Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2640/17

Провадження № 2-о/126/128/2017

"29" вересня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2017 року в м. Харцизьк Донецької області (нині тимчасово окупована територія) помер батько заявника ОСОБА_2.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий цими органами або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

А тому, видане за місцем смерті свідоцтво про смерть ОСОБА_2 не створює правових наслідків.

З урахуванням викладеного, заявник ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, який помер в м. Харцизьк Донецької області, 07.07.2017 року.

Заявник ОСОБА_1В у поданій заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Враховуючи те, що заявник скористався своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у поданих суду доказах, а саме у лікарському свідоцтві про смерть №389 (дублікат) від 20.09.2017 року, виданому Центральною міською лікарнею м. Харцизьк та у свідоцтві про смерть серії ДНР №069092 від 11.07.2017 року виданому «Харцизьким міським відділом записів актів громадянського стану Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», вбачається, що 07.07.2017 року в м. Харцизьк Донецької області у віці 86 років помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії паспорта громадянина України серії ВЕ №691731, виданого 21.02.2002 року Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області вбачається, що померлий ОСОБА_2 був громадянином України та місцем його проживання зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_2 та відомості про зміну місця проживання відсутні.

Будучи сином померлого, що вбачається з копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1, позбавлений можливості реалізувати свої права, як спадкоємця, оскільки не може отримати свідоцтво про смерть батька на території України.

Так, відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014, уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч Конституції та законам України, а також зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, видані органами на території Донецької області, лікарське свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянина ОСОБА_2 що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про його смерть.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів.

Отже, у даному випадку підлягають застосуванню загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території є істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації права заявника на спадкування.

При цьому, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму Інформаційному листі від 11.04.2017 року вказав судам на необхідність у своїх рішеннях використовувати коректні назви та місця розташування населених пунктів, наприклад "місто Амвросіївка, Амвросіївського району Донецької області, Україна" і навпаки рекомендував судам не використовувати в рішеннях формулювання "Донецька народна республіка (територія, непідконтрольна державної влади України)", "Донецька народна республіка", яка є тимчасово окупованою територією" і "самопроголошена "Донецька народна республіка" і так далі.

З урахуванням викладеного, суд вважає заяву ОСОБА_1 законною та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Ураховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 15, 60, 234, 235, ч. 2 ст. 256, ст.ст. 257-259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, смерті ОСОБА_2, який помер в м. Харцизьк Донецької області 07.07.2017 року.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення через Бершадський районний суд.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В. І. Губко