Справа № 219/8726/17
Провадження № 2-о/219/741/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті, -

встановив:

до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою, згідно якої він просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 8.12.2016 року в м. Алчевськ Луганської області, вказуючи, що ОСОБА_2 є його батьком, який був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але останній час проживав в м. Старобільськ. Через проведення антитерористичної операції батько був вимушений виїхати з тимчасово окупованої території до м. Старобільськ. З метою відвідати свою домівку його батько в листопаді 2016 року тимчасово виїхав до м. Алчевськ Луганської області, де тяжко захворів та помер 8.12.2016 року, причина смерті раковая інтоксикація, злоякісне утворення головки підшлункової желези, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 154 та довідкою про причину смерті ( до форми № 106/у № 154). Вказує, що він звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть батька та надано письмові розяснення про те, що оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також не надано документ визначений наказом Міністерства охорони здоровя України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 25.10.2006 року № 1150/13024, у реєстрації факту смерті ОСОБА_2 слід відмовити. Даний факт позбавляє його можливості зареєструвати належним чином факт смерті його батька.

Представник зацікавленої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечував та просив постановити рішення у відповідності до діючого законодавства (а.с. 23).

Представник зацікавленої особи - Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 19).

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЕД № 423202, виданого відділом РАЦС м. Комунорск Ворошиловградської області 11.07.1984 року на російській мові, «Корниенко Сергей Владимирович» народився 31.05.1984 року, його батьками є «Корниенко Владимир Георгиевич» та «Крниенко Светлана Петровна» (а.с.7).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 154 від 8.12.2016 року та довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 154) від 8.12.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 8.12.2016 року у віці 59 років за адресою Луганська область, м. Алчевськ, вул. Мичуріна, 87, причина смерті раковая інтоксикація, злоякісне утворення головки підшлункової желези (а.с.12).

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Заявник вказує, що ОСОБА_2 помер в м. Алчевськ Луганської області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією, він отримав свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає йому скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання спадщини після смерті його батька, оскільки воно посвідчене міністерством охорони здоровя так званої «Луганської Народної Республіки».

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Так, заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, однак йому було розяснено, що документ, який було предявлено заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024 (а.с.10).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для встановлення факту смерті його батька та для оформлення спадщини.

Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою.

В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний ним факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті його батька.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

А тому суд задовольняє заяву ОСОБА_1 та встановлює факт смерті ОСОБА_2 8 грудня 2016 року в м. Алчевськ Луганської області.

Згідно ч. 4 ст. 257-1ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212-215, 256, 257-1, 259 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п. п. 13,18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судове практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті 8 грудня 2016 року в м. Алчевськ Луганської області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а зацікавленими особами в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Суддя

Суддя О.М.Павленко