Справа № 591/819/16-ц
Провадження № 2-др/591/15/17
20 листопада 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Сидоренко А.П.,
з участю секретаря Майборода А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву адвоката ОСОБА_1, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2, про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, третя особа: Перша Сумська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини за законом, визнання недійсною заяви про відмову від спадщини, встановлення факту належності правоустановлюючого документу,-
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом та, остаточно уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати недійсною заяву, подану нею до Першої Сумської нотаріальної контори про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_5, яка померла 12.08.2015 року; встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття після смерті дочки ОСОБА_5; встановити факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.11.1994 року управлінням комунального майна і приватизації Сумського міськвиконкому на квартиру, розташовану за адресою : АДРЕСА_1, в спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, що належить ОСОБА_5
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсною заяву, подану ОСОБА_2 24.09.2015 року до Першої Сумської нотаріальної контори про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_5, яка померла 12 серпня 2015 року, підпис на якій був посвідчений 23 вересня 2015 року за р№169 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_8 Визначено ОСОБА_2 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась 12 серпня 2015 року після смерті дочки ОСОБА_5, тривалістю в три місяці з моменту вступу рішення суду по даній справі в законну силу. Встановлено факт належності ОСОБА_5 правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 листопада 1994 року управлінням комунального майна і приватизації Сумського міськвиконкому на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в спільну сумісну власність на імя ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12 жовтня 2017 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 червня 2017 року залишено без змін (т. ІІ а.с.86-88).

30 жовтня 2017 року адвокат ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при прийнятті вказаного судового рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

В судове засідання сторони, представник третьої особи не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, заяву про прийняття додаткового рішення підтримує в повному обсязі.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Звертаючись до суду з зазначеними позовними вимогами, позивач ОСОБА_2 сплатила 826,80 грн. судового збору (т. І а.с.2).

Крім того, позивачем ОСОБА_2 було сплачено 275, 60 грн. судового збору при подачі заяви про забезпечення позову (т. І а.с.19).

Як вбачається з рішення суду, при його постановленні не було вирішено питання стосовно стягнення з відповідача суми судового збору, а тому необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, на користь позивача ОСОБА_2 826,80 грн. судового збору.

Що стосується судових витрат по оплаті заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що зазначені судові витати не підлягають стягненню, оскільки ухвалою суду від 11 березня 2016 року в задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено (т. І а.с.34).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 220 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву адвоката ОСОБА_1, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, на користь ОСОБА_2 826,80 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.П.Сидоренко