Дата документу 22.09.2017 Справа № 554/6675/17
Провадження № 2/554/3244/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24.11.2012 року; вказала, що від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, втрату почуття любові, поваги, довіри, що призвело до припинення сімейно-шлюбних стосунків з початку 2016 року. Позивач вказує, що на примирення не згодна, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, де також підтримали позовні вимоги. Позивач доповнила позов та вказала, що вона перебуває на 9-му місяці вагітності, батьком її зачатої дитини не є відповідач, а батьківство визнав, шляхом подання заяви до Шевченківського районного у м.Полтаві відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Із свідоцтва про шлюб, що було видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, вбачається, що сторони 24.11.2012 року зареєстрували шлюб, актовий запис №224 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження (а.с.5) сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо з початку 2016 року.

Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок щодо визначення місця проживання дитини немає.

Частинами 2, 3 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо одного з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право предявити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Згідно медичної довідки, наданої позивачем, ОСОБА_1 - вагітна, станом на 20.09.2017 року строк її вагітності 35-36 тижнів.

Згідно із п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з ч.2 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, - припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв'язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі. ОСОБА_5 про розірвання шлюбу може бути пред'явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

Згідно заяви до Шевченківського районного у м.Полтаві відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_4, останній визнає свої батьківство відносно зачатої дитини позивачки.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. ОСОБА_5 про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх неповнолітнього сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,11,88,209,212,213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Валко) ОСОБА_6 та ОСОБА_2, зареєстрований 24.11.2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №224.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М.Чуванова