Справа № 194/896/13-ц
Провадження № 6/194/3/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Соколової. Ю.І.

за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. В обгрунтування заяви посилається на те, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2013 року задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення боргу за Договором про надання споживчого кредиту з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в розмірі 323830,24 грн., пені в розмірі 30072,31 грн. та судового збору у сумі 1720,50 грн. з кожного боржника. 17 жовтня 2013 року Тернівським міським судомДніпропетровської області видано 4 виконавчі листи по справі № 194/896/13-ц про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» вказаної вище суми боргу за кредитним договором та суми судового збору.22 січня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції було винесено 2 постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором та суми судового збору. Оригінали двох виконавчих листів відносно ОСОБА_2 були подані первісним стягувачем до ВДВС Павлоградського МРУЮ згідно відповідних заяв про відкриття виконавчих проваджень. 20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу № 17, відповідно до якого останній набув право Нового кредитора до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором. Між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 17 січня 2008 року. У звязку з чим просить заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні прийняти до розгляду, замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у цивільній справі № 194/896/13-ц, про що постановити відповідну ухвалу, а також повідомити заявника про дату та час слухання справи.

Учасники судового процесу в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, що відповідає положенню ч. 2 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» («Клієнт») та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» («Фактор») було укладено договір факторингу № 17 (а.с. 4,5).

Відповідно до п. 2.2 зазначеного договору права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, без права нарахування відсотків комісій, неустойки що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день підписання цього договору.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» («Клієнт») та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» («Фактор») було укладено акт приймання-передачі права вимоги (а.с.6).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №17 від 20 квітня 2015 року, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло право вимоги за кредитним договором № 0 від 17 січня 2008 року (а.с.7).

Згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 06 жовтня 2014 року надана Інформація про виконавчі провадження № 41616945 та № 41617171, які відкриті на підставі виконавчого листа № 194/896/13-ц, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області 17 липня 2013 року (а.с.8-9).

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статутом ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" передбачено, що предметом діяльності заявника, є зокрема, факторинг.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 Цивільного кодексу України ) може бути замінений іншою особою внаслідок, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 Цивільного кодексу України, ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13) і в силу ст. ст. 214, 360-7 Цивільного процесуального кодексу України він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Також слід зазначити, що без заміни стягувача правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України». Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, серед інших також Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, у звязку з чим слід замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 515, 1077 Цивільного кодексу України, ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» суд ,

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача за виконавчим листом Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 194/896/13-ц від 17 липня 2013 року з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» ().

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у п'ятиденний строк з дня її отримання.

Суддя Ю.І. Соколова