Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/6030/13-ц Головуючий у 1-й інстанції: Гагут Л.І.
Провадження №22-ц/778/1255/17 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 листопада 2013 року у справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави до Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, про визнання незаконним та скасування п. 5.5 рішення Бердянської міської ради № 32 від 24.12.2009 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року прокурор в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, про визнання незаконним та скасування п. 5.5 рішення Бердянської міської ради № 32 від 24.12.2009 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що прокурорською перевіркою встановлено, що п. 5.5 рішення Бердянської міської ради № 32 від 24.12.2009 року «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0779га, розташовану по АДРЕСА_1

В подальшому ОСОБА_3 було видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на зазначену земельну ділянку.

Вважає п. 5.5 рішення Бердянської міської ради № 32 від 24.12.2009 року таким, що не відповідає вимогам закону, і просить визнати його недійсним і скасувати з наступних підстав.

Спірна земельна ділянка розташована на території бердянської коси.

Крім того, вона була передана у власність з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: при відсутності затвердженої містобудівної документації м. Бердянська та без проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації.

Враховуючи вищевикладене прокурор просив суд визнати незаконним та скасувати п. 5, 5.5 рішення сімдесят сьомої сесії Бердянської міської ради Запорізької області п'ятого скликання № 32 від 24.12.2009 року «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,0579га, виданий на ім'я ОСОБА_3 для ведення індивідуального дачного будівництва в АДРЕСА_1; зобов'язати Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_3;зобов'язати ОСОБА_3 повернути земельну ділянку, територіальній громаді в особі Бердянської міської ради.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 листопада 2013 рокупозов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п.. 5, 5.5 рішення сімдесят сьомої сесії Бердянської міської ради Запорізької області п'ятого скликання № 32 від 24.12.2009 року «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,0579га, виданий на ім'я ОСОБА_3 для ведення індивідуального дачного будівництва в АДРЕСА_1.

Зобов'язано Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_3

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 0,0579га, розташовану в АДРЕСА_1 за належністю територіальній громаді м. Бердянська в особі Бердянської міської ради.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, що п.п.5.5 п.5 рішення Бердянської міської ради №32 від 24.12.2009 року було затверджено проект відведення земельної ділянки та передано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 0,0779 га у АДРЕСА_2 для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації (а.с.5).

Розпорядженням міського голови №130-р від 04.03.2010 року «Про присвоєння поштової адреси» вказаній земельній ділянці присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1 (а.с. 13).

26 квітня 2010 року проведена державна реєстрація за реєстраційним номером НОМЕР_2 державного акту на право власності серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,0579га, для індивідуального дачного будівництва, виданого на підставі вказаного вище рішення на ім'я ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується^ громадянами і суб'єктами господарської діяльності виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст.50, 51, 52 Земельного кодексу України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва.

Набуття права на землю громадянами України здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після державної реєстрації цього права і посвідчується державним актом.

Рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки та заповнення державного акта на право приватної власності на землю здійснюють органи місцевого самоврядування або органи виконавчої влади в залежності від місця знаходження земельної ділянки.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з вимогами ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Місцеві органи самоврядування виступають у відповідності зі ст.83 ЗК України, суб'єктами права комунальної власності в межах населеного пункту.

Згідно з вимогами ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень,

Положеннями ст.118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної. Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Згідно з ч.5 ст.88 ВК України уздовж морів і навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Частиною 1 ст.90 ВК України визначено, що прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією.

У порушення п.2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 5 листопада № 434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції при відведенні спірної земельної ділянки не враховано наявність прибережної захисної смути, хоча вказаним порядком передбачено, що у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок, нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст.88 ВК України та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року №486.

Відсутність у проекті землеустрою урахування відповідно до ст.60 ЗК України розмірів і меж прибережної захисної смуги Азовського моря унеможливлює відведення такої земельної ділянки.

Згідно ст.51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку,пансіонатів, об'єктів фізичної культури та спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців,дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі, зокрема і проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду, оздоровчого та рекреаційного призначення.

Всупереч наведеним вимогам земельного законодавства, обов'язкова державна експертиза землевпорядної документації проведена не була, чим грубо порушено вимоги чинного земельного законодавства .

Крім того статтями 17, 18 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що містобудівна документація регулює планування, забудову та інше використання територій, є основою для вирішення питань раціонального використання територій, вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування та упорядкування територій; вирішення питань вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи користування земель для містобудівних потреб.

Статтею 13 Закону України «Про планування і забудову територій» передбачено, що детальний план території розробляється згідно з генеральним планом населеного пункту та визначає розташування червоних ліній, ліній регулювання забудови; розташування окремих земельних ділянок та об'єктів містобудування, вулиць, проїздів, пішохідних зон, щільність, „ поверховість, інші параметри забудови, містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок; розташування інженерно-транспортної інфраструктури; принципи формування архітектурно-просторової композиції забудови; інші вимоги, визначені державними будівельними нормами.

Проте, відповідно до інформації виконавчого комітету Бердянської міської ради від 15.05.2013 року з посиланням на Генеральний план м. Бердянську, затвердженого рішенням Бердянської міської ради №8 від 25.06.2009 року, спірна земельна ділянка розміщується на території оздоровчих установ та установ відпочинку (а.с.14-15).

Крім того, позитивні висновки про погодження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки за наслідками перевірки Головного управління Держкомзему в Запорізькій області та розпорядження голови облдержадміністрації №101 від року були відкликані: 01.06.2010 року управлінням Держкомзему у м. Бердянську та року управлінням архітектури та земельних відносин виконкому Бердянської міської ради (а.с.57-71).

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно ч. 1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, що передача у власність ОСОБА_3 земельної ділянки на підставі п.п.5.5 п.5 рішення Бердянської міської ради №32 від 24.12.2009 року відбулася з порушенням норм закону, а отже п.п.5.5 п.5 вказаного рішення є незаконними та підлягає скасуванню.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

За таких обставин державний акт на право приватної власності на земельну ділянку видано ОСОБА_3 без належної правової підстави, а тому його слід визнати недійсним, скасувати його державну реєстрацію та закрити поземельну книгу на дану земельну ділянку, що й було зроблено судом.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з 1 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. При цьому землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Отже земельна ділянка підлягає поверненню територіальній громаді.

Судова колегія приходить до висновку, що розглядаючи спір, суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 листопада 2013 рокупо цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: