Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2017 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Мельник В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

У квітня 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 26.06.2004 року він уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2. Спільно проживали більше шести років. За час спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4. Оскільки вони перебували в зареєстрованому шлюбі, його було записано в свідоцтві про народження батьком дитини. Весь час він турбувався про дитину. 27.05.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дружина повідомила, що позивач не є батьком дитини. Зазначає, що кровне споріднення між ним та дитиною відповідача відсутнє, він не є батьком дитини та просить виключити з актового запису про народження дитини запис про його батьківство, зобов'язати виконком Ялтушківської сільської ради Барського району внести зміни у в актовий запис про народження дитини та видати нове свідоцтво, звільнити позивача від сплати аліментів на утримання дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зменшив свої позовні вимоги. Просив суд виключити з актового запису про народження дитини запис про його батьківство, зобов'язати Барський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області внести зміни в актовий запис про народження дитини та стягнути на його користь витрати по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зменшені позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на його задоволенні. ОСОБА_1 пояснив, що з 2005 року він разом з дружиною зверталися до лікарів по причині неможливості зачаття дитини. Лікував хронічний простатит. Вважав, що після лікування саме він зачав дитину, тому не в момент реєстрації себе батьком дитини він не знав, що не є її батьком. А також не давав згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Іванова В.О. позов не визнали, заперечували проти його задоволення з тих підстав, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є її батьком, а також давав згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій. Відповідач підтвердила той факт, що позивач не є батьком дитини ОСОБА_4, оскільки дитина зачата шляхом штучного запліднення, яке проведено поза лікувальним закладом з метою економії коштів. Позивачу було встановлено діагноз «безпліддя».

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державного органу реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Ялтушківської сільської ради Барського району у судове засідання не з'явився. його явка є не обов'язковою.

Свідок ОСОБА_2 будучи допитаною в порядку ст. 184 ЦПК України суду пояснила, що вона уклала шлюб в 2004 році з позивачем. В шлюбі з'ясувалося, що чоловік ОСОБА_1 не може зачати дитину. Це показали аналізи різних медичних закладів. ОСОБА_1 погодився надати дозвіл на штучне запліднення, яке провели поза медичним закладом в приватної особи, ім'я та місце якої свідок не бажає називати. Позивач був присутнім під час штучного запліднення, а також в момент реєстрації народження дитини він знав, що не є її батьком.

Свідок ОСОБА_8 у судовому пояснив, що він є братом відповідача ОСОБА_2 Подружжя сторін приїздило в м. Хмельницький в медичний центр репродуктивної медицини з метою лікування безпліддя ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 у судовому пояснила, що вона є кумою відповідача ОСОБА_2 У сторін в 2008 році народилася дитина. Шлюб вони уклали в 2004 році. Свідку відомо, що ОСОБА_1 не міг мати дітей, а тому вони робили ЕКО. Про це її розповідали сторони.

Свідок ОСОБА_10 у судовому пояснила, що вона є матір'ю відповідача ОСОБА_2 Свідку відомо, що подружжя сторін робили ЕКО. Про це її розповідали як позивач та відповідач. ОСОБА_1 лікувався від безпліддя.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача та представника відповідача, свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що зменшений позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Сторони зареєстрували шлюб 26.06.2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції у Вінницькій області.

Спільно проживали більше шести років. За час спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4. Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 122 ст. 133 СК України. В актовому записі про народження дитини за № 16 від 16.09.2008 батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

27.05.2010 року шлюб між сторонами розірвано.

Позивачем позовні вимоги про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини обґрунтовуються тим, що з 2005 року він лікував хронічний простатит. Вважав, що після лікування саме він зачав дитину, тому не в момент реєстрації себе батьком дитини він не знав, що не є її батьком, а також не давав згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій. Після розірвання шлюбу відповідач повідомила, що позивач не є батьком дитини.

Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 і дитиною ОСОБА_4 визнана сторонами не заперечувалася у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі не підлягають доказуванню.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ст. ст. 185,187,189 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 СК України у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не давав письмової згоди на застосування допоміжних репродуктивних технологій для зачаття дитини, оскільки така письмова згода відсутня. До показань відповідача ОСОБА_2 щодо проведення штучного запліднення поза межами лікувального закладу, суд ставиться критично та не приймає їх як доказ, оскільки сторони не довели вказаного факту жодним доказом. Крім того, відповідач відмовилася вказати місце та осіб, які застосовували допоміжні репродуктивні технології.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що в момент реєстрації народження дитини ОСОБА_1 знав, що не є її батьком, оскільки був присутнім на час проведення штучного запліднення поза межами лікувального закладу, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки судом встановлено, що допоміжні репродуктивні технології для зачаття дитини до ОСОБА_2 не застосовувалися.

Реєстрація народження дитини ОСОБА_4 не була проведена на підставі ч.1 ст. 123 СК України. Це свідчить про те, що дитина не була зачата в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій. Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 122 ст. 133 СК України, тобто дитина зачата і народжена у шлюбі та походить від подружжя.

З дослідженої у судовому засіданні медичної документації ПП «Медикор-2» суд встановив, що ОСОБА_1 в 2005 році лікував хронічний простатит, остеохондроз, гастродуоденіт, дискинезию, гельмінтоз та скаржився на безпліддя в шлюбі. Однак, жодного офіційного медичного висновку про неможливість позивача зачати дитину, медична карта не містить. Тобто, безпліддя ОСОБА_1 на час зачаття дитини ОСОБА_4, не доведено жодним письмовим документом. Суд не приймає як доказ аналіз еякулята Інституту урології АМН України оскільки він наданий відповідачем з невідомих джерел, не містить штампа чи печатки закладу, а також реєстраційного номера.

Суд ставиться критично та не приймає як доказ показання свідків про те, що ОСОБА_1 на час зачаття дитини був безплідним, в момент реєстрації народження дитини знав, що не є її батьком та давав згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій для зачаття дитини, оскільки такі докази не можуть бути підтверджені свідками, оскільки свідки не є спеціалістами в галузі медицини, не були на місці та в час вчинення вказаних подій, а також є родичами відповідача, а відтак заціпленими у результаті розгляду справ и на її користь.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. В судовому засіданні відповідач, що є матір'ю дитини, вказала на відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, тобто позивачем та дитиною. Доказів, які б спростовували ці обставини, суду не надано та не зазначено про їх існування.

Вимога позивача зобов'язати Барський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області внести зміни в актовий запис про народження дитини задоволенню не підлягає, оскільки відділ не є відповідачем у справі. Рішення суду про оспорювання батьківства виконується відділом державної реєстрації актів цивільного стану самостійно відповідно до законодавства України.

У відповідності до ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 551,20 грн. Судові витрати у розмірі 275,60 грн. сплаченого судового збору за призначення судової експертизи стягненню з відповідача не підлягають, оскільки клопотання про призначення експертизи знято позивачем.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 5, 10, 60, 174, 197, 212-215 ЦПК України, ст.136 СК України, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Виключити відомості про ОСОБА_1, як батька дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису про народження № 16 складеного 08.09.2008 року виконкомом Ялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: