Справа № 212/3389/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., за участі: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи, яка заявила самостійні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,-

встановив:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка уточнювалась в ході розгляду справи та остаточні вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позову зазначив, що 08.04.2017 року, приблизно о 18 год. 00 хв. в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, по вул. Е.Фукса, з боку пр. 200 річчя Кривого Рогу, в напрямку вул. Січеславської, рухався автомобіль «ВАЗ -21099» peєстр. номер АЕ 9177 AT під керуванням водія ОСОБА_2, який в районі зупинки транспортних засобів загального користування «Автотехнікум», допустив зіткнення з попутним автомобілем «ЗАЗ-110387-40» peєстр. номер НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 Від удару автомобіль «ЗАЗ-110387-40» відкинуло вперед і він зіткнувся з автомобілем «ГA3-330202-14» реєстр. номер АЕ 8217СА під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок ДТП на відповідача ОСОБА_2 були складені адміністративні протоколи від 08.04. 2017 року за ст.ст. 124, 130 КУпАП. При розгляді адміністративного протоколу в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні правопорушенні за ст.ст. 124,130 КУпАП. Позивач внаслідок ДТП зазнав моральних страждань, оскільки він є інвалідом першої групи по трудовому каліцтву, отримав забій грудної клітини, дружина яка знаходилась в автомобілі отримала травму шийного відділу хребта, діти, що також знаходились в якості пасажирів, сильно перелякалися, кричали та плакали. Все це призвело до моральних страждань, характер і тривалість переживань, судова тяганина, істотність змушених змін життєвих відносин, стану здоровя та спокою. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 10000 гривень. Також просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 2500 гривень, витрати на телеграму в розмірі 37 грн. 20 коп., витрати на авто товарознавче дослідження в розмірі 2000 грн., всього судові витрати становлять 4537 грн. 20 коп.

Третя особа, яка заявила самостійні вимоги - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на те, що автомобіль ЗАЗ 110387, реєстраційний номер НОМЕР_1 не є власністю позивача, оскільки згідно наказу УВ ДФССНВУ в Дніпропетровській області від 05.10.2009 року №481 «Про урочисту видачу автомобілів», ОСОБА_1, інваліду першої групи, за актом приймання - передачі транспортного засобу серії НДЦ №554263 та актом прийому передачі автомобіля від 06.11.2009 року передано в тимчасове користування автомобіль ЗАЗ 110387, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 37148,00 грн. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу містить відмітку про відчуження та керування автомобілем з дозволу УВ ДФССНВУ, тому просять стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 51414,61 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме моральну шкоду у розмірі 7000 гривень. Проти задоволення позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення матеріальної шкоди у сумі 51414, 61 грн не заперечував.

Представник третьої особи, яка заявила самостійні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області - ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 просила вирішити на розсуд суду.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позови підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.05.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було винесено постанову, якою встановлено, що 08.04.2017 року о 18. год 00 хв. в м. Кривому Розі по вул. Е. Фукса в районі зупинки «Автотехнікум» ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099» реєстр. номер НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, крім того 08.04.2017 р. о 18.00 год. в м. Кривому Розі по вул. Е. Фукса в районі зупинки « Автотехнікум» ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки « ВАЗ 21099» не відреагував на зміну дорожньої обстановки, залежно від неї не вибрав безпечної дистанції та швидкості руху внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ 110387-40» реєстр. номер НОМЕР_1, який рухався попереду під керуванням ОСОБА_1, який після зіткнення проїхав вперед за інерцією та допустив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ 330202-14» реєстр. номер НОМЕР_3, який рухався перед ним. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажири ЗАЗ та ВАЗ отримали тілесні ушкодження. ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до відповідальності за ст.ст. 124, 130 КУпАП ( а.с. 6).

Сторонами не оспорюються обставини адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 107/17 від 17.05.2017 року встановлено, що матеріальний збиток, заподіяний володільцю автомобіля НОМЕР_4 в результаті його пошкодження при ДТП, складає 51414 грн. 61 коп., (а.с.7-19, 27-29).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для відшкодування особою майнової шкоди є склад цивільного правопорушення, а саме: а) протиправна поведінка; б) шкода; в) причинний звязок між протиправною поведінкою та шкодою; г) вина особи, яка завдавала шкоди.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року (справа №6-2808цс15) і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач повинен відшкодувати завдану майнову шкоду у розмірі 51414 гривні 61 копійки вартості відновлювального ремонту автомобіля третій особі, яка заявляє самостійні вимоги - Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області та є власником знищеного автомобіля відповідно до наказу УВ ДФССНВУ в Дніпропетровській області від 05.10.2009 року №481 «Про урочисту видачу автомобілів», акту прийому - передачі транспортного засобу серії НДЦ №554263 та акту прийому передачі автомобіля від 06.11.2009 року (а.с. 94-95, 91-92, 93), з яких убачається, що позивачу ОСОБА_1, інваліду першої групи передано в тимчасове користування автомобіль ЗАЗ 110387, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 37148,00 грн. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу містить відмітку про відчуження та керування автомобілем з дозволу УВ ДФССНВУ (а.с.90). Та також, відповідач повинен відшкодувати завдану моральну шкоду позивачу ОСОБА_1, виходячи із наявності вини відповідача у вчиненні ДТП, встановлених судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин та схеми ДТП.

Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок ДТП, з вини відповідача, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, було пошкоджено автомобіль, який перебував у користуванні позивача, для забезпечення його соціальних потреб, у звязку з чим, позивач ОСОБА_1 відчував переживання, негативні емоції, не міг користуватися наданим йому автомобілем та витрачав час і грошові кошти на його ремонт. ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом 1 групи (а.с. 47).

Відповідно до роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (а саме позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом 1 групи), у зв`язку з неможливістю пересування потребував постійного користування транспортним засобом, таким чином суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 10 000 гривень та на користь третьої особи, яка заявила самостійні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області підлягає стягненню сума завданого матеріального збитку у розмірі 51414 грн. 61 коп.

На підставі викладеного і керуючись ст. 10,11,60, 88, 212-214, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України - суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Позовні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області матеріальну шкоду у сумі 51414 грн 61 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Н. Борис