Справа №345/1994/17
Провадження № 2/345/1098/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.,

секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добровлянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій зазначила, що 30.05.1998 року померла її бабуся ОСОБА_2, якій на час смерті належала земельна ділянка площею 0,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території села Добровляни Калуського району Івано-Франківської області.

Позивач звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також Державний акт на право приватної власності на землю виданий 31.10.2000 року Підмихайлівською сільською радою після смерті ОСОБА_2

Оскільки позивач належним чином прийняла спадщину після смерті спадкодавця, просить суд визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку.

У судове засідання позивач не зявилася, однак її представник подав письмову заяву про слухання справи за їхньої відсутності, зазначивши, що позов підтримують, просять його задоволити.

Представник Добровлянської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення даного позову, просить розглядати справу в його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 30.05.1998 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

На час смерті ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Добровляни Калуського району Івано-Франківської області.

З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №014469 від 31 жовтня 2000 року, що виданий на підставі рішення сесії Підмихайлівської сільської ради народних депутатів від 12 листопада 1999 року, вбачається, що за ОСОБА_2 закріплено право власності на земельну ділянку площею 0,730 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Підмихайлівської сільської ради Калуського району (а.с11). Однак так як ОСОБА_2 померла 30.05.1998 року, а вищезазначений державний акт був виданий 31.10.2000 року, тобто після смерті спадкодавця та припинення його правоздатності, суд не бере даний доказ до уваги, оскільки він суперечить актам цивільного законодавства.

Разом з тим факт належності спадкодавцеві вищезазначеної земельної ділянки підтверджується довідкою, виданою виконкомом Добровлянської сільської ради. В ній також зазначено, що дана земельна ділянка до 2005 року входила до складу земель Підмихайлівської сільської ради. З 2005 року після відокремлення с. Добровляни із Підмихайлівської сільської ради Калуського району земельна ділянку належить до Добровлянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №05-27/180 від 12.06.2017 року складає 13 391,24 грн. (а.с.13).

Як передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки та правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємець першої черги дочка спадкодавця та мати позивача ОСОБА_3, померла 25.12.2007 року (а.с. 8-10).

Оскільки ОСОБА_1 належним чином прийняли спадщину після смерті спадкодавця, спадкоємців, які претендують на обовязкову частку в спадщині, передбачену ст.1241 ЦК України, немає, заповіт та спадковий договір від імені спадкодавця не укладався, тому суд вважає, що за позивачами слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.1220,1221,1222, 1235,1258,1267,1268, 1269, 1274 ЦК України, ст.ст. 174, 209, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за орловською ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, померлої 30.05.1998 року, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,73га, яка розташована на території села Добровляни Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя