Справа № 739/1589/17
Провадження № 2/739/540/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"17" листопада 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі- відповідач) про зміну розміру аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на утримання їхніх неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 300 грн. 00 коп. та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача на її користь відповідно до рішення суду здійснюється стягнення аліментів на утримання їхніх дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі 1 300 грн. 00 коп. Вказане рішення суду було мотивоване тим, що відповідач мав нерегулярний дохід. На даний час дохід відповідача є регулярним, він щомісяця сплачує аліменти у визначеному розмірі. З липня 2017 року набрали чинності зміни до законодавства, відповідно до яких розмір аліментів, що стягуються в частці від доходу боржника, не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму на 2017 рік позивачка вказує, що відповідач має сплачувати на утримання їхніх спільних дітей не менше ніж 1 777 грн., тобто в більшому, ніж визначено судовим рішенням, розмірі. У зв'язку з цим позивачка просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, та стягувати їх в частці від доходів останнього, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити повністю, проти розгляду справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим судом, враховуючи позицію позивачки, прийнято рішення про розгляд справи без участі відповідача.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року було задоволено позов позивачки до відповідача та змінено розмір аліментів, які раніше були присуджені їй з відповідача на утримання їхніх спільних дітей, з 1/3 частки доходів відповідача на тверду грошову суму у розмірі 1 300 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5-6).

З довідки Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 11 вересня 2017 року вбачається, що на даний час спільні діти позивачки та відповідача проживають разом з позивачкою (а.с. 4).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною другою статті 182 СК України (в редакції на час визначення аліментів у твердій грошовій сумі) передбачалося, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При цьому частиною третьою статті 184 СК України (в редакції на час визначення аліментів у твердій грошовій сумі) передбачалося, що у разі якщо розмір аліментів у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17 травня 2017 року внесено зміни до Сімейного кодексу України.

Так, частиною третьою статті 181 СК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів

Відповідно частини другої статті 182 СК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також змінено положення частини третьої статті 184 СК України та виключено можливість призначення дитині державної допомоги у разі якщо розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде меншим мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу.

Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту наведених законодавчих приписів висновується, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка відповідно до 360-7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхніх спільних з позивачкою дітей визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 1 300 грн.

При цьому статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» визначено, що у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень

Отже, на час звернення позивачки до суду з позовом про зміну розміру аліментів мінімальний розмір аліментів на двох дітей віком від 6 до 18 років має становити не менше ніж 1 777 грн. 00 коп. (1 777 грн. 00 коп. х 50%) х 2), що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року.

Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхніх спільних дітей.

Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1 300 грн. 00 коп. та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачку за подання позову звільнено від сплати судового збору, відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючисьстаттею 27 Конвенції ООН «Про права дитини», статтями 180-184, 192 Сімейного кодексу України статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання їхніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 300 грн. 00 коп. на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок гривень) 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку в десятиденний строк з дня винесення судом відповідної ухвали.

Особи, які брали участь у справі, можуть оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя В.В. Чепурко