10.07.2017 Єдиний унікальний номер 205/4201/17
УХВАЛА

10 липня 2017 рокум. ДніпроСправа № 205/4201/17-ц
2-з/205/78/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, у якому просять суд стягнути з останнього на їх користь заборгованість за договорами про надання інформаційно-консультативних послуг та моральну шкоду у загальному розмір 130 076,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2017р. відкрито провадження у справі.

Позивачами подано суду заяву, у якій вони просять суд вжити заходи до забезпечення позову та до розгляду справи по суті накласти арешт на належний відповідачу розрахунковий рахунок № 4063, відкритий у ПАТ «Сбербанк».

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Всупереч викладеному, заява не містить виклад обставин та доказів на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду по справі, окрім того при вирішенні питання про накладення арешту на належний відповідачу банківський рахунок, суд позбавлений можливості перевірити співмірність такого заходу забезпечення позову з заявленими позовними вимогами.

Враховуючи, що накладення арешту на банківський рахунок відповідача може перешкоджати нормальній життєдіяльності відповідача та ведення господарської діяльності, як фізичної особи-підприємця, а також беручи до уваги можливе порушення прав інших осіб, у суду відсутні підстави для задоволення заявленої вимоги про забезпечення позову.

Враховуючи, що позивач всупереч ч.3 ст.151 ЦПК України не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, суд доходить висновку про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне відповідачу рухоме та нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_4

.