Справа № 2-796/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Старжинської О.Є.

при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенську скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», боржник ОСОБА_1, на постанову заступника начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про повернення виконавчого документа стягувачу,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», як стягувач стосовно боржника ОСОБА_1, звернулося до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 17.08.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

В обґрунтування своїх вимог заявник вказував, що згідно заочного рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.06.2010 року по цивільній справі № 2-796/2010 стягнено з ОСОБА_1 на користь вказаного банку заборгованість по договору про іпотечний кредит від 14.10.2008 року у сумі 270652 грн. 25 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки одноповерховий житловий будинок № 155 по вул. Жовтневої революції у м. Вознесенську, який є власністю ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором і повернення виконавчого листа виданого на підставі вказаного рішення суду обґрунтовано тим, що органом опіки та піклування не надано дозволу державному виконавцю на реалізацію іпотечного майна, оскільки право користування цим майном має малолітня дитина, яка була зареєстрована у спірному житловому будинку у 2015 році.

Посилаючись на те, що Законами України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку» не передбачено обовязку державного виконавця на отримання дозволу органу опіки і піклування на здійснення відчуження іпотечного нерухомого майна боржника, право користування яким мають неповнолітні діти, та реалізація такого майна не ставиться в залежність від отримання/неотримання такого дозволу, заявник просив скаргу задовольнити.

В судовому засіданні представник стягувача - Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підтримав скаргу.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заінтересована особа - заступник начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнав, вказавши на обґрунтованість оскаржуваної постанови про повернення виконавчого листа стягувачу пунктом 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-796/10, виконавчого провадження №39903071, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 5ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як встановлено ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.06.2010 року по цивільній справі № 2-796/2010 стягнено з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» особі філії Міське відділення № 8351 м. Миколаїв заборгованість по договору про іпотечний кредит № 262-І від 14.10.2008 року станом на 12.04.2010 року у сумі 270652 грн. 25 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки одноповерховий житловий будинок № 155 по вул. Жовтневої революції у м. Вознесенську, який є власністю ОСОБА_1, під літерою «А-1», та належній до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: гараж цегляний - під літерою «Б-1», сарай цегляний- під літерою «Г-1», сарай цегляний - під літерою «Д-1», сарай цегляний під літерою «Е-1», навіс під літерою «Ж-1», огорожа під № 1, споруда під №2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ( а.с. 83-86 ).

14.10.2010 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області на підставі вищевказаного заочного рішення суду було видано виконавчий лист ( а.с. 92 ).

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 06.12.2010 року головним державним виконавцем відділу ДВС Вознесенського МРУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-796 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ДОБУ» в особі Міське відділення № 8351 м. Миколаїв 270652 грн. 25 коп., звернувши стягнення на предмет іпотеки - одноповерховий житловий будинок № 155 по вул. Жовтневої революції у м. Вознесенську, який є власністю ОСОБА_1 ( а.с. 99 ).

24.03.2011 року було описано та накладено арешт, заборона відчуження на домоволодіння, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований в м. Вознесенську по вул. Жовтневої революції, 155, загальна площа 111,1 кв.м., житлова площа 81,3 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.10.2008 року № 2661, що підтверджується актом опису та арешту майна серії АА № 609761 від 24.03.2011 року, складеним державним виконавцем Параконним П.О. ( а.с. 100-102 ).

30.06.2016 року заступником начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме майно боржника - транспортні засоби, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку, згідно відповідей: Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України та акту державного виконавця у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення згідно виконавчого документу, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців за боржницею зареєстрований житловий будинок право користування яким має малолітня дитина, але органом опіки та піклування не надано дозволу на реалізацію зазначеного майна, боржниця не працює, на пенсійному забезпеченні не перебуває ( а.с. 130 ).

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 03.08.2016 року вказана постанова була скасована за скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 142-143).

17.08.2017 року заступником начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме нерухомим майном житловим будинком, на яке звернено стягнення за рішенням суду, належне ОСОБА_1, має право користуватися малолітня дитина, але органом опіки та піклування не надано дозволу на реалізацію зазначеного майна, інше майно на яке може бути звернено стягнення у боржника відсутнє, боржник не працює, пенсію не отримує.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У даному випадку захід примусового виконання рішення суду звернення стягнення на нерухоме майно, яке перебувало в іпотеці, шляхом продажу обраний не державним виконавцем, а судом.

Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника, в тому числі і на нерухоме майно, яке є предметом застави (іпотеки). При цьому, в ч.7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, як предмета іпотеки в порядку примусового виконання чітко визначено статтями 41-49 Закону України «Про іпотеку».

Згідно з ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закону України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

З вищевикладеного вбачається, що Законами України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку» не передбачено обовязку державного виконавця на отримання дозволу органу опіки і піклування на здійснення відчуження нерухомого майна боржника, право користування яким мають неповнолітні діти, та реалізація такого майна не ставиться в залежність від отримання/неотримання такого дозволу.

Із відповіді органу опіки і піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради слідує, що дозволи на відчуження нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні діти, надаються батькам або особам, які їх замінюють, державному виконавцю таке право не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 209-210, 383-389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», боржник ОСОБА_1, на постанову заступника начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про повернення виконавчого документа стягувачу - задовольнити.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо винесення постанови від 17.08.2017 року про повернення виконавчого документа виконавчого листа № 2-796/2010 виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 14.10.2010 року в межах виконавчого провадження № 39903071 стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанову заступника начальника Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській від 17.08.2017 року про повернення виконавчого документа виконавчого листа № 2-796/2010 виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 14.10.2010 року в межах виконавчого провадження № 39903071 стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» визнати неправомірною та скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя : Старжинська О.Є.