Справа № 415/5361/17
Провадження № 2/415/1882/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Керімової Е.Р.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб 19 травня 2006 року. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час донька є повнолітньою та навчається у Луганському державному медичному університеті на денній формі навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У зв'язку з наведеним, просить суд, з стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку), починаючи з 11 вересня 2017 року та до закінчення навчання.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав.

Третя особа у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників процесу, які прибули у судове засідання, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, який 19.05.2006 року був розірваний, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 27.06.2006 року.

Згідно наданого позивачем свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 05 серпня 1997 року Вовчоярівською селищною радою Попаснянського району Луганської області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 10. Батьком записаний ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на даний час навчається Луганському державному медичному університеті, на денній формі навчання на ІІІ курсі на бюджетній основі , що підтверджується довідкою від 05.09.2017 р. року №1001 наданої Луганським державним медичним університетом, довідка дійсна до 04.02.2018р..

Згідно довідки №644 від 06.09.2017 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, разом з нею зареєстрована та мешкає її донька ОСОБА_3.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Аналогічна правова позиція викладена у п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Згідно абз. 2 п. 17, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 , вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто, однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є можливість надавати батьками дитині матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги, адже він продовжує навчання в технікумі на денній формі навчання та у зв'язку із цим не працює.

Суд також враховує, що сторонами не надано доказів наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, або наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків.

При вирішенні даної справи, суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а дитина потребує такої допомоги, суд оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, отже, вбачає достатньо підстав для задоволення позову, проте тільки частково.

При цьому суд зазначає, що право на утримання аліментів невід'ємно пов'язане з навчанням. Тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів.

Позивач просив стягнути аліменти до закінчення навчання, про те в довідці з навчального закладу кінцевий строк навчання визначено по 04.02.2018 року, то ж саме до цієї дати повинні стягуватися аліменти з відповідача на утримання повнолітньої дочки на час навчання, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. У разі продовження повнолітньою дочкою навчання після 04.02.2018 року позивач не позбавлений права повторно звернутись до суду з аналогічним позовом про стягнення аліментів до визначеного строку навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 11 вересня 2017 року і до припинення ОСОБА_3 навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, але не більше як до досягнення нею віку 23 років.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 21 листопада 2017 року.

Суддя Н.В. Коваленко