Справа № 740/621/17 Провадження № 22-ц/795/753/2017 Головуючий у I інстанції -Олійник В. П. Доповідач - Шитченко Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді ШИТЧЕНКО Н.В.,

суддів: БОБРОВОЇ І.О., ВИСОЦЬКОЇ Н.В.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності та стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року, якою повернуто його позовну заяву для подання до належного суду за місцезнаходженням відповідачів, та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Заявник зазначає, що районний суд не дав належної оцінки тій обставині, що спірні правовідносини виникли під час примусового виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду, отже, відповідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, вирішення виниклого спору відноситься до компетенції саме вищевказаного суду.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Повертаючи позовну заяву, суддя районного суду виходив з того, що підсудність даної справи за ч. 2 ст. 109 ЦПК України є загальною - за місцезнаходженням відповідачів, як юридичних осіб, а посилання позивача на положення ст. 368 ЦПК України не свідчить про визначення підсудності справи саме за Ніжинським міськрайонним судом, оскільки рішення суду вже звернуто до примусового виконання.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду та вважає його законним і обґрунтованим, виходячи з наступного.

Встановлено, що у лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду з позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», ФГВФО про визнання бездіяльності та стягнення коштів (а.с. 1-5). Заявляючи вимоги, позивач посилався на невиконання відповідачами рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22 жовтня 2014 року, яке ухвалене відповідно до норм ЦПК. Вказував, що у відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України позов пред'являється саме до районного суду, який розглядав цивільну справу.

Статтею 109 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача та визначено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Разом з тим, приписами ст. 110 ЦПК України визначена підсудність справ за вибором позивача, проте, підсудність даної категорії справи вказаною нормою не визначена, про що правильно зазначив суддя в своїй ухвалі.

Застосовуючи вказані норми, суддя першої інстанції вірно прийшов до висновку про непідсудність позову Ніжинському міськрайонному суду та його повернення позивачу, враховуючи те, що місцем знаходження обох відповідачів є м. Київ.

Доводи ОСОБА_1 про те, що справа повинна розглядатись у відповідності ч. 1 ст. 368 ЦПК України саме Ніжинським міськрайонним судом, який розглядав справу, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки вони ґрунтуються на невірному та довільному тлумаченні скаржником правових норм.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням від 22 жовтня 2014 року Ніжинський міськрайонний суд задовольнив позов ОСОБА_1 та стягнув з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на його користь 2444 долари США в рахунок повернення банківського вкладу, на виконання якого районним судом 21 листопада 2014 року був виданий виконавчий лист (а.с. 6-7). Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні у відділі ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві (а.с. 8).

Постановою державного виконавця від 03 квітня 2015 року виконавче провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» було закінчено, а виконавчий лист був переданий ліквідаційній комісії ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а.с 9).

Аналізуючи вищенаведені норми та дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що положення ч. 1 ст. 368 ЦПК України не визначають підсудність даної справи за Ніжинським міськрайонним судом, оскільки рішення суду було звернуто до примусового виконання у встановленому чинним процесуальним законодавством порядку, отже, і правила ч. 1 ст. 368 ЦПК України щодо визначення підсудності в даному випадку застосовані бути не можуть.

При цьому, як вбачається з вказаного позову, ОСОБА_1 ставить вимогу не про звернення виконавчого листа до виконання, а про визнання бездіяльності відповідачів неправомірною та стягнення з них коштів.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею суду першої інстанції вірно застосовані норми чинного цивільного процесуального права, які регулюють підсудність даного спору, а тому оспорювана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: