АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.,

суддів Шахової О.В.,

Поливач Л.Д.,

при секретарі Іваницькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві Бережної Ольги Олександрівни в інтересах Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2017 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА» на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бережної Ольги Олександрівни; заінтересована особа: ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ТОВ «РАДА» в особі представника за довіреністю звернулось до Дарницького районного суду міста Києва зі скаргою про визнання постанови головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Бережної О.О. від 16 грудня 2016 року у виконавчому провадженні №50891148 про повернення виконавчого документа стягувачеві - неправомірною, зобов'язання Дарницьке РУЮ в м. Києві усунути порушені права стягувача шляхом виконання всіх примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання судового наказу у справі №753/861/15-ц, виданого 20 березня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2017 року, скаргу - задоволено, постанову головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бережної О.О. від 16 грудня 2016 року у виконавчому провадженні №50891148 про повернення виконавчого документа стягувачу - визнано неправомірною, зобов'язано головного державного виконавця усунути порушені права ТОВ «РАДА» шляхом виконання всіх примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання судового наказу №753/861/15-ц, виданого 20 березня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва. Крім того, стягнуто з державного виконавця на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору (а.с.20-24).

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, головний державний виконавець Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Бережна О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2017 року та постановити нову ухвалу про залишення скарги ТОВ «РАДА» без задоволення.

_______________________________________________

Справа № 753/2732/17

№ апеляційного провадження 22-ц/796/8703/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Апеляційну скаргу мотивувала, зокрема, тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не було досліджено всіх обставин справи, вказана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно ряду відповідей на запити вбачається, що транспортних засобів на праві приватної власності за боржником не зареєстровано, розрахункові рахунки в банківських установах - відсутні, боржник не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду, пенсію не отримує, офіційно не працює; майно за адресою реєстрації боржника, на яке можливо було б звернути стягнення - відсутнє, боржнику на праві власності належить лише квартира АДРЕСА_1. Разом з тим, судовим наказом стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «РАДА» борг в загальному розмірі 1 100 грн. 64 коп., що не перевищує 20 розмірі мінімальної заробітної плати, а тому 16 грудня 2016 року на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Іншого майна за боржником не зареєстровано.

Таким чином, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, оскільки суд при її постановленні не взяв до уваги, що державним виконавцем вчинені всіх заходів (всі виконавчі дії) у відповідності до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

В суді апеляційної інстанції, представник Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві - головний державний виконавець Валявський О.А., просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник ТОВ «РАДА» - Зайцев І.Є., проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив її відхилити.

ОСОБА_3 до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, судовим наказом Дарницького районного суду міста Києва №753/861/15-ц, винесеним 23 січня 2015 року та виданим 20 березня 2015 року (а.с.6) стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «РАДА» борг за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 911,40 грн., інфляційну складову боргу - 60,62 грн., 3% річних - 6,82 грн., судовий збір в сумі 121, 80 грн.

На підставі даного судового наказу та відповідної заяви стягувача, головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві Бережною О.О. відкрито виконавче провадження №50891148 (а.с.42; 52-53).

Головним державним виконавцем направлявся запит до Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві (а.с.55) з метою отримання інформації щодо наявності у боржника рухомого майна; з відповідей Пенсійного фонду України (а.с.56), Державної фіскальної служби України (а.с.57) вбачається, що боржник на обліку у фіскальній службі не перебуває, про останнє відоме місце роботи інформацію не знайдено, пенсію не отримує (а.с.58).

16 травня 2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме мано, що належить боржнику, у зв'язку з невиконанням рішення суду (а.с.63).

Боржник неодноразово викликався державним виконавцем до виконавчої служби для сплати боргу, разом з тим, не з'явився (а.с.58-а; 62).

04 жовтня 2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника (а.с.72)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 07 жовтня 2016 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_2; квартира АДРЕСА_3; 1/8 частка квартири АДРЕСА_4; будинок АДРЕСА_5; гараж, машиномісце в секції НОМЕР_2 підземної автостоянки (АДРЕСА_6, гараж НОМЕР_1) (а.с.59-61).

Разом з тим, з Акту державного виконавця від 13 грудня 2016 року вбачається, що боржника та його майна державним виконавцем не розшукано (а.с.71)

16 грудня 2012 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві Бережною О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення; вжиті заходи щодо розшуку майна, джерела отримання доходів боржника виявились безрезультатними (а.с.76).

Не погоджуючись з вказаною постановою, стягувач звернувся до суду з відповідною скаргою.

Задовольняючи скаргу ТОВ «РАДА», суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що головним державним виконавцем Бережною О.О. без виконання всіх виконавчих дій, визначених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, що призвело до невиконання судового наказу.

Разом з тим, суд невірно вирішив стягнути з державного виконавця на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Таким чином, колегія суддів не може погодитись в повній мірі з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі, вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та цим законом.

У статті 18 вказаного Закону чітко визначено обов'язки та права виконавців, а також обов'язковість вимог виконавців.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа державний виконавець виносить постанову.

Як зазначалось вище, 16 грудня 2016 року головним державним виконавцем Бережною О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», з тексту якої вбачається, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Пунктом 7 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що боржнику ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_2; квартира АДРЕСА_3; 1/8 частка квартири АДРЕСА_4; будинок АДРЕСА_5; гараж, машиномісце в секції НОМЕР_2 підземної автостоянки (АДРЕСА_6, гараж НОМЕР_1), тобто не єдине житло боржника (а.с.59-61).

Отже, головним державним виконавцем Бережною О.О. без виконання всіх, визначених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, що призвело до невиконання судового наказу, винесеного ще у січні 2015 року, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог ТОВ «РАДА» в частині визнання неправомірною постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувану та зобов'язання усунути порушені права стягувача шляхом виконання всіх примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання судового наказу №753/861/15-ц, виданого 20 березня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва.

У зв'язку з вищевикладеним, доводи скаржника про те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, оскільки суд при її постановленні не взяв до уваги, що державним виконавцем вчинені всіх заходів (всі виконавчі дії) у відповідності до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», не приймаються колегією суддів, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються матеріалами справи, а також встановленими обставинами в ході судового розгляду.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про необхідність стягнути з державного виконавця на користь держави судового збору в розмірі 640 грн., оскільки ні ЦПК України, ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби, а тому за подання скарги судовий збір не сплачується.

Таким чином, оскаржувана ухвала в частині стягнення з державного виконавця на користь держави судового збору в розмірі 640 грн. постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві Бережної Ольги Олександрівни в інтересах Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2017 року - в частині стягнення з державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві Бережної Ольги Олександрівни судового збору на користь держави у розмірі 640 грн. - скасувати.

В іншій частині ухвалу суду - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: О.В. Шахова

Л.Д.Поливач