Справа № 168/113/17
Провадження № 2/168/69/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 11 березня 2016 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Кримненської сільської ради Волинської області за актовим записом № 2.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя між ними не склалось, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки подружжя. З грудня 2016 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. На думку позивача, примирення не дасть бажаних наслідків, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, просив шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що подружжя не підтримує стосунків, майна нажитого в шлюбі не мають, дітей від шлюбу не мають, відсутні спільні інтереси та погляди на подальше спільне життя, тобто шлюб носить формальний характер, можливості збереження даного шлюбу немає.

Згідно з викладеними обставинами та з урахуванням вищезазначених норм закону, суд прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження сім'ї є неможливим, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просила після розірвання шлюбу залишити за нею дошлюбне прізвище «Бубела».

Підпунктом 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 640 (шістсот сорок) гривень.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем за подання позовної заяви було сплачено 640 грн. судового збору, тобто в розмірі визначеному законом.

Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену суму судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований виконавчим комітетом Кримненської сільської ради Волинської області 11 березня 2016 року за актовим записом № 2, - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_2 «Бубела».

Стягнути відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4