Справа № 212/7121/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді: Козлова Ю.В.

при секретарі: Мариненко І.О.

без участі сторін, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у права виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В:

Покровський відділ Державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у права виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_3.Подання обґрунтовано тим, що за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму боргу 329195,74 гривень. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України « Про виконавче провадження», тим самим боржник ухиляється від виконання рішення. Відповідно до відповіді Державної міграційної служби України Головного управління в Дніпропетровській області Покровський районний відділ у місті ОСОБА_1 у боржника є закордонний паспорт. Боржник неодноразово викликався до державного виконавця, проте з`являвся, тим самим злісно ухиляється від виконання рішення суду.

При вивченні подання та доданих до нього матеріалів, встановлено, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Однак останній в судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду подання.

З матеріалів справи убачається, що на виконанні Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у державного виконавця Кіптик К.С. перебуває виконавче провадження за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.07.2017 №607/2442/16-ц про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в сумі 329195,74 гривень.

В порядку виконання рішення 08.08.2017 державним виконавцем накладено арешт на майно боржника квартиру за адресою : м. Кривий Ріг вул.. Серго 10/8.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника 07.09.2017 державним виконавцем звернення стягнення на доходи боржника заробітну плату за місцем роботи ТОВ « ЕПЛ КОСАЛТИНГ» за адресою м. Київ, вул.. Червоноармійська,9/2 корп. Підїзд №1, кімн.8

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до довідки Державної міграційної служби України Головного управління в Дніпропетровській області Покровський районний відділ у місті ОСОБА_1 встановлено що ОСОБА_3 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FB №595227 від 24.06.2015 до 24.06.2025 орган видачі 8032.

Згідно ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України "Про державну прикордонну службу України" встановлено, що на державну прикордонну службу покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. N 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон N 3857-XII). Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:- стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; (п. 3);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5).

З урахуванням вимог ст. 377-1 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, саме державний виконавець зобов'язаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником ОСОБА_3 рішення суду. На думку суду таких доказів не надано. Сама по собі наявність виконавчого провадження не свідчить про свідоме ухилення боржником від виконання зобов'язань. Врешті-решт на це можуть бути об'єктивні причини (відсутність грошових коштів, неможливість виконати зобов'язання негайно тощо), у всякому разі, доведення протилежного прерогатива надана законом виконавцю з його обширним інструментарієм повноважень.

Враховуючи зазначене, а також те, що до подання державним виконавцем не вказано які саме виконавчі дії проводилися для з'ясування місця знаходження боржника, в актах державного виконавця про проведенні виконавчих дій відсутні поняті,свідки, які б підтвердили достовірність відсутність боржника за місце реєстрації та неможливість вручення йому викликів до державної служби, тим самим у суду відсутні підтвердження, що боржник повідомлений належним чином, що відносно нього відкрито виконавче провадження, та він на зобовязаний погасити суму боргу, а тому на даний час відсутня підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у права виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа громадянина ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу потягом пяти днів з дня її проголошення усіма учасниками процесу.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Ю. В. Козлов