Справа № 2-2431/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарі - Потапьонок К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Вегери О.Д., суд -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що він, відповідно до виконавчого листа №2-2431, виданого Подільським районним судом м.Києва, сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітків, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4

Вказує, що 31.05.2016 року державним виконавцем Подільського РВДВС м.Києва ГТУЮ в м.Києві Вегерою О.Д. було винесено постанову про арешт його майна та оголошення заборони його відчуження у межах суми стягнення 12 434,75 грн. за виконавчим листом №2-2431, виданим Подільським районним судом м.Києва від 07.11.2008 року, однак вважає її незаконною та просить її скасувати, оскільки заборгованості із сплати аліментів не має.

Скаржник та його представник у судове засідання 31.01.2017 року не з'явились, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, однак скаржник подав до суду заяву, в якій останній скаргу підтримав в повному обсязі і просив її задоволити та просив розгляд справи провести без його участі.

Представник Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність, відповідно до вимог ст.ст. 169, 386 ЦПК України.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутність, відповідно до вимог ст.ст. 169, 386 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 124 Конституції України визначає, що судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Крім того, відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що Подільським районним судом м.Києва на виконання рішення Подільського районного суду м.Києва від 07.11.2008 року (а.с.52-53) було видано виконавчий лист №2-2431 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітків на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 і до повноліття, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с.8).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постановою від 26.11.2008 року було відкрито виконавче провадження №10268819 (а.с.55) та направлено скаржнику для виконання, постановою від 23.02.2016 року виконавче провадження №46612353 з виконання виконавчого листа №2-2431 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітків на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 і до повноліття, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян було закінчено, оскільки боржник працює в ПАТ «Петрокомерц Україна», що територіально відноситься до ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві (а.с.9-10).

Відповідно до постанови від 22.03.2016 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2431 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітків на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 і до повноліття, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с.11-12), мотивуючи тим, що у матеріалах, надісланих до ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві, була відсутня заява боржника.

Відповідно до постанови від 27.04.2016 року, державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2431 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітків на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 і до повноліття, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с.13-14).

Як вбачається з листа ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві від 05.07.2016 року, у відповідності до вимог п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» 31.05.2016 року, державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві було закінчено виконавче провадження та зазначено, що у ОСОБА_1 станом на 31.05.2016 року була наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 12 434,75 грн., що підтверджується також довідкою від 31.05.2016 року (а.с.164), однак після перерахунку, здійсненого ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві 23.06.2016 року заборгованість ОСОБА_1 склала 8 459,46 грн. (а.с.124), яка була сплачена 30.06.2016 року (а.с.119).

Скаржник, у підтвердження своїх вимог, посилається на ту обставину, що постанову про арешт його майна від 31.05.2016 року було винесено з порушенням, оскільки розрахунки заборгованості були проведені невірно, що також підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснює начальник відділу, якому безпосередньо підпорядковується державний виконавець.

Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що винесення постанови державного виконавця Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 31.05.2016 року про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 12 434,75 грн. (а.с.16) призвело до порушення його прав та законних інтересів.

У зв'язку з вищевикладеним, суд, оцінюючі, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку про доведеність вимог скаржника, у зв'язку з чим скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.5, 82 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Вегери О.Д. - задоволити.

Постанову державного виконавця Подільського районного Відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві Вегери О.Д. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у межах суми стягнення 12 434,75 грн. за виконавчим листом №2-2431, виданим Подільським районним судом м.Києва від 07.11.2008 року - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції, шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяС. М. Богінкевич