АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/3566/16-ц 22-ц/774/835/К/17
Справа № 212/3566/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/835/К/17 суддя Пустовіт О.Г.
Категорія 20 (ІV ) Доповідач Бондар Я.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Видрик А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення попередньої оплати сплаченої за договором № 01/31 від 31.07.2013 та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за цим договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення попередньої оплати за договором № 01/31 від 31.07.2013 та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за цим договором.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що між сторонами укладено договір № 01/31 від 31.07.2013 року про доставку та установку композитного басейну, систем фільтрації басейну (скіммерна), за комплектністю та вартістю визначеною в додатку № 1 до договору, з урахуванням додаткового обладнання загальною вартістю 126 580,00 грн.

За умовами договору позивач сплатив початковий аванс в розмірі 88 000 грн. та 28850 грн. по факту доставки чаші басейну 23 листопада 2013 року. Строк виконання замовлення встановлено сторонами до 15.09.2013 року.

Відповідач ОСОБА_2 частково виконав свої зобов'язання за договором, здійснивши 23.11.2013 поставку чаші басейну вартістю 39000 грн., та обладнання вартістю 16000 гривень всього на суму 55000 гривень. Зобов'язання щодо поставки обладнання на суму 65880 грн. та виконання монтажних робіт на суму 5700 грн. не виконано, всього на суму 71580 грн. Посилаючись, що позивачем сплачено кошти за продукцію на суму 116850 грн., а ОСОБА_2 поставлено на суму 55000 грн., позивач просив суд стягнути різницю вартості на суму 61850 грн. Та пеню в розмірі 0,3%, передбаченої умовами договору у розмірі 62 099,09 грн. та витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 залишку попередньої оплати сплаченої за договором № 01/31 від 31.07.2013 року у розмірі 33 000 грн., пеню за порушення виконання зобовязань у розмірі 33000 грн. та компенсацію судових витрат 1239,50 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства.

Вважає, що судом не взято до уваги, розписку написаною власноруч працівником відповідача про отримання коштів за доставку чаші у розмірі 28850 грн., тому невірно визначив розмір загальної заборгованості. Також, у порушення вимог ч.3 ст.551 ЦК України суд безпідставно зменшив розмір неустойки.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 липня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2 укладено договір № 01/31 ( а.с.6).

Згідно п. 1.1 зазначеного договору, Продавець зобов'язався виготовити, доставити та установити Покупцю чашу композитного басейну, систему фільтрації композитного басейну (скіммерна), за комплектністю та вартістю визначеною в додатку № 1 до договору № 01/31 від 31.07.2013, всього з врахуванням додаткового обладнання вартістю 126 580,00 гривень, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити Продукцію на умовах визначених договором.

Згідно п. 1.7. вказаного договору початковий аванс Покупець зобов'язався сплатити при підписанні договору в розмірі 88000 грн.

Згідно п. 1.8. договору, наступний платіж 28 850 грн. Покупець сплачує після виготовлення чаші композитного басейну та по факту доставки на об'єкт 30 серпня 2013 року за адресою: м. Кривий Ріг, сел. Кудашево.

Згідно п. 1.9. договору, наступний платіж 10000 грн. сплачується Покупцем після виконання всіх робіт та підписання акту приймання-передачі.

Згідно умов п.п. 2.1., 2.2., Договору строк виготовлення поставки та установки Продукції складає 30 робочих днів з моменту підписання договору. Загальний строк виконання замовлення до 15 вересня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1, відповідно до копії квитанції прибуткового касового ордеру № 48 від 31.07.2013 сплачено суму у розмірі 88 000,00 гривень, як авансового платежу (квитанція скріплена печаткою ПП ОСОБА_2М.), копія квитанції долучена до матеріалів справи.

Позивач ОСОБА_1 підтвердив факт часткового виконання ОСОБА_2, зобов'язання за договором та поставку 23.11.2013р. чаші басейну вартістю 39000 грн. та основного обладнання басейну вартістю 16 000 грн., всього на суму 55000 гривень.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку що відповідачем не виконано у повному обсязі умов договору поставки та установки басейну укладеного між сторонами, тому стягнув різницю вартості сплаченого товару та отриманої позивачем продукції у розмірі 33000 грн. та стягнув пеню за порушення виконання зобовязань, зменшивши її розмір до розміру заборгованості.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна повністю визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, зменшення розміру пені, тому в частині задоволення позовних вимог, судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Між сторонами виникли договірні правовідносини стосовно виконання сторонами укладеного договору виготовлення, доставки та влаштування композиційного басейну.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Нормами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідач не виконав обовязку встановленого умовами укладеного між сторонами договору. Від виконання уникає, на письмову заяву про відмову у прийнятті виконання та повернення попередньої оплати, як претензії на порушення умов укладеного договору та строку його виконання не відповідає.

ОСОБА_1 здійснивши предоплату вартості робіт за договором згідно Додатку №1 від 31 червня 2013 року у загальному обсязі 116850 грн., ( 88000грн. та 28850грн.), що підтверджується квитанцію до прибуткового касового ордеру та розпискою працівника, що доставив чашу ( а.с.8,9) отримав продукцію на суму 55000 грн.

Тобто, розмір послуг, що не були вчасно надані позивачу та відсутність замовленої продукції у загальному розмірі 61850 грн. відповідачем ПП ОСОБА_2 не проведено.

Колегія суддів вважає, доведеним факт оплати ПП ОСОБА_2 в рахунок виконання умов договору 01/31 від 31.07.2013 року у коштів ОСОБА_1А у загальному обсязі 116850 грн. Висновок суду першої інстанції про неналежність та недопустимість, як доказу розписки працівника ОСОБА_3 про отримання коштів у сумі 28850 грн. за факт поставки чаші композиційного басейну по договору, такими, що не спростовані відповідачем.

У звязку із порушенням ПП ОСОБА_2 виконання умов укладеного договору позивач має право на отримання пені згідно п.2.6 укладеного договору в обсязі 0,3 % , але не більше подвійної ставки НБУ, за кожний день прострочки виконання умов договору.

Згідно п.п. 2.1., 2.2. Договору строк виготовлення поставки та установки Продукції складає 30 робочих днів з моменту підписання договору. Загальний строк виконання замовлення до 15 вересня 2013 року ( а.с.6).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Встановлений законом розмір неустойки може бути збільшений у договорі (ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).

У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в ухвалі від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертоїстатті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України до вимог про стягнення пені, за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків.

З огляду на розмір передплаченої позивачем ОСОБА_1 вартості продукції та послуги в сумі 61850 грн.,які відповідачем ПП ОСОБА_2 не було надано позивачу, колегія суддів не знаходить правових підстав для застосування положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшення розміру пені.

Колегією суддів перевірено наданий позивачем розрахунок пені, за несвоєчасне виконання зобовязання у розмірі 62099,09 грн., вважає його співмірним із розміром заборгованості за невиконані послуги у розмірі 61850 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду суду першої інстанції ухвалено без повного урахування обставин справи, із порушенням норм матеріального законодавства, тому на підставі положення п.п.1,3 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягненню з ПП ОСОБА_2 на йогокористь попередньої оплати за договором № 01/31 від 31.07.2013року у розмірі 61850 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобовязання у розмірі 62099,09 грн.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилом ч.1,3 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору,він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з ПП ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1363,45 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,3.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 25 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення попередньої оплати сплаченої за договором № 01/31 від 31.07.2013 та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за цим договором задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 попередньої оплати за договором № 01/31 від 31.07.2013року у розмірі 61850 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобовязання у розмірі 62099,09 грн.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1363,45 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1239,50 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: