АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

[1] І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [2]

02 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року

за матеріалами позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.09.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів повернуто позивачу з підстав не усунення її недоліків.

Не погодившись з таким вирішенням питання ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали судді та направлення справи до суду першої інстанції для розгляду її по суті. Посилається на порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання. Вказує, що підставою повернення позовної заяви є невиконання ухвали від 21.11.2016 р. про залишення позовної заяви без руху у встановлений судом строк, разом з тим, з моменту скасування ухвали про повернення позовної заяви від 03.03.2017 р. та повернення справи до суду першої інстанції на новий розгляд жодної ухвали чи повідомлення суду про надходження справи та про поновлення строків на усунення недоліків позивач не отримував.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів 09.11.2016 року.

21.11.2016 р. ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху для зазначення ціни позову, обгрунтування та зазначення доказів щодо конкретного фактичного місця проживання дитини з позивачем, обґрунтування та зазначення доказів щодо розміру доходів позивача, конкретного викладення змісту позовних вимог щодо індексації стягуваних сум та обґрунтування вказаної вимоги.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її заявнику, суддя виходив з того, що позивачем у порушення вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України не було повідомлено про зміну місця її проживання або перебування, окрім того, нею не були усунуті недоліки позовної заяви, а саме: не вказано ціну позову, в позовній заяві відсутнє обґрунтування та зазначення доказів щодо місця проживання дитини з позивачем, при цьому зазначено, що позивач та відповідач проживають окремо, проте вказана їх єдина адреса та обґрунтування такої суперечності відсутнє, відсутнє обґрунтування та зазначення доказів щодо розміру доходів позивача, зміст позовних вимог щодо індексації стягуваних сум викладено не конкретно, а також не обґрунтовано цієї вимоги.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.05.2017 р. ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2017 р. про повернення позовної заяви ОСОБА_2 у зв'язку з не усуненням її недоліків було скасовано з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на те, що позивач не отримувала ухвалу суду про залишення позову без руху, а відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Після розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування ухвали від 03.03.2017 р., справа була повернута до Дарницького районного суду м. Києва у червні 2017 р. та відповідно до протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 29.06.2017 р. була призначена судді Вовку Є.І. (а.с. 71).

Разом з тим, протягом більш ніж 2 місяці суддею у даній справі жодних процесуальних рішень не приймалося, копія ухвали від 21.11.2016 р. про залишення позовної заяви без руху позивачу повторно не направлялася, додатковий строк для усунення недоліків їй судом надано не було.

06.09.2017 року ухвалою судді Дарницького районного суду м Києва позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було повернуто позивачу з посиланням на те, що 29.03.2017 р. представник позивачки був ознайомлений з матеріалами справи у тому числі й з ухвалою про залишення позовної заяви без руху, разом з тим, позивачка протягом 5 днів не усунула недоліки позовної заяви.

Проте, погодитися з такими висновками судді у повній мірі не можна.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви визначені у ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду, у встановлений строк, виконає вимоги, визначені ст.ст.119, 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема супровідних листів, копія ухвали від 21.11.2016 р. про залишення позовної заяви без руху була направлена ОСОБА_2 засобами поштового зв'язку двічі - 21.11.2016 р. (а.с. 9) та 21.02.2017 р. (а.с. 12).

Разом з тим, матеріали справи № 753/20684/16-ц не містять жодних відомостей про отримання ОСОБА_2 копії ухвали про залишення її позову без руху.

А відтак, висновки судді про те, що позивач у встановлений строк не виконала вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, а тому позовна заява має бути повернута позивачу, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд порушив порядок вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви та дійшов передчасного висновку про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

Відповідно до абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. №2, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати без руху та повертати заявнику.

А відтак, наявність в позовній заяві тих недоліків, на які суддя вказував в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, не можуть вважатися достатньою підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст. 119 ЦПК України. У випадку недостатності доказів для вирішення спору по суті, суд першої інстанції міг запропонувати надати їх позивачу по справі вже після відкриття провадження і до початку розгляду справи по суті.

За викладених обставин оскаржувана ухвала судді підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді :

Справа № 753/20684/16

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10817/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Вовк Є.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.