Справа №: 343/480/17
Провадження №: 2/0343/315/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретарів Шикор Г.В., Оленяк С. І.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що вона 26 лютого 2002 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Від даного шлюбу у них народилися ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 На перших порах життя проходило нормальним руслом. Але з часом стосунки між ними стали різко погіршуватись. Вони почали не розуміти один одного, у них виявилися різні погляди на життя, між ними часто виникали непорозуміння, суперечки, скандали, сварки, свідками яких часто ставали діти. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Впродовж тривалого часу вони як подружжя не проживають. Оскільки розлади в їхній сім'ї носять стійкий та тривалий характер, примирення між ними чи подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, вважає, що не доцільно вживати заходів на примирення, оскільки вони не дадуть бажаних результатів.

Ухвалою Долинського районного суду від 30 березня 2017 року сторонам надано строк на примирення 5 місяців. Однак позивачка звернулася до суду із заявою про відновлення провадження у справі, в якій просила скоротити строк, наданий на примирення, за результатами розгляду якої 07.04.2017р. постановлено ухвалу про відновлення провадження у справі.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримали, просили шлюб з ОСОБА_6 розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з мамою, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, стягнути з відповідача судові витрати. Додатково позивачка пояснила, що під час наданого судом строку на примирення суперечки і непорозуміння з відповідачем продовжувалися, він знову принижував її, не надавав належної допомоги дітям, тому вона звернулася з заявою про скорочення терміну на примирення. Їхній шлюб існує тільки формально, між ними відсутні почуття любові та поваги. Подальше проживання в шлюбі суперечитиме її інтересам та інтересам дітей, оскільки постійні скандали негативно впливають на їхню дитину, яка являється інвалідом.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу, якщо на цьому наполягає позивачка. Також вказав, що він зробив усе можливе, щоб зберегти сім'ю. Він заробляв на сім'ю гроші, тому вважав, що виховання дітей є обов'язком матері.

Суд, вислухваши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Свідоцтво про шлюб серії І-НМ № 080375 від 26 лютого 2002 року свідчить про те, що сторони зареєстрували шлюб 26 лютого 2002 року, актовий запис № 2. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно копій свідоцтв про народження серії І-НМ № 190204 року від 29 жовтня 2003 року та серії І-НМ № 046122 від 04 вересня 2006 року відповідно ОСОБА_3 народилася 27 жовтня 2003 року, ОСОБА_4 народився 28 серпня 2006 року. Їхніми батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7, 9).

Довідка про склад сім'ї № 265 від 15.03.2017 р. свідчить про те, що до складу сім'ї ОСОБА_1 входять ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 11).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 15 березня 2016 року ОСОБА_1 проживає в житловому будинку матері в с. Слобода Долинська по вул. Братів Гошовських. Вона ніде не працює, здійснює догляд за сином - інвалідом дитинства (а.с. 21-26). Чоловік ОСОБА_2 з лютого місяця 2017 року в господарстві ОСОБА_7 не проживає (а.с. 12).

Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, який засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, між ними припинилися шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер. ОСОБА_1 не бажає зберегти сім'ю, її наполягання на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення. Наданий термін для примирення був перерваний за заявою позивачки, оскільки він не давав бажаного результату.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір'ю, прізвище позивачки не змінювати.

Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції 26 лютого 2002 року, актовий запис № 2, - розірвати.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, залишити проживати з матір'ю, позивачкою по справі ОСОБА_1.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Стянути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлений: 05.05.2017р.