УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 про розєднання в окремі провадження позову ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання заповітів недійсними та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання заповітів недійсними та визнання права власності на нерухоме майно.

У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 заявлено клопотання про розєднання позову ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в окремі провадження, оскільки позов стосується двох різних заповітів ОСОБА_7, а саме від 31.03.2015 на користь ОСОБА_4 та від 13.11.2015 на користь ОСОБА_6, а тому розглядати ці вимоги в одному провадженні є недоцільним.

Позивач ОСОБА_1, яка водночас є представником позивача ОСОБА_5, та представника позивачів адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечували проти розєднання справи в окремі провадження у звязку із необґрунтованістю клопотання представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявилась, надіслала суду письмові пояснення, за змістом яких просила справу розглядати у її відсутність. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути клопотання представника відповідача про розєднання справ за її відсутності.

Заслухавши клопотання, думку учасників процесу, які зявились у судове засідання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 126 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Предметом позову, заявленого ОСОБА_1 та ОСОБА_5, є визнання недійсними заповітів, складених ОСОБА_7 31.03.2015 на користь ОСОБА_4 та 13.11.2015 на користь ОСОБА_6, визнання права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_7, в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги про визнання заповітів недійсними, які просить розєднати в окремі провадження представник відповідача ОСОБА_4, ґрунтуються на одних і тих самих підставах, а саме невідповідність заповітів вільному волевиявленню ОСОБА_7 через хворобливий стан його психіки (ч. 2 ст. 1257 ЦК України). Те, що ці заповіти були складені на користь різних осіб, а також у різний час, не посвідчує відмінність підстав позову про визнання їх недійсними.

Крім того, суд також звертає увагу, що визначення предмету та підстави позову є виключним диспозитивним правом позивача в силу вимог статті 11 ЦПК України. Суд розглядає справу на підставі вже заявленого позову та в межах позовних вимог. При цьому, суд керується принципом змагальності, який полягає у доведенні сторонами їх вимог та заперечень відповідними доказами.

Відповідно до письмових пояснень відповідача ОСОБА_6, на користь якої ОСОБА_7 було складено заповіт від 13.11.2015, вона позов визнала у повному обсязі. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов переконання, що спільний розгляд позовних вимог про визнання заповітів недійсними не ускладнить вирішення справи, а навпаки їх спільний розгляд є доцільним, оскільки підстави цих позовних вимог є однаковими.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про розєднання позовів, а тому у задоволенні цього клопотання суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 126, 168, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 7 квітня 2017 р.

Повний текст ухвали виготовлено 10 квітня 2017 р.

Суддя А.В. Шалагінова