Справа № 144/1423/16-ц Провадження № 22-ц/772/784/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Медяного В.М., Сопруна В.В.

При секретарі: Топольській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ренет»

на заочне рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 7 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ренет» про повернення земельних ділянок,

В с т а н о в и л а :

25 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до СТОВ «Ренет» про повернення земельних ділянок, мотивуючи свої вимоги тим, що 1 липня 2006 року між ним та відповідачем було укладено два договори оренди належних йому на праві власності земельних ділянок площею 2,5060 га та площею 2,5084 га, що знаходяться на території Бджільнянської сільської ради Теплицького району Вінницької області, за умовами яких він передав відповідачеві у користування земельні ділянки терміном на 10 років.

Оскільки він вважає, що строк дії договорів закінчився 1 липня 2016 року, то він звернувся до відповідача з письмовими вимогами про повернення йому земельних ділянок, на що отримав відповіді, у яких зазначено, що в звязку з тим, що державна реєстрація договорів оренди була проведена 26 червня 2007 року, то строк дії договорів закінчується 26 червня 2017 року, а тому земельні ділянки будуть повернуті йому після спливу зазначеного строку та після збору урожаю.

Тому позивач просив зобовязати СТОВ «Ренет» повернути належні йому на праві власності земельні ділянки площею 2,5060 га та 2,5084 га, що знаходяться на території Бджільнянської сільської ради Теплицького району Вінницької області.

Заочним рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 7 грудня 2016 року позов задоволено.

Зобовязано СТОВ «Ренет» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку, яка належить йому на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 052597, розташовану на території Бджільнянської сільської ради Теплицького району Вінницької області, загальною площею 2,5060 га, кадастровий номер :02:000:0114.

Зобовязано СТОВ «Ренет» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку, яка належить йому на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 052602, розташовану на території Бджільнянської сільської ради Теплицького району Вінницької області, загальною площею 2,5084 га, кадастровий номер :02:000:0119.

Стягнуто з СТОВ «Ренет» на користь ОСОБА_2 судові витрати (судовий збір) в сумі 1 102,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач СТОВ «Ренет» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Зазначив, що рішення суду вважає незаконним і необґрунтованим через порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не зявився і не надав письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надіслав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, врахувавши доводи його апеляційної скарги та правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові № 6-2777цс16 від 18 січня 2017 року, яка полягає в тому, що строк дії договору оренди землі починається не з моменту його укладення, а після набрання ним чинності, тобто з моменту державної реєстрації договору оренди землі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 052597, виданого 10 червня 2004 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,5060 га, що розташована на території Бджільнянської сільської ради Теплицького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 6).

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 052602, виданого 10 червня 2004 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,5084 га, що розташована на території Бджільнянської сільської ради Теплицького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 7).

1 липня 2006 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем СТОВ «Ренет» укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач передав в користування відповідачу земельну ділянку площею 2,5084 га. Договір зареєстрований у секторі ДЗК Теплицького району 26 червня 2007 року за № 88 (а. с. 8-9).

Також 1 липня 2006 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем СТОВ «Ренет» укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач передав в користування відповідачу земельну ділянку площею 2,5060 га. Договір зареєстрований у секторі ДЗК Теплицького району 26 червня 2007 року за № 87 (а. с. 10-11).

Згідно з пунктом 8 договорів оренди сторони погодили, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Пунктом 43 договорів оренди визначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, яка була чинною на момент укладення договорів оренди землі) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Частиною 1 статті 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, який регулює відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статей 18 і 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент укладення договорів) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Умовами договорів оренди землі, укладених між сторонами 1 липня 2006 року, передбачено, що договір укладено на 10 років (п. 8); договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 43).

Отже строк дії спірних договорів оренди землі починається після набрання ними чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 січня 2017 року за наслідками розгляду цивільної справи №6-2777цс16.

З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії договорів оренди землі, укладених між сторонами 1 липня 2006 року, спливає 26 червня 2017 року.

Отже, строк дії договорів оренді землі не закінчився, вони є чинними, а тому відсутні підстави для витребування земельних ділянок.

Інших підстав для витребування земельних ділянок позивач не навів.

Суд першої інстанції на зазначені обставини справи та відповідні їм норми матеріального закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги та про її задоволення із скасуванням рішення суду першої інстанції та ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 210, 638, 640, 792 ЦК України, ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі», ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ренет» задовольнити.

Заочне рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 7 грудня 2016 року скасувати і ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ренет» про повернення земельних ділянок, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_3

Судді: /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська