АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6412/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 628/655/17 ОСОБА_1
Категорія: сімейні Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Швецової Л.А.,

Суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 03 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про скасування заборгованості по сплаті аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, 3-я особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про скасування заборгованості по сплаті аліментів.

В обгрунтування позову вказував, що згідно виконавчого листа № 2-844 від 28 травня 2008 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини доходу на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість по аліментам станом на 01 березня 2016 року складає 30 918, 62 грн., що підтверджується розрахунком від 01 березня 2016 року. З 29 березня 2010 року по 03 вересня 2015 року він знаходився в установі відбування покарань та відповідно до довідки про доходи з 29 березня 2010 року по 03 вересня 2015 року його дохід склав 18 126, 06 грн., однак згідно розрахунку державного виконавця сума боргу по сплаті аліментів за вказаний період склала 21 489 грн. Тобто, сума боргу є більшою ніж його заробіток. Виконавчий лист до установи відбування покарань виконавчою службою не надсилався, та не вчинялось будь-яких дій для стягнення з нього аліментів. 02 лютого 2016 року він працевлаштувався на роботу і з цього часу з нього стягуються аліменти у розмірі 50 % від заробітку. Таким чином, за наявності вищевказаних обставин, його вини у виникненні заборгованості немає і є всі підстави для скасування заборгованості по сплаті аліментів, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 03 жовтня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування заборгованості по сплаті аліментів - відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, ОСОБА_2 зазначив, що при ухваленні рішення , судом першої інстанції не було враховано, що відповідач отримує державну допомогу у звязку з неотриманням аліментів.

Крім цього, вказав, що ВДВС не було направлено виконавчий лист до пенітенціарного закладу, де він відбував покарання і тому вважав, що вказані обставини є поважними для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позивачем обставини належним чином не доведені і їх не можна вважати такими, що можуть бути підставою для звільнення позивача від виконання своїх батьківських обовязків щодо сплати заборгованості по аліментам, відповідно до вимог СК України.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2008 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України щомісячно, починаючи з 21 лютого 2008 року і до його повноліття.).

Вироком Купянського міськрайонного суду Харківської області від 22 вересня 2009 року ОСОБА_2 було засуджено за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 164 КК України до семи років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто його було засуджено за розбій та за ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Заборгованість на момент винесення вироку складала 2494, 33 грн.

Довідкою про звільнення серії ХАР № 05168, виданої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, підтверджується, що він відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 22 вересня 2009 року по 03 вересня 2015 року, звільнений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 серпня 2015 року за ст. 81 КК України умовно-достроково (не відбутий строк 1 рік 1 міс. 16 днів).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01 березня 2016 року у Купянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-844 від 28 травня 2008 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячно всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Борг станом на 01 березня 2016 року становить 30918, 62 грн.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 СК України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непредявлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Визначаючи обсяг та межі відповідальності боржника при утворенні заборгованості, колегія суддів враховує, що відповідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 При розгляді справи судом першої інстанції правильно була визначена природа спірних правовідносин та було встановлено, що позивачем не було доведено, що існують законні підстави для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, оскільки, відбування покарання в місцях позбавлення волі не звільняє особу від обовязку щодо виконання батьківських обовязків.

Крім цього, обовязок щодо добровільної сплати аліментів покладається на позивача, який повинен був звернутися з відповідною заявою до установи, де відбував покарання, щодо утримання з нього аліментів.

Також, судова колегія вважає, що відсутні порушення вимог закону щодо утримання 50 % заробітної плати на погашення існуючої заборгованості по сплаті аліментів.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст.ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Сергійовича- відхилити.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 03 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: