Справа № 446/415/17
УХВАЛА

судового засідання

05.05.2017 року суддя м. Камянка-Бузька

Камянка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Шира М.О.;

позивачки ОСОБА_1;

представника позивачки ОСОБА_2;

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4;

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та скасування права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

05.05.2017р. через канцелярію суду позивачка ОСОБА_1 заявила відвід головуючому судді Котормус Т.І., з тих міркувань, що суддя не може брати участь у справі, так як суддя безпідставно виніс ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову, вказав дату подання такої 07.03.2017р., а такою датою є 06.03.2017р., не повернув та свідомо привласнив заяву про забезпечення позову. Також вказує, що суддя злісно реагує на неї та її представника, проявляє неврівноважений психічний стан. Тому, вважає, що суддя підлягає відводу.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали таку заяву, зазначивши, що мають сумніви у психічному стані судді та як наслідок його можливості розглядати справу. Окрім того, зазначили, що сумніви у обєктивності судді викликає факт наявності у суді начальника поліції, який на думку позивачки та її представника вказує судді як розглядати справу.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що суду довіряє, а підстав для відводу немає.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що хоч і довіряє головуючому судді, однак вважає, що позивачі тиснуть загалом на Камянка-Бузький районний суд та його голову, а тому він вважає за доцільне, щоб суддя взяв самовідвід.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов до наступних висновків та виходив із наступних мотивів.

У пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Законом, а саме Цивільним процесуальним кодексом України, у статті 20 визначено обставини, що виключають участь судді у цивільному провадженні. Проаналізувавши визначені законом підстави для відводу судді, а також заявлені позивачем для відводу, суд прийшов до переконання, що заява є безпідставною, так як підстави для відводу, які у ній заявлені не повязуються із тими підставами, які визначені законом.

Порушення норм цивільного процесу, яке на думку заявника мало місце під час розгляду заяви про забезпечення позову, може бути підставою для апеляційного оскарження рішень суду, у визначений законом спосіб, однак такі не можуть слугувати підставою для відводу судді, так як законом не передбачено такого процесуального наслідку.

Щодо посилань на невідповідність психічного стану судді, що перешкоджає йому здійснювати розгляд справи, суд відзначає, що такі доводи є особистим судженням заявника і тому не бере їх до уваги.

Перебування начальника відділу поліції в приміщенні суду, також на переконання судді не свідчить про який-небудь вплив на суддю, так як справа сторін не повязується із діяльністю правоохоронних органів, а стосується недійсності договору дарування.

Відтак, при розгляді даного відводу не встановлено визначених законом підстав, які б перешкоджали судді брати участь при розгляді даної справи, а тому у задоволенні такого відводу слід відмовити.

Суд також відзначає, що в даному випадку відсутні порушення прав заявника на справедливий суд, оскільки суддя для розгляду даної справи визначений з дотриманням процедури визначеної законом, і власне безпідставний відвід такого судді може слугувати підставою для висновку про порушення права сторін цивільного провадження на розгляд справи судом, встановленим законом.

Керуючись ст. ст. 20, 21, 23, 24 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Камянка-Бузького районного суду Львівської області Котормус Т.І. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя