БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/252/17-ц
Провадження № 2/497/340/17
28.03.2017 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря Ковтун О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідачки суму заборгованості у розмірі 11 478.20 гривен та суму судових витрат у розмірі 1600.00 гривен судового збору.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 12.12.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1, банк надав останній кредит у розмірі 4006.13 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір.
У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідачка належним чином не виконала, в звязку з чим у неї перед позивачем станом на 25.01.2017 року виникла заборгованість по кредитному договору. Оскільки по теперішній час відповідачка грошові кошти не повернула, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.45, 46). Подав заяву про підтримання позовних вимог, задоволення їх у повному обсязі та розгляд справи у його відсутність в заочному порядку (а.с.36).
Відповідачка до суду не прибула. Про час та місце розгляду повідомлялася за адресою свого постійного місця реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.40). Усі повідомлення повернулися до суду без вручення з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.47-48).
Також відповідачка повідомлялася за місцем її роботи на якій вона перебуває на посаді завідуючої дитячими яслами - садком №7 «Сонечко», який знаходиться за адресою: вул. Першотравнева, 24, м. Болград, Одеська область. ЇЇ підпис свідчить про те, що вона була повідомлена про дату та час судового засідання належним чином (а.с.49). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду надано відповідачкою не було.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету ОСОБА_2 Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.36).
Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України).
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобовязаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).
Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 12.12.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачкою, банк надав останній кредит у розмірі 4006.13 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір (а.с.6,7-30).
Банк свої зобовязання за договором та умовою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.
У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідачка станом на 25.01.2017 року має заборгованість - 11 478.20 гривен, яка складається з наступного:
- 4 006.14 гривен - заборгованість за кредитом;
- 2 285.49 гривен - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 4 326.48 гривен заборгованість за пенею та комісією;
- 860.09 гривен - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.
Таким чином, відповідачкою порушені умови договору та угоди, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору (а.с.4).
Відповідачці суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у неї докази на спростування доводів викладених в позовній заяви, що було проігноровано відповідачкою.
Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, відповідачка знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості.
Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором.
Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики.
За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством.
Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 1 600.00 гривен судового збору.
Керуючись ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 629, 1049,1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 208, 209, 212-215, 224-228, 294 ЦПК України, суд
Позов Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
- 4 006.14 грн. - заборгованість за кредитом;
- 2 285.49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 4 326.48 грн. - заборгованість за пенею та комісією;
- 860.09 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.
та суму судових витрат 1 600 гривен (одна тисяча шістсот гривен), судового збору.
На це заочне рішення відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана заява до Болградського районного суду Одеської області про перегляд цього заочного рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Кодінцева