Справа №359/245/17
Провадження №2/359/943/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 26 січня 2004 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народились дві дочки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Позивач не бажає жити однією сімєю з ОСОБА_2, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 26 січня 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Боблів-ській сільській раді Турійського району Волинської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ЕГ №067188 від 26 січня 2004 року (а.с.5).

15 травня 2004 року у них народилась дочка ОСОБА_4, 23 жовтня 2006 року ОСОБА_5 Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії 1-ЕГ №117689 від 24 травня 2004 року (а.с.6), серії 1-ЕГ №036808 від 9 листопада 2006 року (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розір-вання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 26 січня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, зареєстрований у Боблівській сільській раді Турійського району Волинської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7