Справа № 426/8520/17
РІШЕННЯ

іменем України

10 травня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

при секретарі судового засідання Тиріній В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій вказує, що 13 квітня 2017 року у м. Луганську Луганської області помер його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що йому було видано лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті №264 від 14 квітня 2017 року. При зверненні до органу реєстрації актів цивільного стану, який знаходиться на підконтрольній Українській владі території з метою реєстрації смерті його батька у встановленому законом порядку, йому було відмовлено у проведенні вказаної дії оскільки ним не надано документу, встановленого Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 52/5.

Просить суд, встановити факт смерті 13 квітня 2017 року, його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Луганську Луганської області, Україна.

Заявник у судове засідання не зявився, разом з заявою надав суду клопотання у якому просить суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи - Сватівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та вирішення справи на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного:

13 квітня 2017 року в м. Луганську Луганської області, Україна, помер ОСОБА_2, про що медичним закладом, який знаходиться на території м. Луганська Луганської області Україна, що не підконтрольна українській владі та на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме в м. Луганську Луганської області, Україна 13 квітня 2017 року, було видано лікарське свідоцтво про смерть №264 від 14 квітня 2017 року та довідку про причину смерті № 264 від 14 квітня 2017 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2, помер в наслідок дисциркуляторної енцефалопатії ІІІст., атеросклерозу судин головного мозку (а.с.8-9).

Те, що заявник є рідним сином померлому ОСОБА_2, підтверджується його копією свідоцтва про народження VI-УР № 153598 (а.с.10).

Листом від 18.04.2017 року, Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, заявнику було відмовлено у реєстрації смерті його батька, оскільки до заяви про державну реєстрацію смерті ним не надано документу, встановленого Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (а.с. 11).

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема м. Луганськ Луганської області, Україна.

Згідно «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, м. Луганськ Луганської області, Україна, входить до вказаного переліку.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Як зазначено у ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть, а також довідка про причину смерті ОСОБА_2, № 264, від 14 квітня 2017 року, які були видані заявнику на території, яка не підконтрольна Українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 57 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

Також, заявник в підтвердження своїх вимог до заяви надав фотокартки з могили померлого ОСОБА_2 (а.с.12-13).

Встановлення факту смерті ОСОБА_2, необхідно заявнику для реалізації прав на спадщину за законом.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що ОСОБА_2, помер 13 квітня 2017 року в м. Луганську Луганської області, Україна, підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3, 57, 60, 209, 212-215, 234-235, 256, 257-1, 259, 294 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 13 квітня 2017 року в м. Луганську Луганської області, Україна, в наслідок дисциркуляторної енцефалопатії ІІІст., атеросклерозу судин головного мозку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд шляхом подачі в 10- денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Осіпенко