Справа № 453/859/17
№ провадження 2/453/505/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2017 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача адвоката ОСОБА_3,

та представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 селищної ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на ? частину нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 селищної ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на ? частину нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_7, в особі належним чином уповноваженого представника позивача за довіреністю ОСОБА_3, 04.08.2017 року звернулася у суд із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку (літера «А-1»), загальною площею 34,5 кв. м., з неї житлова 18,2 кв. м., з господарськими будівлями, а саме: сараєм (літера «Б»), сараєм (літера «В»), убиральнею (літера «Г»), навісом (літера «Д») та господарськими спорудами огорожею № 1, огорожею № 2, хвірткою № 3, розташований у с. Межиброди Сколівського району Львівської області по вул. Довбуша, 3, у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_8, яка померла 19.06.2016 року.

Позивач ОСОБА_2 15.08.2017 року звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку (літера «А-1»), загальною площею 34,5 кв. м., з неї житлова 18,2 кв. м., з господарськими будівлями, а саме: сараєм (літера «Б»), сараєм (літера «В»), убиральнею (літера «Г»), навісом (літера «Д») та господарськими спорудами огорожею № 1, огорожею № 2, хвірткою № 3, розташований у с. Межиброди Сколівського району Львівської області по вул. Довбуша, 3, у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_8, яка померла 19.06.2016 року.

Позовні вимоги мотивують тим, що покійна ОСОБА_8 за життя володіла вказаним вище домоволодінням, котре року по ? частині заповіла своїй внучці ОСОБА_9 та племіннику ОСОБА_10. Спадкоємцями прав на вказане домоволодіння після смерті ОСОБА_8 згідно заповіту від 18.11.2008 року є ОСОБА_7 та ОСОБА_10. Зазначають, що вони спадщину, котра охоплена заповітом, після смерті ОСОБА_8 прийняли у встановленому законом порядку, так як протягом визначеного ст. 1270 ЦК України подали до нотаріальної контори за місцем смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини за заповітом. Таким чином, на даний час вони є єдиними спадкоємцями прав та обовязків на спірне домоволодіння після смерті ОСОБА_8, однак оформити таке право на нього вони не можуть у звязку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

З огляду на вказане, отримавши відмову державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, повязаної із видачою свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вони були змушені звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даними позовами.

Належно уповноважений представник позивача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Належно уповноважена представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради Сколівського району Львівської області ОСОБА_4 у судовому засіданні після розяснення йому наслідків, передбачених ст. 174 ЦПК України, позов визнав. Надав пояснення, згідно з якими позивачі дійсно є єдиним спадкоємцями прав та обовязків на спірне домоволодіння за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла 19.06.2016 року. Позивачі спадщину прийняли, подавши відповідні заяви до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, однак на вказане домоволодіння спадкодавцем ще за життя було втрачено оригінал свідоцтва на право власності, а тому нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв на спадщину за заповітом. Відтак, позивачам не залишалося іншого шляху, як звертатися за захистом своїх порушених права на спадщину до суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належу оцінку доказам по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що бабця позивача ОСОБА_5, котра одночасно являється тіткою позивача ОСОБА_2, після смерті якої вони мають намір оформити спадщину, померла 19.06.2016 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 420563, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_6 селищної ради Сколівського району Львівської області 21.06.2016 року. Спадщина відкрилася у цей же день, у відповідності положень до ст. 1220 ЦК України.

За життя, а саме 18.11.2008 року, спадкодавець ОСОБА_8 у ОСОБА_6 селищній раді Сколівського району Львівської області склала заповіт, згідно якого остання належний їй житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Довбуша, 2 у с. Межиброди Сколівського району Львівської області заповіла по ? частині своїй внучці ОСОБА_9 (позивачу 1 у справі) та племіннику ОСОБА_2 (позивач 2 по справі).

Встановлено, що згаданий вище заповіт був належним чином посвідчений уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування, у встановленому порядку внесений до Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), про що свідчить копія відповідного витягу № 18128800 від 16.01.2009 року. Такий заповіт до дня смерті спадкодавця ОСОБА_8 не змінений і не скасований, про що свідчить відмітка посадової особи на його тильній стороні.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 зазначеного Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зазначена дія повинна бути вчинена протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_7 на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця фактично постійно проживала з ним, а позивач ОСОБА_10, хоча і не проживав, однак протягом встановленого чинним ЦК України шестимісячного строку, за згодою іншого спадкодавця, подав до Сколівської нотаріальної контори Львівської області заяву про прийняття спадщини. Відтак, позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 у встановленому ч. 1 ст. 1269 ЦК України порядку.

Детально перевіряючи права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у с. Межиброди Сколівського району Львівської області по вул. Довбуша, 2, котре є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом зясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння видавалося 16.12.1994 року Сколівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1390 та зареєстроване за № 434 у реєстровій книзі № 3, що підтверджується довідкою, виданою КЗ ЛОР «Стрийське МБТІ» від 23.03.2017 року № 659, однак на даний час таке втрачене, що підтверджується копією оголошення у друкованому виданні «Високий замок» від 14.05.2016 року.

Так, з вказаної вище довідки № 659, виданої КЗ ЛОР «Стрийське МБТІ» від 23.03.2017 року вбачається, що житловий будинок № 2 по вул. Довбуша у с. Межиброди Сколівського району Львівської області збудований у 1932 році. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1 загальною площею 34,5 кв. м., житловою 18,2 кв. м.. Такий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом і відповідна відмітка відсутня.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджують сторони, то орган місцевого самоврядування в особі ОСОБА_6 селищної ради Сколівського району Львівської області зобов'язаний видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Крім того, земельна ділянка площею 0,04 га., на якій розташоване спірне домоволодіння, перебувала у користування спадкодавця у відповідності до записів у поземельній книзі, що підтверджується довідкою № 548, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_6 селищної ради Сколівського району Львівської області від 01.03.2017 року.

Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює правомірність забудови земельної ділянки у сукупності з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавця на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення забудови, а, у подальшому, спадкування на підставі заповіту. Крім того, таке домоволодіння було зареєстроване на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак оригінал такого спадкодавцем за життя був втрачений і така обставина встановлена у судовому засіданні.

Судом також встановлено, що позивачі, які прийняли спадщину у встановленому порядку, зверталися до державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак одержали відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Після вчинення вказаних дій позивачі звернулися до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити.

На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачами ОСОБА_11 та ОСОБА_2 право власності по ? ідеальній частині за кожним житлового будинку загальною площею 34,5 кв. м., житловою площею 18,2 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з відповідною частиною господарських будівель сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Б), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою В), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), навісом (позначений у технічному паспорті літерою Д) та огорожею № 1, огорожею № 2, хвірткою № 3, розташований по вул. Довбуша, 2 у с. Межиброди Сколівського району Львівської області на території ОСОБА_6 селищної ради Сколівського району Львівської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла 19.06.2016 року.

Судові витрати слід залишити за сторонами.

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_11 право власності на ? ідеальну частину житлового будинку загальною площею 34,5 кв. м., житловою площею 18,2 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з відповідною частиною господарських будівель сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Б), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою В), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), навісом (позначений у технічному паспорті літерою Д) та огорожею № 1, огорожею № 2, хвірткою № 3, розташований по вул. Довбуша, 2 у с. Межиброди Сколівського району Львівської області на території ОСОБА_6 селищної ради Сколівського району Львівської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті бабці ОСОБА_8, яка померла 19.06.2016 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? ідеальну частину житлового будинку загальною площею 34,5 кв. м., житловою площею 18,2 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з відповідною частиною господарських будівель сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Б), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою В), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), навісом (позначений у технічному паспорті літерою Д) та огорожею № 1, огорожею № 2, хвірткою № 3, розташований по вул. Довбуша, 2 у с. Межиброди Сколівського району Львівської області на території ОСОБА_6 селищної ради Сколівського району Львівської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_8, яка померла 19.06.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя В.Я. Микитин