Справа № 638/1024/17
Провадження № 2/638/2255/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання договору довічного утримання, якою просила розірвати договір довічного утримання із ОСОБА_2 від 22.10.2010 та зобов'язати Державного нотаріуса П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Кожушну Л.М. повернути позивачу документи на квартиру, які були вилучені при укладенні оскаржуваного договору.

В обґрунтування позовних вимог вказано про те, що сторонами укладено вказаний договір, за умовами якого на користь ОСОБА_2 передано право власності на квартиру АДРЕСА_1, натомість ОСОБА_2 з 22.10.2010 року оплачує вартість комунальних послуг та перераховує на користь позивача 600 гривень щомісячно.

Позивач бажає розірвати оскаржуваний договір у зв'язку із тим, що розмір допомоги не змінювався з 2010 року, однак національна валюта з того часу знецінилась у 3,5 рази. Разом із тим, індексація суми не проводилась. У судовому засіданні позивач пояснила про те, що кожного ранку, прокидаючись о шостій годині, страждає від гикавки, у зв'язку із чим відчуває, що їй хтось бажає смерті, тому вона вирішила розірвати договір та померти своєю смертю.

Відповідач проти позову заперечувала, наголосила на тому, що умови договору нею виконуються належним чином, жодних порушень договору чи прострочок його виконання допущено не було, позивач спокійно живе у вказаній квартирі, у чому їй не чиняться жодні перешкоди. Більше того - відповідач не має доступу до названої квартири, оскільки не має ключів. Доводи позивача вважає надуманими.

Кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, оспорюваних чи не визнаних прав.

Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, який посвідчено державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Кожушною Л.М.

За умовами договору, ОСОБА_1 передала у власність, а ОСОБА_2 отримала у власність квартиру під АДРЕСА_1, взамін чого ОСОБА_2 зобов'язалась забезпечувати утримання ОСОБА_1 довічно на умовах цього договору. Пунктом 7 Договору визначено, що утримання, у тому числі харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи медичну, має еквівалент та оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 600 гривень на місяць, які будуть надаватись відчужувачу щомісяця. Грошове утримання виплачується щомісячно, до 10 числа поточного місяця. Крім того, набувач зобов'язується щомісячно сплачувати вартість комунальні послуги в порядку, визначеному відповідними договорами про надання таких послуг. В порядку п.9 Договору відчужувач на момент підписання договору отримав від набувача єдиноразову допомогу у розмірі 35 000 гривень. Розмір щомісячної матеріальної допомоги набувачем відчужувачу може бути переглянутий сторонами шляхом укладання нотаріально посвідченого договору.

Відповідно до статті 744 ЦК У країни за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру, або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно зі статтею 755 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за договором незалежно від його вини.

Відповідно до положень статті 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду)у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 525 цього Кодексу).

Порушення умов договору з боку відповідача судом не встановлено, у зв'язку із чим вимоги про його розірвання задоволенню не підлягають.

Вимоги про повернення документів на квартиру не доведені, крім того, ця вимога заявлена до особи, яка не бере участь у справі в якості відповідача.

Таким чином, позивачем у даній справі не доведено порушення її прав у межах заявлених вимог, у зв'язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Керуючись статтями 10,11,57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя