Справа № 236/3197/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бікезіної О.В.,

за участю: секретаря - Плаксіної Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об"єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про надання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради про надання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13 лютого 2014 рокув м. Красний Лиман Донецької області померла його матір ОСОБА_2. Після її смерті залишилося спадкове майно земельна ділянка, площею 3,9687 га, розташована на території Лиманської міської ради (колишньої Дробишевської селищної ради) Донецької області, яка належала померлій на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку.

У червні 2017 року позивач, як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_2, звернувся до державного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Однак постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 09 червня 2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки він у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що він є спадкоємцем за законом та не прийняв спадщину у встановлений законом строк з поважних причин, а саме через те, що в будинку його померлої матері 08 березня 2013 року сталася пожежа, внаслідок якої були знищені документи позивача: поспорт громадянина України та свідоцтво про народження. Паспорт громадянина України ОСОБА_2 отримав 08 липня 2015 року, та 11 липня 2015 року отримав свідоцтво про народження. Відсутність вказаних документів стала причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Крім того, в зв"язку із проведенням антитерористичної оперції на території м. Лиман Донецької області в влітку 2014 року більшість державних установ тимчасово припинили свою діяльність.

ОСОБА_1 вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі (а.с. 27).

Представник відповідача за довіреністю - ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 23-24).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про народження серії І-НО № 683548, виданого повторно Виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області 11 липня 2015 року, де в графі "мати" записана ОСОБА_2 (а.с. 13).

ОСОБА_2 померла 13 лютого 2014 року в м. Красний Лиман Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 923130, виданим повторно виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 10 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,9687 га, розташованої на території Лиманської міської ради (колишньої Дробишевської селищної ради) Донецької області, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 469977, виданого Краснолиманською міською радою 19 грудня 2012 року (а.с. 15).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивач ОСОБА_1, як син померлої ОСОБА_2, є спадкоємцем першої черги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Однак, постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 09 червня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкоємцем пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с.12).

Згідно відомостей, отриманих від державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 09 листопада 2017 року, спадкова справа, щодо майна ОСОБА_2, яка померла 13 лютого 2014 року, не заводилась, із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався (а.с. 25).

Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним».

На теперішній час законні підстави для втручання органу влади у мирне володіння майном, а саме, для припинення (обмеження) можливості ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, що входить до спадкового майна та належить йому в порядку спадкування, відсутні.

Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Щодо поважності причин пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини суд встановив наступне.

Відповідно до довідки, наданої 19 березня 2013 року Краснолиманським міським відділом ГУ Держтехногенбезпеки у Донецькій області, в житловому будинку за адресою: вул. Пушкіна, 11, с. Дробишеве, Краснолиманський район, Донецька область, де проживала померла ОСОБА_2 дійсно 08 березня 2013 року сталася пожежа, внаслідок якої було знищено покрівлю будинку та пошкоджено внутрішні кімнати (а.с. 16).

Паспорт громадянина України серії ВТ 156821 ОСОБА_4 був виданий Краснолиманським МВ ГУМВС України в Донецькій області 08 липня 2015 року (а.с. 7), після чого він повторно отримав свідоцтво про народження серії І-НО № 683548, видане Виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області 11 липня 2015 року (а.с. 13).

Тобто, з момемнту пожежі в будинку матері та на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 не мав документів, що посвідчують його особу та встановлюють родинний зв"язок між ним та спадкодавицею.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Керуючись ст. ст. 1268-1270,1272 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 13 лютого 2014 року в м. Красний Лиман Донецької області, терміном два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя