіреності, був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку, на підставі якого ОСОБА_2 набула у власність житловий будинок загальною площею 59 кв. м, жилою площею 36 кв. м, на присадібній ділянці площею 0,10 га, у селі Оленівка Оріхівського району Запорізької області.

Рішенням виконавчого комітету Новотавричесьої сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 15.06.2006 року № 41 вулиця, на якій знаходиться спірний будинок, отримала назву «Колгоспна», а в подальшому самому будинку була присвоєна поштова адреса «Колгоспна, 55-а».

21.02.2016 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 345318, виданим виконавчим комітетом Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 24.02.2016 року. У звязку з цим за померлою відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок.

Позивач прийняв спадщину за матірю шляхом подання до приватного нотаріуса ОСОБА_5 відповідної заяви, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 17.09.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на те, що договір купівлі-продажу від 26.06.1993 року не містить відомостей про адресу нерухомого майна, сам договір не був зареєстрований згідно ст. 182 ЦК УРСР, а відомості про сам обєкт нерухомого майна як про житловий будинок не збігаються з довідкою відповідача про те, що цей обєкт є квартирою в двоквартирному будинку.

Разом з тим відповідач надав суду довідку № 01-26/39 від 13.03.2017 року про те, що відповідно до запису з погосподарської книги № 10 за 1991-1995 роки житловий будинок за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Оленівка, вул. Колгоспна, буд. 55-а, належав саме ОСОБА_2 (особовий рахунок № 978).

При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивачів суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Станом на час придбання спадкового майна були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року.

Зазначені нормативні акти передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобовязані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві.

Позивач надав таку довідку.

Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого станом на 13.092016 року КП «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області, спірний будинок складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 59,6 кв. м, житловою площею 33,9 кв. м, ганку літ. «кр», сараю літ. «Б», паркану №1, воріт з хвірткою №2, водопроводу №3.

Таким чином, за матеріалами справи спадкодавець ОСОБА_2 набула спірний житловий будинок у власність відповідно до законодавства, чинного на момент придбання цього нерухомого майна (хоча й з окремими недоліками), у звязку з чим воно може виступати обєктом спадкування.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв, що ніким не оспорюється, інших спадкоємців та законом або за заповітом не встановлено, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджених заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, керуючись ст.ст.10-11, 60, 212, 214-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», загальною площею 59,6 кв. м, житловою площею 33,9 кв. м, ганок літ. «кр», сарай літ. «Б», паркан №1, ворота з хвірткою №2, водопровід №3, який розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Оленівка, вул. Колгоспна, буд. 55а, з правом реєстрації у відповідних державних органах.

Повний текст рішення складений 23.03.2017 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6