Ухвала

іменем україни

27 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Дьоміної О.О., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України в Овідіопольському районі Одеської області, про стягнення компенсації втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 3 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила і просила стягнути на її користь з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 51 860 грн 98 коп., посилаючись на те, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року, на її користь з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області було стягнуто 56 001 грн 31 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 58 001 грн 31 коп. Указане рішення було виконано відповідачем лише 23 березня 2016 року.

Позивач ОСОБА_4, посилаючись на положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст. 625 ЦК Українита те, що на час сплати коштів вона понесла збитки, оскільки сплачені кошти значно знецінилися з огляду на інфляційні збитки, просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 4 липня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено, стягнуто на її користь з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області за рахунок коштів бюджету останньої 51 860 грн 98 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 3 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення компенсації втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, виходячи із того, що до даних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України, на яку посилався позивач у даному позові. Разом із цим, суд апеляційної інстанції звернув увагу ОСОБА_4 на те, що вона не позбавлена можливості в інший спосіб, передбачений чинним законодавством, захистити свої порушені права внаслідок несвоєчасної виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації моральної шкоди.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 3 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук О.О. Дьоміна О.В. Ступак

Колегія суддів: