АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 757/702/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10032/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

9 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року у справі за поданням Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року у задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у липні 2017 року заявник звернулась до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №52362105 з примусового виконання виконавчого листа №757/702/15-ц від 14 липня 2015 виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» заборгованість за кредитним договором №2802001/000-КФК/13 в розмірі заборгованості за кредитом в сумі 6320000 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 2 769 438, 01 грн., пені в сумі 6320000 грн., штрафу в сумі 1 643 200 грн. та судових витрат.

Зазначив, що у наданий строк боржником рішення суду не виконано, у зв'язку із чим, просив суд в якому просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_4, до виконання ним зобов'язань, покладених на нього згідно виконавчого провадження №52362105 з примусового виконання виконавчого листа №757/702/15-ц від 14 липня 2015 року виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» заборгованість за кредитним договором №2802001/000-КФК/13 в розмірі заборгованості за кредитом в сумі 6 320 000 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 2 769 438, 01 грн., пені в сумі 6 320 000 грн., штрафу в сумі 1 643 200 грн.

За ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За положенням ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до моменту виконання божником своїх зобов'язань за матеріалами виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, викладені у поданні державного виконавця та надані ним матеріали свідчать про те, що боржник, дійсно має невиконане грошове зобов'язання та ухиляється від його виконання.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань до виконання цих зобов'язань.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів того, що боржник може виїхати за межі України, не виконавши рішення суду.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою, погодитися не можна з огляду на наступне.

Судом першої інстанції питання щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України в порушення вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, розглянуте у відсутність державного виконавця, якого належним чином не повідомлено про розгляд його подання, судом не перевірено, чи мало місце ухилення боржника від виконання зобов'язань, чи усі передбачені законом дії вжиті державним виконавцем для виконання рішення суду, що призвело до передчасного висновку про відмову у задоволенні подання.

Оскільки питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України розглянуте судом першої інстанції з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді