Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Луганська В.М.
Провадження № 22ц/782/744/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Луганської В.М.

суддів - Коротенко Є.В.,Карташова О.Ю.

за участю секретаря: Єгорової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Сватівського районного суду від 28 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Луганська в особі Луганської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку Луганської області,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 06 березня 2015 року померла ОСОБА_3, якій позивач, доводився двоюрідним онуком, оскільки його бабуся ОСОБА_4 була рідною сестрою померлої. 23 липня 2015 року позивач звернувся до пятої державної нотаріальної контори м. Луганська з заявою про прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що відповідно до ст.1296 ЦК України він має право отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_3, однак не може скористатися цим правом, так як архів нотаріальної контори знаходиться у м. Луганську, поштове сполучення з Луганськом відсутнє.Позивач зазначив, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 14.06.2016 року за позивачем визнано право власності на квартиру, розташовану за адресою: м. Луганськ, вул. Ватутіна, 91/35 у порядку спадкування після померлої 06.03.2015 року ОСОБА_3. Крім квартири, померлою не було отримано пенсію у розмірі 12 682, 53 грн. Позивач просив суд визнати за ним право особистої власності на недоотриманий, у звязку зі смертю, ОСОБА_3, померлої 06.03.2015 року, розмір пенсії у сумі 12 882, 53 грн. Під час розгляду справи, позивачем було змінено підстави позову. В позовній заяві позивач зазначив, що він та померла ОСОБА_3 мешкали спільно за адресою: м. Луганськ вул. Римського Корсакова, 27. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, так як місце реєстрації у позивача та померлої ОСОБА_3 різні. Посилаючись на те, що сума недоотриманої пенсії входить до складу спадщини, позивач просив суд визнати за ним право особистої власності на недоотриманий, у звязку зі смертю ОСОБА_3, померлою 06.03.2015 року, розмір пенсії у сумі 12 682, 53 грн.

Заочним рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 28 липня 2017 року заявлені вимоги позивача задоволено. Суд визнав за ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 12682,53 грн., за період з серпня 2014 року по березень 2015 рік, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 06 березня 2015 року.

Не погодившись з вказаним заочним рішенням третьою особою - Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд рішення Сватівського районного суду від 28 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не звертався до Управління пенсійного фонду із заявою про виплату недоотриманої пенсії, доказів його звернення до будь-якої нотаріальної контори матеріали справи не містять, позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, підстав для задоволення його позовних вимог не має.

В судовому засіданні представники управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу підтримали, посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі.

В судове засідання ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_5 не зявилися, про місце та час повідомлені у визначеному законом порядку. На адресу апеляційного суду представником позивача направлено заперечення на апеляційну скаргу в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції вважає законним, позивач після смерті ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину.

Заслухавши осіб, які зявилися до судового засідання, доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції..

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи заявлені вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що спадкодавцю ОСОБА_3 належала нарахована, але не отримана пенсія у розмірі 12682, 53 грн., позивач після смерті ОСОБА_3 прийняв спадщину, інших спадкоємців майна ОСОБА_3, які б прийняли спадщину судом не встановлено, а через відсутність факту реєстрації за однією адресою позивача ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Колегія суддів судової палати вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону та встановленим по справі обставинам.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не прожи

Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, яке видано Стаханівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 06 червня 2016 року, ОСОБА_3 померла 06 березня 2015 року.

ОСОБА_6 є рідною сестрою ОСОБА_3, що підтверджується письмовими доказами (а.с.79).

ОСОБА_4 померла 18 червня 2016 року (а.с.25).

Спадкодавець ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, після її смерті залишилася недоотримана пенсія у розмірі 12 682, 53 грн.

Позивач протягом шести місяців після смерті ОСОБА_3 не звертався до управління Пенсійного фонду у м. Сєверодонецьку Луганської області з заявою про виплату йому недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_3

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що сума заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Задовольняючи заявлені вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач разом зі спадкодавцем були однією сімєю, проживали разом, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Колегія суддів судової палати вважає, що такий висновок суду не відповідає встановленим по справ обставинам та вимогам закону.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є двоюрідним онуком померлої ОСОБА_3

Згідно копії паспорта ОСОБА_3, остання була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копії паспорта позивача ОСОБА_2 місце реєстрації зазначено м. Луганськ, вул. Римського Корсакова, 27.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Пунктом 23 вказаної постанови встановлено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Тобто, проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом п'яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Як вбачається з позовної заяви позивач вимоги про встановлення даного юридичного факту не заявляв, відповідне рішення на підтвердження встановлення такого юридичного факту суду не надавалось.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що до управління Пенсійного фонду у м. Сєвєродонецьку з заявою про виплату допомоги на поховання померлої ОСОБА_3 зверталась родичка померлої - ОСОБА_7, що підтверджується заявою на виплату допомоги на поховання.

Посилання позивача на те, що він з померлою ОСОБА_3 проживали за місцем його проживання не підтверджені належними та допустимими доказами.

Покази свідка ОСОБА_8, яка є дружиною позивача, про те, що позивач доглядав ОСОБА_3 до смерті та здійснив її поховання за власні кошти не підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, крім того, як встановлено у судовому засіданні допомогу на поховання отримав не позивач, а ОСОБА_7 (інша особа).

За таких підстав, колегія суддів судової палати вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач з 2008 року проживав з ОСОБА_3 однією сімєю за адресою свого місця реєстрації в м. Луганськ, по вул. Римського Корсакова, буд. 27, а з вимогами про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини до суду не звертався.

Законом України "Про внесення, змін до деяких, законодавчих, актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування" від 12 лютого 2015 року № 189-VIII доповнено ст. 1221 Цивільного кодексу України згідно якої, у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія або населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. При цьому спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабміном.

Аналогічна норма закріплена ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою передбачено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

В судовому засіданні встановлено, що останнє місце проживання спадкодавця ОСОБА_3 м. Луганськ.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку насалених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 року №1085-р м. Луганськ включено до такого переліку.

Із повідомлення першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори вбачається, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена.

Позивач звертався до Станично - Луганської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкової справи після смерті ОСОБА_3, яка померла 06 березня 2015 року. 18.05.2017 року позивачу державним нотаріусом Станично-Луганської держаної нотаріальної контори було надано розяснення, що ОСОБА_2 у зазначений законом строк шість місяців не подав заяву про прийняття спадщини.

Із повідомлення Станично - Луганської державної нотаріальної контори, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 06 березня 2015 року відсутня.

З заявою про продовження строку на прийняття спадщини позивач до суду не звертався.

Відповідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. На підставі викладено, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог позивача, оскільки позивач не прийняв спадщину після померлої ОСОБА_3, яка померла 05 березня 2015 року. За таких підстав, відповідно до ст.309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог позивача.

Колегія суддів судової палати не приймає до уваги заперечення представника позивача на апеляційну скаргу стосовно того, що ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, оскільки це спростовується встановленими по справі обставинами, а із вимогами про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини до суду не звертався.

Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частино другою вказаної статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Управління Пенсійного фонду у м. Сєвєродонецьку відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, у звязку з чим з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 00 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області задовольнити.

Рішення Сватівського районного суду від 28 липня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Луганська в особі Луганської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704, 00 грн.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Cудді: