Справа № 646/7144/17
№ провадження 2/646/2128/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.17 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - Сорока О.П., за участю секретаря Безсонної Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про встановлення порядку користування квартирою та розподіл особових рахунків,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

-встановити порядок користування квартирою № 3 по вул. Безлюдівській, буд. 30, що в м. Харкові наступним чином: в користування ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, виділити приміщення № 3 та № 4 загальною площею 24 кв. м., що складає 48/100 частини квартири, в користування ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2, виділити приміщення № 1, № 5 та № 6 загальною площею 25,8 кв. м., що складає 52/100 частини квартири,

-зобовязати Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», ідентифікаційний код 34467793, розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються квартирі АДРЕСА_1, що в м. Харкові (централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та енергопостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будівель та споруд та прибудинкових територій) у відповідності з порядком користування приміщеннями квартири.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_2. Вказана квартира складається з 4 ізольованих квартир. На даний час між позивачем та відповідачем виникають непорозуміння по користуванню квартирою та оплаті за комунальні послуги, який мирно вирішити не вдається.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України суд при постановленні рішення вирішує, зокрема, питання про те, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Саме на сторони згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником 1 / 2 частини квартири АДРЕСА_3, на підставі договору дарування, посвідченого державний нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 10.10.2008 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ХМБТІ» № 20710412 від 27.10.2008 року (а.с.8, 9).

ОСОБА_2 є власником іншої 1 / 2 частини вказаної квартири, що підтверджується довідкою № 1023170, виданою 18.09.2017 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.12).

Згідно з технічним паспортом, виготовленим станом на 20 вересня 2017 року на квартиру, спірна квартира є чотирикімнатною, житлова площа - 42,6 кв. м., у тому числі: приміщення №1- 7,2 кв. м., приміщення №3- 15,6 кв. м., приміщення №4 - 8,4 кв. м., приміщення №5- 9,7 кв. м., приміщення №6- 8,9 кв. м. Загальна площа квартири - 49,8 кв. м. (а.с.10-11).

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Власники володіють, користуються та розпоряджаються власністю за взаємною згодою. За відсутності такої згоди порядок володіння та користування майном може бути визначений судом за позовом одного або декількох співвласників.

Матеріали справи свідчать про «напружені» взаємовідносини між сторонами. Позивач зазначає про те, що у звязку з неможливістю спільно користуватись та оплачувати комунальні послуги, між ним та відповідачем ОСОБА_2 виникають непорозуміння.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 1, ч. 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Встановлення порядку користування приміщеннями квартири між співвласниками відповідно до змісту ст.ст. 319, 358 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної часткової власності та не змінює розміру часток належних кожному із співвласників.

Відповідно до роз`яснень, у п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику по справах за позовами про захист прав приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можна виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або їх можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це було заявлено позов.

Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Встановлені судом обставини справи дають підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Так, слід встановити наступний порядок користування квартирою № 3 по вул.Безлюдівська, 30 у м.Харкові, а саме: в користування ОСОБА_1 виділити приміщення № 3 та № 4 загальною площею 24 кв. м., що складає 48/100 частини квартири, в користування ОСОБА_2 виділити приміщення № 1, № 5 та № 6 загальною площею 25,8 кв. м., що складає 52/100 частини квартири.

Що стосується позовної вимоги про розподіл особових рахунків, то слід зазначити наступне.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ.

П.10 правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст.20 ч.3 п.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також, нормою ст.21 ч.2 п.3 того ж Закону визначено обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Із норми ч.4 вказаної статті слідує, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Виходячи з вказаних положень, заявлення вимог про розподіл особових рахунків є передчасним і безпідставним, так як в суді не встановлено що позивачем вносився б проект договору та виконувалася б процедура погодження його умов, в тому числі й щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та його оплату, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на квартиру.

Встановлення порядку користування квартирою між її співвласниками за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивача з метою розподілу особових рахунків, а у разі відмови в цьому останній не позбавлений права звернутись за захистом до суду.

Таким чином, в цій частині позивачу слід відмовити і роз`яснити позивачеві про необхідність скористатися вищезазначеним порядком.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладено та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-69, 174, 212, 215, 224-226 ЦПК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою № 3 по вул.Безлюдівська, 30 у м.Харкові наступним чином:

- виділити в користування ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, приміщення № 3 та № 4 загальною площею 24 кв. м., що складає 48/100 частини квартири,

- виділити в користування ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2, приміщення № 1, № 5 та № 6 загальною площею 25,8 кв. м., що складає 52/100 частини квартири.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошенні рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Сорока О.П.