УХВАЛА

іменем України

03 листопада 2017 року , м.Сватове

Суддя Сватівського місцевого районного суду Луганської області Половинка В.О. розглянувши заяву ОСОБА_1, представник заявника: ОСОБА_2 Отарі Євгенович про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції в Луганській області

встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла вищевказана заява, де заявник просить суд встановити юридичний факт, а саме факт володіння громадянином України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Луганськ, Ленінський район, вул. Лінія 16 б.23-А кв.68.

Ознайомившись із поданою заявою разом з доданими до неї документами, вважаю, що у відкритті провадження у цивільній справі за заявоюОСОБА_1, представник заявника: ОСОБА_2 Отарі Євгенович про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції в Луганській області слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 235 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Проте представник заявника в своїй заяві заінтересованих осіб вказав не вірно, такого статуса, як зацікавлена особа в ЦПК не існує.

Крім того, в своїх вимогах представник заявника просить суд встановити юридичний факт, а саме факт володіння громадянином України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Луганськ, Ленінський район, вул. Лінія 16 б.23-А кв.68, тоді як в заяві заявник іменується - ОСОБА_1 та додані документи до заяви стосуються саме заявника ОСОБА_1, а не ОСОБА_3.

Відповідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтею 256 ЦПК України визначено, які справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановленню.

Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" дійсно передбачено встановлення факту володіння громадянином жилим будинком на праві власності, якщо власником був втрачений правовстановлюючий документ на цей будинок і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

Проте, зазначена постанова Пленуму була прийнята в 1995р. та зміни до неї внесені в 1998 р. Однак, із 2004 р. набрав чинності новий Цивільний кодекс України, у якому наявна ст. 392 ЦК України, яка безпосередньо передбачає право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Таким чином, твердження представника заявника ОСОБА_2 проте що, встановлення факту володіння на праві приватної власності житловою квартирою, може розглядатися в порядку окремого провадження на думку судді є помилковим, оскільки поняття права власності включає в себе можливість власника володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Таким чином, в порядку окремого провадження питання встановлення юридичного факту щодо належності на праві власності нерухомого майна, якщо власником було втрачено правовстановлюючий документ на нього і немає можливості підтвердити наявність права власності, не допускається.

Така ж позиція викладена в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" та листі Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", які враховуються судом і в даному випадку.

Отже, вказаний факт не підлягає розгляду в порядку глави 6 ЦПК України, оскільки встановлений спеціальний порядок розгляду таких справ, зокрема ст. 392 ЦК України.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Таким чином, у даному випадку виник спір про право, що виключає можливість розгляду заяви ОСОБА_1, представник заявника: ОСОБА_2 Отарі Євгенович про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції в Луганській області в порядку окремого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 256, 392 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, представник заявника: ОСОБА_2 Отарі Євгенович про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції в Луганській області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районий суд Луганської області протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_4