Номер провадження: 22-ц/785/4131/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Лопотанові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про розірвання договору підряду, стягнення коштів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року, -

встановила:

22 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ФОП ОСОБА_3 про розірвання договору підряду № 2503, укладеного 28.10.2014 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3; стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь позивача 132736,00 гривень матеріальної шкоди, 131939,53 гривень пені за прострочення виконання зобовязання, 8673,26 гривень трьох відсотків річних за прострочення виконання зобовязання, 2216,69 гривень інфляційних втрат, 5000,00 гривень моральної шкоди та судового збору.

Посилається на те, що 28.10.2014 року між ОСОБА_2 (замовником) та ФОП ОСОБА_3 (підрядником) укладено договір підряду №2503, за яким відповідач зобовязався в строк до 10.12.2014 року виконати роботи із виготовлення, доставки та встановлення світлового ліхтаря (виробу). За договором сторонами було погоджено характеристики даного виробу, його якість, відповідність робіт вимогам державних стандартів України.

12.11.2014 року позивач точно сформулював умови замовлення та підписав замовлення, що він вважає підтвердженням узгодженості умов вказаного договору.

Відповідно до п.п. 2.1.1. Договору, позивач зобовязався прийняти результати робіт, виконаних відповідачем та у разі виникнення претензій до якості виконаних робіт вказати їх в Акті здачі-прийому робіт. Інші претензій відповідачем мали не розглядатися.

Відповідно з п.п. 3.1. Договору позивач зобовязався оплатити узгоджену сторонами загальну ціну договору в розмірі 80% від її загальної вартості в момент підписання договору, а залишок в розмір 20% від її загальної вартості після підписання акту здачі-прийому робіт.

На виконання умов Договору ОСОБА_2 сплатив ФОП ОСОБА_3 гривневий еквівалент 4880 доларів США, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2503 від 12.11.2014 року.

Відповідно до п.п. 2.2.1., 2.2.2. Договору відповідач зобовязався виконати роботи із власних матеріалів, в порядку та на умовах, вказаних в комерційній пропозиції та встановити виріб в строк до 10.12.2014 року.

10.12.2014 року світловий ліхтар не був установлений відповідачем, відповідно до умов Договору.

Відповідно до вимог п.п. 4.1. Договору про усне вирішення спорів та розбіжностей за договором, сторони домовилися про відсутній претензій замовника стосовно стягнення пені з підрядника, якщо виріб буде виготовлений якнайшвидше та відразу після цього встановлений.

Однак, виріб підрядником було привезено для встановлення лише 01.02.2015 року, тобто на 52 дні пізніше, ніж було обумовлено договором, що позивач розцінює як істотне порушення умов договору відповідачем.

Крім того, під час відвантаження виробу, замовником було звернуто увагу на те, що якість виробу не відповідає тим вимогам, які обумовлювалися сторонами, а сам виріб було пошкоджено при транспортуванні. У звязку з чим позивач відмовився від установки такого виробу, а відповідач, нічого не запропонувавши, забрав виріб.

До цього часу підрядник замовнику нічого не пропонував і не повертав грошові кошти в сумі 4880 доларів США.

Позивач вважає, що такі дії відповідача підтверджують не виконання останнім без будь-яких поважних причин взятих на себе зобовязань по договору підряду, що дає підстави вимагати позивачеві розірвання даного договору та стягнення відповідних сум грошових коштів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 28 жовтня 2014 року між ними було укладено договір підряду, згідно до якого відповідач ОСОБА_3 зобовязався у строк до 10 грудня 2014 року виготовити, доставити та встановити за адресою, вказаною замовником, світловий ліхтар (виріб), а замовник зобовязався створити підряднику умови для належного виконання необхідних робіт, прийняти результати виконаних робіт та оплатити їх.

Остаточно вимоги щодо параметрів та якості виробу сторонами договору були узгоджерні і підписані 12 листопада 2014 року. Позивач на виконання умов договору частково оплатив вартість виробу у сумі еквівалентній 4880 доларам США.

У визначений договором строк 10 грудня 2014 року виріб встановлений не був.

Установку виробу підрядник розпочав 1 лютого 2015 року, яка тривала кілька робочих днів.

Востанній день робіт замовник не допустив бригаду підрядника до завершення монтажних робіт, відмовившись від складання актів: про виконання замовлення або відмову у прийнятті роботи без наведення причин такої відмови.

Дослідивши детально фактичні обставини справи, районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_3 до цивільної відповідальності за порушення строків договору, оскільки у процесі виготовлення та встановлення виробу сторони неодноразово узгоджували між собою нові строки виконання замовлення.

1 лютого 2015 року замовник допустив бригаду робітників підрядника до виконання робіт по монтажу виробу, які тривали кілька днів і не допустив їх до роботи лише коли ліхтар (виріб) було змонтовано і встановлено, а бригаді залишалось тільки виконати опоряджувальні роботи декоративне закриття монтажних швів між стіною будинку та встановленим виробом.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідач не встановив виготовлений ним виріб на будинок, а забрав його, і фактично позивачем було встановлено інший виріб, придбаний ним у іншого підприємця за договором купівлі-продажу від 10 лютого 2015 року, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, оскільки не відповідають дійсності.

Так із матеріалів справи вбачається, що виріб (світловий ліхтар) являє собою складну і громіздку інженерну конструкцію, яка виготовлялась у виробничих умовах з окремих деталей, монтаж яких здійснювався безпосередньо на будівництві. Зібрана конструкція у відповідності до вимог будівельних норм і правил кріпилась до стін будинку. Отже у відповідача обєктивно не було можливості зняти вже змонтовану конструкцію і вивезти її за умови необхідності тривалого часу для виконання робіт по її демонтажу, необхідності використання важкої техніки, спеціального транспорту і з урахуванням тієї обставини, що працівники відповідача не були допущені на будівельний майданчик позивачем після виконання монтажних робіт.

Доказів того, що змонтована конструкція була відповідачем демонтована і вивезена з будівництва, позивач суду не надав.

Твердження позивача про те, що наявний у його будинку світловий ліхтар був придбаний у іншого підприємця і встановлювався іншою особою, а не відповідачем і що за технічними характеристиками він не співпадає з виробом, замовленим відповідачеві, не відповідають фактичним обставинам справи, оскількаи позивач не надав належних та допустимих доказів на його підтвердження.

Світловий ліхтар є виробом, що складається із окремих деталей, має специфічну сферичну форму, а тому під час його монтажу, внаслідок підгонки виробу до конкретної будівлі можливі були відступлення від заданих у договорі параметрів.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7