Справа № 749/224/17
Номер провадження 2/749/112/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шаповал З.О.

за участі секретаря Мирошниченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сновськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сновської районної державної адміністрації відділу з питань Державної реєстрації про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

17.02.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сновської районної державної адміністрації відділу з питань Державної реєстрації про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником квартири №2 за адресою м. Сновськ (Щорс), пров. Миру (Щорса), будинок 4 на підставі договору купівлі-продажу. Ніколи не укладала іпотечних договорів та немала боргів перед банком. У лютому 2017 року вирішила продати дане житло, але при зверненні до приватного нотаріуса при отриманні інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру, Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, з?ясувалось, що ухвалою Щорського районного суду справа 2-135/09 від 25.03.2009 року майно було обтяжене Щорською державною нотаріальною конторою, шляхом накладення арешту нерухомого майна м.Сновськ, пров.Миру ( Щорса), №4/2. Згідно цієї ж ухвали арешт накладено на майно що належить ОСОБА_2 за адресою м.Щорс Чернігівської області пров.Миру (Щорса) 4 кв.2 на підставі договору купівлі продажу від 15.03.2002 року посвідченого державним нотаріусом Щорської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, реєстровий номер 599, однак зазначена квартира згідно всіх правовстановлюючих документів належить позивачу. Наскільки позивачу відомо ОСОБА_2 мав великі борги перед банками і його квартира №1 була предметом обтяження ще з 13.11.2007 року. Будинок, в якому позивач продає квартиру, має чотири квартири. Позивач є власником квартири «2» На теперішній час власником квартири «1» є ОСОБА_4 З?ясувалось, що в свій час ОСОБА_4 на підставі акту Державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 29.04.2011 року придбав квартиру №1 в будинку №4, що належить ОСОБА_2 на підставі акта Державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. Таким чином, суд помилково наклав арешт на квартиру позивача, що позбавило її розпоряджатись майном на свій розсуд.

У судовому засіданні позивач відсутня, до суду надала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без її участі та наполягає на задоволенні позовних вимог, судові витрати просить не стягувати з відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не з?явився, до суду надав заяву відповідно до якої просить справу розглянути без участі представника відділу.

Суд дослідивши матеріали справи прийшов до наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Судом встановлено, що позивач по справі - ОСОБА_1 є власником квартири №2, яка знаходиться в будинку №4 за адресою м. Сновськ (Щорс), пров. Миру (Щорса) Чернігівської області, що підтверджується: договором купівлі-продажу від 08.12.2005 року посвідченого державним нотаріусом Щорської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за номером 2572; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.01.2016 року (а.с.10-11).

Відповідно до ухвали Щорського районного суду Чернігівської області від 25.03.2009 року встановлено, що зазначеною ухвалою вирішено питання про забезпечення позову по справі за позовом Акціонерного комерційного банку «Правекс-банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 15.03.2002 року посвідченого державним нотаріусом Щорської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 реєстровий номер 599 (а.с.12).

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що право власності зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівліпродажу від 15.03.2002 року посвідченого державним нотаріусом Щорської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 реєстровий номер 599 на той час стосувалось квартири АДРЕСА_2, зазначене також підтверджується свідоцтвом від 30.08.2011 року (а.с.17,18).

Отже з наведеного вбачається, що в ухвалі Щорського районного суду Чернігівської області від 25.03.2009 року допущено помилку та невірно зазначено номер квартири, яка підлягає обтяженню.

Разом з тим, відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна встановлено, що Сновською районною державною нотаріальної конторою на підставі ухвали Щорського районного суду Чернігівської області від 25.03.2009 року було обтяжене майно, шляхом накладення арешту нерухомого майна м.Сновськ, пров. Миру ( Щорса), №4/2, реєстраційний номер обтяження 8587277 (а.с.21,22).

Проаналізувавши наведене суд приходить до висновку, що станом на момент винесення ухвали від 25.03.2009 року та внесення відомостей Сновською районною державною нотаріальної конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна про обтяження майна, квартира №2, яка знаходиться за адресою: м.Сновськ, пров. Миру ( Щорса), №4 не належала ОСОБА_2, а належала позивачу - ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2005 року посвідченого державним нотаріусом Щорської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за номером 2572, а тому арешт на майно позивача накладено необґрунтовано та порушує її права, як власника даної квартири.

Крім того, Щорським районним судом Чернігівської області по справі 2-135/09 за позовом Акціонерного комерційного банку «Правекс-банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято рішення, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на кристь АКБ «Правекс-банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 51320 грн. 50 коп., та в рахунок відшкодування судових витрат 643 грн. 38 коп., а всього 51963 грн., 88 коп.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.06.2014 року винесеної головним державним виконавецем ОСОБА_5 встановлено, що зазначеною постановою припинено чинність арешту майна боржника (ОСОБА_2) та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки №82141907 від 10.03.2017 року встановлено, що Сновською районною державною нотаріальної конторою на піставі іпотечного договору 2809 від 13.11.2007 року було обтяжене майно, шляхом накладення арешту нерухомого майна м.Сновськ, пров. Миру ( Щорса), №4/2, реєстраційний номер обтяження 6019932, іпотекодавцем зазначено ОСОБА_2, а реєстраційний номер майна (РПВН) зазначено 20446768.

Відповідно до інформаційної довідки №82166644 від 10.03.2017 року встановлено, що кваритира №2, яка знаходиться в м.Сновськ по пров. Миру ( Щорса), в будинку №4 має інший реєстраційний номер майна (РПВН), а саме №12775407 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2005 року посвідченого державним нотаріусом Щорської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за номером 2572.

Також, відповідно до інформаційної довідки 82146065 від 10.03.2017 року, судом встановлено, що реєстраційний номер майна (РПВН) 20446768 має квартира №1, яка знаходиться в м.Сновськ по пров. Миру ( Щорса), в будинку №4 та на той час належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №599 від 15.03.2002 року посвідченого Щорською районною державною нотаріальною конторою.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності на квартиру набуто позивачем у спосіб визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Нормами ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Такі правові регулювання містяться і в ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

В даному випадку в діях власника майна не встановлено неправомірної поведінки при набутті майна; майно належним чином оформлено та отримані правовстановлюючі документи, а обтяження, які були засосовані до зазначеної квартири, мали місце у звязку з численними помилками Сновської (Щорської) районної державної нотаріальної контори в тому числі суду, який виносив ухвалу про забезпечення вищевказаного позову.

Таким чином, з огляду на наведені доводи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 212-214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сновської районної державної адміністрації відділу з питань Державної реєстрації про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 в м. Сновську (Щорсі) по провулку Миру (Щорса) АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області через суд, який постановив рішення.

Суддя З.О. Шаповал