Справа № 212/4891/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., секретаря судового засідання Борух Ю.К., за участі: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» про стягнення моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє від імені позивача ОСОБА_3, звернулась до суду з даним позовом в якому зазначає, що останній в період з 28.02.1983 року по 06.12.2012 року працював підземним електрослюсарем шахти Ювілейна ПрАТ «Євраз ОСОБА_4». У вересні 2012 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії).ЛН першого-другого ступеня. 11.10.2012 року на підприємстві відповідача проведено розслідування по факту професійного захворювання ОСОБА_3 та складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання. За довідкою МСЕК від 05.12.2012 року ОСОБА_3 у звязку з професійним захворюванням була встановлена стійка втрата професійної працездатності-20% безстроково. У звязку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 320000,00 грн., які просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, оскільки під час влаштування на роботу відповідач достовірно знав про умови праці в яких йому буде необхідно працювати.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 у період з 28.02.1983 по 06.12.2012 року, часу звільнення у звязку з виходом на пенсію перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» підземним електрослюсарем та з ремонту устаткування, зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки (а.с.13-18) та не заперечувались сторонами під час розгляду справи.

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 19.09.2012 року, протокол №1653, ОСОБА_3 встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого-другого ступеня. (а.с.7).

05 жовтня 2012 року на підприємстві ПАТ «Євраз ОСОБА_4» було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_3: хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого-другого ступеня, встановленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого Головним державним санітарним лікарем Жовтневого району м.Кривого Рогу. (а.с.4-5).

Відповідно до п.16 зазначеного Акту, професійне захворювання у ОСОБА_3 виникло за таких обставин: працюючи на шахті «Ювілейна» рудоуправління ХХ Партз»їзду, руднику «Суха Балка» ВАТ «Суха Балка» та ПАТ «Євраз ОСОБА_4» з 28.02.1983 року підземним електрослюсарем черговим і по ремонту обладнання ОСОБА_3 виконував роботи в умовах, які характеризувались запиленістю повітря робочих місць, що перевищувала ГДК, з причин неефективності провітрювання робочих місць та застосування засобів знесилення повітря, що мали низьку ефективність. Причиною виникнення професійного захворювання є робота на протязі 29 років 6 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони, що перевищувала ГДК.

Відповідно до п.19 Акту, особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є керівництво шахти «Ювілейна» рудоуправління ХХ Партзїзду, руднику «Суха Балка» ВАТ «Суха Балка» та ПАТ «Євраз ОСОБА_4», з 2006 року начальник дільниці №15 ОСОБА_5, порушення вимог ст..13 Закону України «Про охорону праці», ст.153 КЗпП України.

Згідно копії Довідки огляду МСЕК серії 10ААА №084295 від 05.12.2012 ОСОБА_3 при первинному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 20% без встановлення інвалідності з 26 листопада 2012 року безстроково у звязку з професійним захворюванням, з яких 20% - хронічне обструктивне захворювання легень (а.с.6).

ОСОБА_3 неодноразово знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні у звязку з професійним захворюванням, що підтверджується виписними епікризами. (а.с.8,9,10,11,12).

Згідно постанов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 14.12.2012 року за №0407/21424/21424.1/2 та №0407/21424/21424.1/3, ОСОБА_3 призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячні страхові виплати. (а.с.25,26).

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя.

Як зазначено у Рішенні Конституційного ОСОБА_4 №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців.

За п.3 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_3 у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

З урахуванням відомостей, що викладені у п.п.16,19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.10.2012 року, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» є винним підприємством у виникненні профзахворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у ОСОБА_3 20 % втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, стаж його роботи на підприємстві відповідача - 29 років 06 місяців, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Євраз ОСОБА_4», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 12500,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10,11,60, 212-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» про стягнення моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 12500 (дванадцять тисяч пятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь держави судовий збір в розмірі 640 ( шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено та підписано 26 вересня 2017 року.

Суддя: М. В. Зімін