Справа № 487/514/17
Провадження № 2/487/904/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17.03.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі - Пономарьовій Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Провізор-НФФ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Провізор-НФФ» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 7396,65 грн. і відшкодування моральної шкоди.

В подальшому позивач уточнив свої вимоги та просив суд стягнути з відповідача лише заборгованість по заробітній платі у розмірі 7396, 65 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 з 01.11.2012 року працював на посаді охоронця ТОВ «Провізор-НФФ» та звільнений за угодою сторін відповідно до ч.1 ст. 36 КЗпП України 31.07.2014 року наказ №11-к.

За період роботи у підприємства перед ОСОБА_2 виникла заборгованість по заробітної платі у розмірі 14927,05 грн. , відповідно до довідки ТОВ «Провізор -НФФ» №42 від 31.10.2014 року.

В подальшому відповідачем частково була погашена заборгованість по заробітної платі та на час звернення з даним позовом до суду заборгованість становить 7396,65 грн. за період з січня 2014 року по липень 2014 року включно і до теперішнього часу заборгованість по заробітної платі не виплачена.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оплат праці" працівник має право на оплату своєї праці на підставі укладеного трудового.

Згідно ст. 97 КЗпП України та ст.ст. 15, 24 Закону України "Про оплат праці" своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їхньої черговості.

Згідно ст. 116 ч. 1 КЗпП України, при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Отже, враховуючи викладене на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 7396,65 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Одночасно, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ТОВ «Провізор-НФФ» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Провізор-НФФ на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі у розмірі 7396,65 грн.

Стягнути з ТОВ «Провізор-НФФ» на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у строк і порядок, встановлений ст. ст.294.296 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення

Суддя: С.В. Щербина