ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9467/17
провадження № 2/753/4979/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"09" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
Позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 24.09.2010 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2012 року шлюб між подружжям розірвано. Позивач вказує, що відносин з відповідачем не підтримує, на даний час дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час свої батьківські обов'язки не виконує, про стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток свого сина не піклується, участі в його вихованні не бере, кошти на утримання дитини не надає та має заборгованість по аліментам. Зазначає, що з листопада 2013 р. по грудень 2016 р. відповідач спілкувався із сином декілька разів протягом 20 хвилин, після зустрічей з батьком хлопчик засмучувався, оскільки батько не приділяв йому належної уваги. На даний час дитина з відповідачем не бачаться, батько сам, з власної волі не виявляє бажання виховувати свого сина, бачитись та спілкуватися з ним, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом та просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив.
Представник третьої особи в судовому засіданні, підтримав позов та надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином.
Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 24.09.2010 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10.)
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. (а.с. 11)

Як вбачається із матеріалів справи, на даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування.

А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таким чином, обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Водночас Пленум Верховного Суду України в п. 15 зазначеної вище постанови роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 03.10.2017 року № 101-10310/03 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що з 2013 року батько з дитиною не проживає, зі слів матері, не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини. Протягом 2013-2016 років ОСОБА_3 спілкувався зі своїм сином лише декілька разів. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Однак дане рішення суду не виконується, заборгованість по аліментам станом на 28.12.2016 р. становить 33 690 грн. 79 коп. На даний час малолітній ОСОБА_4 разом з матір'ю, проживає за адресою: АДРЕСА_1. При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання дитини встановлено, що для Кіріла створені необхідні умови для проживання, відпочинку та розвитку. ОСОБА_3 тричі було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак він не з'явився. ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров'я. З метою захисту майбутнього та інтересів дитини, на підставі ст. 164 СК України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано.

Розполіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.209, ч.3 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2, батьківських прав щодо його малолітньої дитини: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва.

Копію рішення направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за №3648, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 22.10.2010 року, щодо позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 грн. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :