АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2282/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівСіренка Ю. В., Новікова О. М.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52 - ОСОБА_53 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_52, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51 до Товариства з обмеженою відповідальністю 'МІКАТ-НАФТА' про зобов'язання утриматися від вчинення дій, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2017 року позовна заява була залишена без руху у зв'язку з тим, що до матеріалів справи додано лише одну квитанцію про сплату судового збору від імені позивача ОСОБА_10, що суперечить вимогам п. 2 ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір». Крім того, позивачами не залучений до участі в справі та не визначений процесуальний статус Автокооперативу «Час», оскільки права та обов'язки останнього стосуються предмету позову. При викладенні обставин, якими позивачі обґрунтовують позовні вимоги, не зазначено докази, які підтверджують той факт, що вони є членами кооперативу, користуються конкретними гаражами і що вказані гаражі знаходяться на даний час на території кооперативу. При цьому позивачами не конкретизовано позовні вимоги, не зазначено докази, на підтвердження того, що у кооперативу перебуває у користуванні земельна ділянка та на підставі яких правовстановлюючих документів. Таким чином, судом вказано на порушення позивачами вимог ст. 119 ЦПК України.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2017 року позовна заява позивачів визнана неподаною та повернена у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Повернуто ОСОБА_10 сплачені кошти судового збору в сумі 650 грн. згідно квитанції №0.0.844230216.1 від 08 вересня 2017 року, виданої ПАТ КБ «Приватбанк».

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_53, просить ухвалу скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до частково задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви суддя виходив з того, що позивачі не виконали вимоги, зазначені в ухвалі про залишення заяви без руху у встановлений судом термін.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин по справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з тим, пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 № «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

За приписами ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

За таких обставин помилковим є висновок судді про повернення заяви в зв'язку з неподанням позивачем доказів на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки їх подання можливе на наступних стадіях процесу. Крім того, позовні вимоги у відповідності до ч. 6 ст. 130 ЦПК України можуть бути уточнені судом при проведенні попереднього судового засідання. При цьому, встановивши, що позовні вимоги не ґрунтуються на доказах, суд може відмовити у їх задоволенні за недоведеністю.

Судом першої інстанції однією з підстав залишення позовної заяви без руху вказано на ту обставину, що позивачами не залучено до участі в справі та не визначений процесуальний статус Автокооперативу «Час», оскільки права та обов'язки останнього стосуються предмету спору.

Однак, судова колегія не погоджується з даними висновками суду, оскільки у відповідності до норм процесуального законодавства, судом може бути залучено осіб до участі у справі, якщо судове рішення може вплинути на їх права та обов'язки, вже при безпосередньому її розгляді.

Таким чином, в цій частині суд вказаного вище не врахував, а тому прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви в даній частині, проте що стосується сплати судового збору, то колегія суддів вважає висновки районного суду частково вірними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами внесеними 22.05.2015 року) у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Вказане положення закону також узгоджується з роз'ясненнями викладеними у п. 10 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

З аналізу вказаної норми вбачається, що судовий збір сплачується за подання позову немайнового характеру кожним позивачем за ставками передбаченими ст. 4 Закону України «Про судовий збір» окремим платіжним документом, тобто кожен із позивачів має сплатити визначену законом суму.

У зв'язку з цим твердження представника апелянтів, що сплата судового збору від імені одного позивача в розмірі визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є вірним та не порушує вказаних вимог закону, та є лише формальною обставиною на підставі якої суд повернув позовну заяву, колегія суддів вважає необґрунтованим та таким, що суперечить чинним нормам законодавства з наведених вище підстав.

Проте, районним судом не було враховано, що судовий збір був сплачений одним із позивачів ОСОБА_10 в повному розмірі, а тому законних підстав для повернення позовної заяви вказаного позивача у суду не було.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновками суду, що стосуються подання позивачами доказів та визначення процесуального статусу Автокооперативу «Час», не конкретизації ними позовних вимог та повернення позовної заяви ОСОБА_10 з підстав не сплати ним судового збору, а тому ухвала в цій частині підлягає скасуванню.

У відповідності до квитанції № 0.0.880109265.1 від 26.10.2017 року за подання апеляційної скарги ОСОБА_10 було сплачено 337 грн. судового збору (а.с. 23).

Враховуючи норми законодавства, які регулюють сплату судового збору, за подання апеляційної скарги кожним апелянтом потрібно було також сплатити судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі виявлення при судовому розгляді справи неповної суми судового збору стягнення недоплачених сум проводиться з відповідної особи при ухвалення судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52 - ОСОБА_53 - задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2017 року - скасувати в частині повернення позовної заяви ОСОБА_10, а матеріали справи в цій частині направити до Соснівського районного суду м. Черкаси для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52 судовий збір на користь держави по 320 грн. з кожного.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :