РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3620/16-ц

провадження у справі № 2/0285/518/17

06 березня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………..ОСОБА_1

за участю секретаря...……..ОСОБА_2

сторін:

представника ОСОБА_3

представника ІІІ особи……..ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_5

до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області

ІІІ особи: ОСОБА_6, управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області

про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт її проживання з ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2008 року по 27 серпня 2015 року; визнати за нею право власності на квартиру № 58, по вул. Соборності, 3 в м. Новоград-Волинський, загальною площею 20,3 кв. м., житловою - 12,08 кв. м., що знаходяться в місті Новоград-Волинський по вул. Соборності, 3 Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 27 серпня 2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 27 серпня 2015 року помер ОСОБА_7, з яким вона прожила більше пяти років однією сімєю без реєстрації шлюбу. Після його смерті відкрилася спадщина, і вона, як спадкоємиця четвертої черги, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив їй та розяснив, що їй необхідно звернутися до суду з відповідною заявою. ОСОБА_7 за свого життя не зареєстрував шлюб з нею та не оформив права власності на квартиру АДРЕСА_1, однак скористався своїм правом на приватизацію даної квартири, так як подав до органу приватизації відповідну заяву. Позивачка, як спадкоємиця за законом четвертої черги, змушена звернутися до суду з відповідною заявою для захисту своїх спадкових прав.

Позивачка в судове засідання не зявилася, надала письмові додаткові пояснення/ а.с. 54/ та письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі у звязку з погіршенням стану здоровя.

Представник відповідача та представник третьої особи - Управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області в судовому засідання позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи - ОСОБА_6 до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача та представника Управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що спірною є квартира спільного заселення № 58 (загальною площею 20,3 м?, житловою площею 12,08 м?) по вул. Соборності (колишня - ОСОБА_8), 3 в м. Новоград-Волинський Житомирської області, у якій по день своєї смерті був зареєстрований на проживав ОСОБА_7, що слідує з копії довідки ОСББ "Наш дім" № 664 від 05.08.2016 року /а.с. 7/.

Відповідно до рішення Новоград-Волинської міської ради від 22.11.2007 року № 236 житловий будинок № 3 по вулиці Карла Маркса перейменовано на житловий будинок № 3 по вул. Соборності /а.с. 26/

Як слідує з копії довідки КП "Новоград-Волинське МБТІ" № 1320 /а.с.25,26/, оскільки дана квартира спільного заселення (комунальна), окремим власником станом на 09 вересня 2014 року була ОСОБА_9 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1999 року № 353 (загальна площа - 21,45 кв.м., житлова площа - 14, 1 кв. м.) /а.с.24, 25/.

12 вересня 2014 року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_9 продала свою квартиру ОСОБА_6 (загальна площа - 21,45 кв.м., житлова площа - 14, 1 кв. м.) /а.с.23/.

Як встановлено, ОСОБА_7 скористався своїм правом на приватизацію квартири АДРЕСА_1, подавши до Виконкому Новоград-Волинської міської ради Житомирської області 29.12.2008 року, як органу приватизації, відповідну заяву /а.с.15/. Однак, як слідує з пояснень позивачки, в силу обставин, що не залежали від нього ( втрата органом приватизації його заяви та документів до неї, повторне звернення з ними), він не встиг отримати свідоцтво про право власності на дане житло.

27 серпня 2015 року ОСОБА_7 помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 483 /а.с. 6/, після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_2.

Як слідує з письмових пояснень позивачки та свідка ОСОБА_10 /а.с.29/, на початку 2008 року позивачка познайомилася з ОСОБА_7, з яким у неї склалися гарні стосунки, і вони стали проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу в квартирі АДРЕСА_3, де вели спільне господарство, мали спільний бюджет, купували спільно речі аж до смерті чоловіка.

Крім цього, факт проживання однією сімєю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтверджений заявою останнього від 29.12.2008 року про приватизацію квартири № 58 по вул. Соборності (колишня - ОСОБА_8), 3, де останній просив зазначити як члена сімї саме позивачку ОСОБА_5 /а.с. 15/.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

П. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надає роз'яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільними побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач довела ті обставини, на які вона посилається у позові, а тому позов в частині встановлення факту проживання позивачки з ОСОБА_7 однією сімєю більш ніж пять років до часу відкриття спадщини підлягають задоволенню.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом.

Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Ч.4 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"(далі Закон)передбачено, що право на приватизацію квартир(будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього закону.

Відповідно до змісту ст.ст. 1,3,8 цього Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Як слідує із оригіналу заяви ОСОБА_7, останній звертався до органу приватизації 29.12.2008 року для оформлення передачі в приватну власність квартири спільного заселення № 58 по. вул. Соборності, 3 в м. Новоград-Волинський, як такий, що, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", мав право на безоплатну приватизацію житла /а.с.15/.

З ч. 5 пункту 13 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" слідує, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 10 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Заперечення відповідача та третьої особи проти позову в частині відсутності у них відомостей, що ОСОБА_7 за свого життя звертався до органу приватизації для оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_4 спростовані наданим оригіналом особистої заяви ОСОБА_7 від 29.12.2008 року з відміткою про її отримання (штампом) виконкому Новоград-Волинської міської ради Житомирської області /а.с.15/.

Крім цього, твердження представника відповідача та третьої особи, що відповідна заява оформлена не на відповідному бланку, не може ставитися в провину ОСОБА_7, оскільки останній за свого життя виявив бажання приватизувати спірну квартиру, оформивши відповідну заяву, зібрав необхідні документи для цього та отримав відповідний штамп про прийняття даної заяви від органу приватизації.

Крім того, правова позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що особа не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустились помилки. Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Стретч проти Обєднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" від 24.06.2003 року № 44277/98 встановлено, що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном, відповідно відбулося порушення ст. 1 Першого протоколу Конвенції", тому визнання недійсним договору, згідно якого отримано майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи, що позивачем доведено, що вона є спадкоємцем четвертої черги, та немає можливості оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала спільно з ОСОБА_7, однією сімєю з 2008 року до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 27 серпня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру спільного заселення № 58, загальною площею 20,3 м?, житловою площею 12,08 м? по вулиці Соборності, 3 в м. Новоград-Волинському Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 27.08.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Л. Й. Савицька