Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1575/16-ц
Номер провадження 2/540/46/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.

за участю: секретарів Порохні І.І., Ткач Н.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України в судовому засіданні 20 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08.10.2013р. між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач належним чином його не виконує, а тому станом на 28.11.2016 року має заборгованість. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 891,71 грн та судові витрати.

Відповідач направив до суду заперечення в якому просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, а також роздруківка «Тарифів банку» кредитки «Універсальна», які, як зазначено в позовній заяві, розміщені на сайті банку, не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки указані документи ним не підписані, а тому не підтверджують факт укладення договору. Також не погоджується з розрахунком заборгованості, вважає його надуманим, оскільки він не є первинним документом. Крім цього, просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності (а.с.39,40).

У судове засідання представник позивача не зявився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі (а.с.18).

Відповідач просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що підписав лише анкету, а інші договори не підписував, з умовами та правилами не ознайомлений. В той час зазначив, що кредитною карткою користувався, а тому погоджується сплатити банку суму, що отримав в розмірі 300, 06 грн. Також повідомив, що проблеми з погашенням кредиту виникли ще в 2014 року, просив ще тоді банк звернутися до суду з позовом, але той зволікав та звернувся лише зараз, коли збільшилась заборгованість.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 08.10.2013 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Акцент - Банк» (а.с.6). За змістом даної заяви до неї повинна бути долучена Памятка клієнта, яку позивач не надав.

До позовної заяви долучені Тарифи банку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" а також Умови і правила надання банківських послуг без дати (а.с. 7-10).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 28.11.2016р. відповідач має заборгованість за кредитним договором б/н від 08.10.2013 року перед банком в розмірі 11 891,71 грн. з яких: 300,06 грн. заборгованість за кредитом; 7949,19 грн. - заборгованість за процентами; 2600,00 грн. нарахована комісія, 1042,46 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с. 4-5).

В той час, в судовому засіданні відповідач заперечив факт укладення договору з тих підстав, що не підписував інших документів крім анкети-заяви.

Так, згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За положеннями ч.1 ст. 627 вказаного Кодексу відповідно д0 ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, надані банком Тарифи та Умови не підписані позичальником.

Крім цього, в матеріалах справи відсутня Памятка клієнта, а також докази на підтвердження того, що, підписуючи заяву-анкету, відповідач мав на увазі саме Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи на які посилається позивач, та що вони були надані відповідачу.

В анкеті-заяві відсутні дані, що позичальник отримав Памятку клієнта, що містить основні умови обслуговування та кредитування.

У звязку з цим доводи відповідача про не ознайомлення його з Умовами та Тарифами не можна визнавати необґрунтованими.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України висловленій с праві від 11 березня 2015 року № 6-16цс15.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

В судовому засіданні відповідач визнав, що отримав від банку кошти в розмірі 300, 06 грн та погоджується їх повернути.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача 300, 06 грн отриманих ним коштів після підписання Анкети-заяви, а враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що він з Умовами та Тарифами ознайомлений не був, а відтак не можна вважати, що вони були предметом саме цього договору, а тому задоволенні позову в частині нарахування процентів, комісій та штрафних санкцій слід відмовити.

Щодо доводів відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Оскільки останній платіж відповідачем вчинено у травні 2014 року, що видно з розрахунку заборгованості, до суду з позовом позивач звернувся у грудні 2016 року, а відтак 3-річний строк позовної давності ним не пропущено.

Виходячи з вкладеного, суд визнає доводи відповідача про пропуск вказаного строку необґрунтованими, а тому його заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 34, 77 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 207, 257, 267, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк заборгованість за кредитним договором без номера від 08.10.2013р. в розмірі 300, 06 грн та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 34, 77 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 21 березня 2017 року

Суддя: