Справа № 595/1454/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третіх осіб Бучацької ДНК, Бучацького РБТІ про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2016 року в с.Бариш Бучацького району померла ОСОБА_3.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Гаї Бариські,9, с.Бариш, Бучацького району, Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить його задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату розгляду справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

19 грудня 2016 року в с.Бариш Бучацького району померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 218315, виданим Бариською сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, у виді ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Гаї Бариські,9, с.Бариш, Бучацького району, Тернопільської області, що підтверджується довідкою № 2522/2-13 від 19.09.2017 року, виданою Бариською сільською радою Бучацького району, довідкою № 170 від 22.09.2017 року, виданою Бучацьким РБТІ.

Після смерті ОСОБА_3 спадщина відкрилася за заповітом, який був складений нею 22 березня 2002 року і посвідчений секретарем Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області.

Згідно вказаного заповіту спадкодавець своє майно, заповіла позивачці ОСОБА_1

Позивачка є спадкоємцем за заповітом, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця спадщину прийняла, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Бучацької державної нотаріальної контори, що підтверджується копією даної заяви. Відповідно до довідки № 772/01-24 від 27.09.2017 року, виданої Бучацькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав ОСОБА_3 до нотконтори не було подано, в звязку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на імя ОСОБА_1 є неможливим.

Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. З 1966 року питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26.08.1948 року «Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову не заперечує.

Інших осіб, які б мали право на обовязкову частку згідно ст. 1241 ЦК України судом не встановлено.

Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України, ст.ст.1220-1223, 1233-1236 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла 19 грудня 2016 року, а саме на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул.Гаї Бариські,9, с.Бариш, Бучацького району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4