Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця починаючи з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною трьох років; стягнути з відповідача на її користь понесені по справі судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 жовтня 2004 року між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Починаючи з листопада 2015 року відповідач припинив шлюбні відносини з нею, проживає окремо, постійно влаштовує конфлікти, відмовляється від надання матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей. Збереження їхньої сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. На даний час ними не досягнуто домовленості щодо утримання дітей. Відповідач - ОСОБА_2, відмовляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Діти проживають разом з нею. У даний час відповідач, ОСОБА_2, працює на посаді директора ТОВ «Квадро Центр» на постійній основі та має стабільний дохід. Крім того, відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що домовленостей щодо утримання дітей між сторонами досягнуто не було. Діти проживають разом з позивачем, позивач не працює та перебуває у декретній відпустці. Відповідач працює в ТОВ «КВАДРО ЦЕНТР» та інших утриманців немає. Позивач вважає, що на утримання дітей з відповідача має бути стягнуто ? частину з його доходів та на її утримання - 1/5 частину з доходів відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив суду, що відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання дітей та додаткові витрати. Відповідач працює директором товариства. Вважає, що сума аліментів з боку позивача є значно завищеною сумою, адже перевищуватиме 50% заробітної плати відповідача, а відповідачу залишиться сума, що навіть є меншою за прожитковий мінімум. Зазначив, що у позивача в наявності є дивіденди по вкладам, а також позивач без згоди відповідача відчужила автомобіль та отримала понад 40 000 доларів США. Підстави для стягнення аліментів з відповідача відсутність, оскільки відповідач добровільно їх сплачує.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області 10 жовтня 2004 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 128.

Сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7, 8).

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.30).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначені розміру аліментів, який буде стягуватись на утримання дитини, суд з урахуванням положень ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує як матеріальне становище позивача, яка утримує та проживає з дитиною, так і становище відповідача, який проживає окремо від родини, матеріальної допомоги родині в повній мірі не надає.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з довідки від 01 листопада 2016 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ-ТАУН», ОСОБА_1 разом із донькою ОСОБА_4 дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, та мешкають разом із сином ОСОБА_3 (а.с.9). Відповідач проживає окремо від дітей за іншою адресою.

Згідно довідки від 25 жовтня 2016 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «КВАДРО ЦЕНТР», ОСОБА_1 з 05 травня 2015 року працює в ТОВ «КВАДРО ЦЕНТР» на посаді начальника відділу по роботі з персоналом. За період з 05 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року дохід склав 172 952,49 гривень, в тому числі забезпечення по вагітності та пологах 85 075,20 гривень. На даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню 3-х річного віку.

Відповідно до довідки від 14 березня 2017 року, виданої ТОВ «КВАДРО ЦЕНТР», ОСОБА_2 працює в ТОВ «КВАДРО ЦЕНТР» з 08 грудня 2011 року на посаді директора. Дохід за період з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року склав 334 738,31 гривень.

Як встановлено судом та підтверджується довідкою Приватного позашкільного навчального закладу «Академія Сучасної Освіти» від 13 лютого 2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує секцію футболу в Приватному позашкільному навчальному закладі «Академія Сучасної Освіти» з 05 вересня 2016 року по теперішній час. Крім того, згідно висновку лікарської комісії поліклініки ДКЛ № 1 від 13 лютого 2017 року, виданої Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті № 1, ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з 2010 року та рекомендовано санаторно-курортне лікування для профілактики хвороб органів дихання та травлення.

Відповідно до виписок з рахунку ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2016 року по 09 березня 2017 року Відділення № 1000 АТ «УкрСиббанк», 01 вересня 2016 року, 23 вересня 2016 року, 30 вересня 2016 року, 03 жовтня 2016 року, 02 листопада 2016 року, 11 листопада 2016 року, 16 грудня 2016 року, 30 січня 2017 року, 13 лютого 2017 року ОСОБА_2 здійснював перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 зі сплати аліментних коштів.

Таким чином, з викладених обставин вбачається, що наразі позивач перебуває у декретній відпустці, має на утриманні двох дітей, які потребують матеріального утримання. При цьому, відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, інших утриманців, грошових зобов'язань, як встановлено судом, у відповідача не має.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність домовленості між батьками, щодо розміру аліментів, який має сплачуватись батьком дітей, який проживає окремо від дітей, на їх утримання, суд приходить до висновку про спроможність відповідачем до сплати на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною - сином ОСОБА_3 повноліття та на утримання позивача ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 76 Сімейного кодекс України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Частиною 2, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Статтею 77 Сімейного кодексу визначено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною, донькою ОСОБА_4, трьохрічного віку є обґрунтованими та відповідають вимогам Сімейного кодексу України. Визначаючи розмір аліментів, який повинен бути стягнутий з відповідача на користь позивача, суд оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, конкретні обставини справи, матеріальний та сімейний стан сторін, їх ставлення до своїх прав та обов'язків, вважає, що розмір аліментів на утримання позивача повинен бути встановлений в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), що за своїм розміром не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище та надасть змогу позивачу матеріально підтримувати себе.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 79, ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину, та аліменти одному з подружжя, присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір на користь держави, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 76, 77, 79, 80, 87, 141, 180, 181-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 листопада 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною, сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 листопада 2016 року і до досягнення дитиною, донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: