Провадження № 6/127/586/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Помазанові М.О.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за заявою публічного акціонерного товариства «БМ Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2014 року у цивільній справі №127/29348/13-ц за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_2 Валеріїни, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором №1/14/040208 від 04.02.2008 року станом на 21.11.2013 року в сумі 42 692,05 дол. США, що еквівалентно 341 237,56 грн. та судовий збір в сумі 3 412,38 грн.

На виконання вказаного рішення суду, 03.03.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист про примусове стягнення вищезазначеної заборгованості з боржника ОСОБА_3

На даний час на примусовому виконанні у Центральному В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження ВП №49676681 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Стягнення боргу за вказаним виконавчим документом не проводилось.

Заявнику стало відомо про смерть боржника ОСОБА_3, який помер 13.12.2015 року, і 02.06.2016 року заявником була направлена до Другої вінницької державної нотаріальної контори вимога до спадкоємців, відповідно до ст.1281 ЦК України.

06.04.2017 року заявником до Другої вінницької державної нотаріальної контори направлявся лист з проханням повідомити про спадкоємців боржника, на що листом від 14.04.2017 року державний нотаріус відмовила у наданні такої інформації, так як це є нотаріальна таємниця і вона банку не може бути відкрита.

Отже, так як ОСОБА_4 є сином померлого ОСОБА_3, тому він є імовірним спадкоємцем.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою, в якій просив замінити у виконавчому провадженні ВП №49676681 щодо виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2014 року у цивільній справі №127/29348/13-ц про стягнення на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості в сумі 42 692,05 дол. США та судового збору 3 412,38 грн. його спадкоємцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, у межах вартості спадкового майна.

В судовому засіданні представник заявника за довіреністю ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Представник заінтересованої особи Центрального В ДВС м. Вінниця Головного ТУЮ у Вінницькій області за довіреністю ОСОБА_5 до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_4 до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представника заявника, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні заявлених вимог слід відмовити з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2014 року у цивільній справі №127/29348/13-ц за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_2 Валеріїни, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором №1/14/040208 від 04.02.2008 року станом на 21.11.2013 року в сумі 42 692,05 дол. США, що еквівалентно 341 237,56 грн. та судовий збір в сумі 3 412,38 грн.

На виконання вказаного рішення суду, 03.03.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист про примусове стягнення вищезазначеної заборгованості з боржника ОСОБА_3

На даний час на примусовому виконанні у Центральному В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження ВП №49676681 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа, що підтверджується постановою державного виконавця Ленінського В ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_6 від 17.12.2015 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №330177, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 16.12.2015 року, ОСОБА_3 помер 13 грудня 2015 року у м. Вінниця.

Відповідно до спадкової справи Другої вінницької державної нотаріальної контори №148/2016 до майна померлого 13.12.2015 року ОСОБА_3 02.06.2016 року заявником була направлена до Другої вінницької державної нотаріальної контори вимога до спадкоємців, відповідно до ст.1281 ЦК України.

11.06.2016 року із заявою про прийняття спадщини звернувся заявник ОСОБА_4, син померлого ОСОБА_3, в якій він повідомляє, що окрім нього є ще один спадкоємець дружина померлого ОСОБА_2.

Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право.

Так, дійсно, заявник (кредитор) звернувся із вимогою до спадкоємців у строки, передбачені ст.1281 ЦК України.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що окрім спадкоємця ОСОБА_4 ймовірним спадкоємцем після смерті останнього є дружина померлого ОСОБА_2, оскільки, зважаючи на родинні звязки останніх, суд не виключає, що ОСОБА_2постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому є такою, що спадщину прийняла, разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

А, у відповідності до ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Окрім того, стороною заявника (стягувача) не надано в силу ст.10, 60 ЦПК України належних та допустимих доказів того, що спадкодавцю за життя належало будь-яке (рухоме, нерухоме) майно чи право на таке майно, що спадкоємці отримали останнє у спадщину, а тому в межах вартості майна, одержаного у спадщину, зобовязані задовольнити вимоги кредитора. Також, таких відомостей не містить і спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3

А відтак, з огляду на вищенаведене, суд вважає, що вимоги заявника є передчасними, а відтак задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1268, 1270, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.158, 210, 378 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «БМ Банк» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

На ухвала суду може бути подано апеляційна скарга на протязі 5 днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при розгляді в той же строк з моменту отримання ухвали.

Суддя :