РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/131/15-ц
Провадження № 6/327/15/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2017 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Вьюкіній Г.В.,

за участі:

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №327/131/15-ц від 30 квітня 2015 року, виданого 21 грудня 2016 року Розівським районним судом Запорізької області, таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

07 листопада 2017 року боржник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій прохає визнати виконавчий лист №327/131/15-ц від 30 квітня 2015 року, виданий 21 грудня 2016 року Розівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») заборгованості за кредитним договором в сумі 22560 грн. 55 коп., таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що до суду подано заяву про перегляд заочного рішення по справі №327/131/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку прийнято до розгляду, у звязку з чим вказане рішення не набрало законної сили.

Заявник ОСОБА_2, а також представник стягувача - позивача по справі ПАТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.12,13-15), причини своєї неявки судові не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявили.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявника та представника ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню, що узгоджується із положеннями ч.3 ст.369 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

В судовому засіданні повноважний представник заявника ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1, заяву підтримала по тих підставах, що зазначені в заяві, прохала її задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та її обґрунтування, зясувавши позицію стягувача позивача по справі ПАТ КБ «Приватбанк», викладені в письмових запереченнях, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Так, заочним рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року, яке набрало законної сили 10 грудня 2016 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі та стягнуто на користь позивача заборгованість в сумі 22560 грн. 55 коп. (а.с.2-3).

21 грудня 2016 року Розівським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист №327/131/15-ц від 30 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 22560 грн. 55 коп. (а.с.4), на підставі якого 11 липня 2017 року державним виконавцем Розівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.5).

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом (ч.2 ст. 369 ЦПК України).

Відповідно до п.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на виконання Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 8 від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» з урахуванням змін в чинному законодавстві, зазначено, що підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вказані у ч.4 ст.369 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, норма ч.4 ст.369 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

При цьому, визначене поняття «або з інших причин», на переконання суду, не стосується припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, у звязку з якими виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, а саме, в апеляційному чи касаційному порядку або ж у звязку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено певне рішення суду.

При цьому, згідно з п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження. У звязку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже предявлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на підставі зазначеного.

Разом з тим, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, на переконання суду, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Статтею 233 ЦПК України визначено, що заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

З вищенаведеного вбачається, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Аналізуючи вищенаведені правові норми та роз`яснення їх застосування, доводи заявника та його представника про те, що заочне рішення є таким, що не набрало законної сили, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви, оскільки під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт помилковості видачі виконавчого листа, оскільки виконавчий лист на виконання вищевказаного заочного рішення суду було видано у відповідності до вимог ст.233 ЦПК України, та заочне рішення на час звернення заявника до суду з відповідною заявою не скасовано.

Таким чином, судом встановлено, що виконавчий лист був виданий не помилково, а на виконання рішення суду, а відсутності обовязку боржника повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин - не встановлено.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.369 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №327/131/15-ц від 30 квітня 2015 року, виданого 21 грудня 2016 року Розівським районним судом Запорізької області, таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.М. Кущ