Справа № 629/2118/17
Номер провадження 2/629/1124/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Козацька (колишня вул. Профінтерну), б. 30. Крім нього в даному будинку зареєстрована відповідач по справі, хоча в вищевказаному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, будинком не цікавиться, ремонтом не займається. Вибуваючи з будинку відповідач ніяких претензій щодо житла не заявляла, але самостійно знятися з реєстрації не бажає. В звязку з чим просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком, розташованим за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Козацька (колишня вул. Профінтерну), б. 30.

Позивач в судове засідання не зявився, але раніше надавав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, але в присутності його довірителя ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі наданих письмових доказів.

Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що позивач ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Козацька (колишня вул. Профінтерна), б. 30.

В даному будинку зареєстровані позивач, його дружина ОСОБА_5 та відповідач по даній справі.

З 2005 року відповідач в спірному будинку не проживає, вона забрала всі свої особисті речі та вибула на інше постійне місце проживання, де і мешкає по теперішній час.

Вибуваючи з постійного місця проживання, відповідач ніяких претензій на житло не мала.

Відповідач в будинок не зявляється. Всі обовязки повязані з договором найму житлового майна виконує позивач по справі.

Позивач, як власник будинку, ніяких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем не укладав, ніяких обовязків перед нею не має.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені.

Відповідач в даному випадку своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності, а саме неможливість оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг та нарахування комунальних послуг, якими позивач не користується, але повинен сплачувати з вини відповідача, тощо.

Неодноразові, як усні так і письмові вимоги позивача щодо зняття з реєстрації відповідач ігнорує.

Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинив, за захистом порушеного права на проживання відповідач не зверталася, особистих речей, майна, яке належить відповідачу в будинку не має.

Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт не проживання відповідача по справі в будинку № 30 по вул. Козацькій (колишня вул. Профінтерну) в м. Лозова, Харківської області з 2005 року вбачається з акту, складеного сусідами від 09.03.2017 року з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час в вищевказаному будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе витрати, повязані з утриманням будинку.

Відповідач вибула на інше постійне місце проживання, не проживає в будинку більш ніж один рік, отже з цього моменту вона втратила право користування жилим приміщенням.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, житловим будинком, розташованим за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Козацька (колишня вул. Профінтерну), б. 30.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Смірнова