Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 311/2527/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Степаненко Ю.А.
Провадження № 22-ц/778/3703 /17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

ОСОБА_2

при секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначала, що В період з 17.06.1989 року по 30.10.2014 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

За час спільного проживання в шлюбі, ними був збудований житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка, вул. Західна № 55. Згідно оцінки нерухомого майна, вартість будинку та надвірних будівель складає 181 889, 00 грн.

В добровільному порядку відповідач не бажає поділити вказаний будинок.

Враховуючи вищенаведене просила суд розділити спільне майно подружжя, а саме: житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходиться за адресою: с. Мала Білозерка, вул. Західна № 55, Василівський р-н., Запорізької обл., визнавши за нею право власності на 1/2 частину вищевказаного будинку та надвірних будівель.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2017 року позов задоволено.

Розділено житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 55 по вул. Західна с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, який є об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Виділено у власність ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 55 по вул. Західна с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області.

Виділено у власність ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 55 по вул. Західна с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 909, 45 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка та відповідач з 17 червня 1989 року по 11 листопада 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням суду, копії яких є у справі.

В період шлюбу позивачкою та відповідачем було побудовано житловий будинок № 55 по вул. Західна в с. Мала Білозерка, Василівського району Запорізької області з господарськими будівлями та спорудами, який 06.12.2011 року було зареєстровано на імя відповідача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 06.12.2011 року, витягом про державну реєстрацію прав від 06.12.2011 року, технічним паспортом, копії яких є у справі. Даний факт також підтверджується поясненнями позивачки, відповідача та свідків.

Реєстрація будинку проведена у відповідності до, зокрема, вимог ст.182 ЦК Україгни та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зі змінами.

Право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок № 55 по вул. Західна в с. Мала Білозерка, Василівського району Запорізької області, на даний час не оформлено.

Відповідно до ст.22 КпШС України (який діяв на час будівництва житлового будинку), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Зазначена норма узгоджується зі ст.60 СК України, яка діє на даний час, яка передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина 1); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (частина 2) (частина 2).

При цьому, відповідно до ст.. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина 1); розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (частина 2).

Розглянувши справу суд першої інстанції обґрунтовано визначився , що житловий будинок № 55 по вул. Західна в с. Мала Білозерка, Василівського району Запорізької області, який було побудовано в період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3, має правовий статус - спільної сумісної власності, незважаючи на те, що їх шлюб розірвано, а отже, вони є його співвласниками.

Ст.69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно до вимог ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Судом першої інстанції враховані обставини справи і правомірно поділене зазначене домоволодіння, шляхом виділення у власність позивачки та відповідача - по 1/2 частині кожному.

Доводи апеляційної скарги про те, що житловий будинок № 55 по вул. Західна в с. Мала Білозерка, Василівського району Запорізької області не є обєктом спільної сумісної власності сторін , він є особистою власністю відповідача ,так як побудований його батьками ще до укладення шлюбу, правового обґрунтування не містять, так як витяги з погосподарських книг не є право установлюючими документами, а саме як обєкт нерухомості він зареєстрований під час шлюбу у 2011 році.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.307,308.317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2017 року у цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: