Справа № 698/695/17
Провадження № 2/698/429/17
УХВАЛА

14 листопада 2017 р. Суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Кухаренко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживача та визнання недійсним договору фінансового лізингу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Вважаю, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місцепроживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що вимоги ч. 2 ст. 119 ЦПК України є обовязковими в частині того, що в позовній заяві позивач обовязково повинен зазначити докази, що підтверджують обставини, які зазначені позивачем у позовній заяві.

При цьому суд звертає увагу, що при поданні позову до суду позивач повинен в позовній заяві саме зазначати докази (тобто послатися на доказ, який ці обставини підтверджує), а не додавати (подавати) докази до позовної заяви.

Не зазначення доказів та неподання таких доказів - це дії, які є різними за характером, змістом та наслідками. Так, не зазначення доказів у позовній заяві є підставою для залишення заяви без руху, а неподання доказів на підтвердження позовних вимог є підставою для відмови в позові.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 р., суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

На підтвердження своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначила лише перелік обставин, однак позивачем не зазначено, якими належними доказами підтверджується ці обставини.

Вищевикладені недоліки, перешкоджають відкриттю провадження в справі.

Тому, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, у порядку визначеному ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживача та визнання недійсним договору фінансового лізингу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Викладені недоліки усунути протягом пяти днів з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Катеринопільського районного суду ОСОБА_2