АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Калініченко О.Б.
№ 22-ц/796/1132/2017 Доповідач - Борисова О.В.
справа № 760/4621/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Панченка М.М.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК», треті особи: ОСОБА_2, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути з ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» на його користь 4717 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 1300 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21.09.2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» на користь ОСОБА_1 4717 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Стягнуто з ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати в повному обсязі.

Вказував, що внаслідок ДТП, яка сталася 07.10.2015 року автомобілю позивача було завдано шкоди. ПрАТ «Страховою компанією «УНІКА» було здійснено розрахунок суми відшкодування нанесених ушкоджень, складено та затверджено страховий акт від 22.10.2015 року. Роботи з ремонту автомобіля позивача виконані ТОВ «АВТОГАРАНТ АВ» та відповідно вартість ремонту становить 29717,45 грн.

Посилався на те, що відповідно до страхового полісу відповідача НОМЕР_3 від 22.10.2014 року відповідальність ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» за скоєння ДТП водієм автомобіля ГАЗ 3302, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить відповідачу, застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в розмірі 50000 грн.

Таким чином, розмір суми страхового відшкодування повністю покривається страховим полісом відповідача, відповідає розміру оціненої шкоди, а тому вимоги позивача є необгрунтованими.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач ОСОБА_1 та треті особи: ОСОБА_2, ПрАТ «СК «УНІКА», ПрАТ «СК «ПЗУ України» в судове засідання не з'явилися, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» має сплатити позивачу різницю між фактичною та відшкодованою шкодою в розмірі 4717 грн. та відшкодувати моральну шкоду в сумі 2000 грн., у зв'язку з пошкодженням автомобіля позивача, спричиненого внаслідок ДТП.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.10.2015 року в м. Києві у дворі будинку № 75/2 по вул. Закревського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «FordFocus», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який перебуває у трудових відносинах з ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК». В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди з вини водія ОСОБА_2 було пошкоджено автомобіль позивача «FordFocus», державний номерний знак НОМЕР_2.

Як вбачається з матеріалів справи 25.08.2015 року між ПрАТ «СК«УНІКА» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного комплексного страхування №011114/4002/0001125 відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «FordFocus», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

Пунктом 10.1.1 договору визначено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з умовами договору на підставі заяви страхувальника або вигодонабувача і страхового акта, що складається страховиком після отримання всіх необхідних документів, визначених у п.10 договору.

Згідно з п.10.1.6 вказаного договору при настанні страхових випадків: ДТП, протиправні дії третіх осіб, стихійне лихо, інші випадки (за умови відсутності учасників-третіх осіб), в результаті яких прогнозований розмір збитків складає не більше 25000 грн. У разі якщо збиток перевищив 25000 грн. та страхувальник не надав довідку з компетентних органів страховик розраховує збиток на підставі умов договору, виплачує страхувальнику відшкодування в межах 25000 грн.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті ДТП, яка сталася 07.10.2015 року автомобіль марки «FordFocus», державний номерний знак НОМЕР_2 отримав пошкодження.

Згідно з страховим актом №00178057 від 22.10.2015 року складеного ПрАТ «СК«УНІКА» вартість матеріального збитку, що спричинений транспортному засобу «FordFocus», державний номерний знак НОМЕР_2 з врахуванням зносу становить 31530,88 грн.

Відповідно до рахунку ТОВ «Автогарант АВ» НОМЕР_4 закритого 15.01.2016 року вартість ремонтних робіт автомобіля «FordFocus» становить 29717,45 грн.

З листа ПрАТ «СК«УНІКА» від 19.10.2015 року направленого позивачу ОСОБА_1 вбачається, що виплата страхового відшкодування відповідно до п.10.1.6.1 договору добровільного комплексного страхування №011114/4002/0001125 від 25.08.2015 року здійснюється страховиком у розмірі не більше 25000 грн., а тому сума виплати становить 25000 грн.

Таким чином, розмір збитків, які спричинені позивачу в результаті ДТП і які не були йому відшкодовані становлять 4717 грн.

А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 4717 грн.

Доводи апелянта про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, так як позивач для отриманням страхового відшкодування повинен був звернутися саме до страховика ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», оскільки відповідальність ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 20.01.2016 року по справі № 6-2808цс15, який згідно з ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в позові до заподіювача шкоди з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність останнього застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Ухвалюючи рішення та стягуючи з ТОВ «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» на корись ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 грн., суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для її стягнення з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 1 ст.1167 ЦК Українивизначено, що моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів вважає, що розмір коштів на відшкодування моральної шкоди на користь позивача суд визначив правильно, виходячи з обставин її заподіяння, характеру і ступеню страждань позивача, внаслідок пошкодження його автомобіля, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, і на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК Україниапеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВОЙ ІСТОЧНІК» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді