Справа № 189/1672/17
У Х В А Л А

28.11.2017 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до боржника ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу з боржника ОСОБА_2.

Зазначена заява не відповідає вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 98 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статі 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Так, дана заява про видачу судового наказу підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 98 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Так, відповідно до заявлених ОСОБА_1 вимог, остання визначає спосіб стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів, що передбачено ст. 183 СК України, при цьому зазначає, що боржник працює, але не надала жодних підтверджень до даного факту. Не зазначено ІПН відповідача, що значно ускладнює стягнення з нього суми аліментів.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.1,п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року № 14, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Процедура розгляду заяв у наказному провадженні полягає у видачі судового наказу, тому до неї не може бути застосовано такі процесуальні інститути як призначення справи до судового розгляду, забезпечення доказів, призначення експертизи, передача справи до іншого суду за підсудністю, заміна неналежної сторони, зупинення провадження, закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду.

Порядок витребування доказів врегульовано ст. 137 ЦПК України, що відноситься до розділу ЦПК України, який регулює позовне провадження, при цьому Розділі ІІ ЦПК України, який регулює порядок розгляду судом справ у наказному провадженні, відсутні норми, які б передбачали право чи обов'язок суду на витребування доказів за клопотанням сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98,99, 121, 209, 210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до боржника ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів - залишити без руху, запропонувавши усунути недоліки у строк не пізніше 5 днів з дня отримання копії ухвали, надавши уточнену позовну заяву.

У разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Чорна