Провадження № 2-о/127/51/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина В.С.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Вінницька міська рада, про встановлення факту проживання однією сімєю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.12.2006 року в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлою 19.11.2009 року. Заяву мотивувала тим, що ОСОБА_1 з 31.01.1992 року проживала спільно з ОСОБА_4 до дня її смерті в квартирі, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Шмідта, 36/41. Померла була знайомою заявниці, близьких родичів не мала, в силу доброзичливих відносин із заявницею ОСОБА_4 фактично стала членом її сім»ї. 31.01.1992 року заявник при отриманні ордеру на квартиру вирішила вписати ОСОБА_4 у співвласники квартири. З того часу вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та підтримували родинні стосунки. 04.11.1997 року заявником було отримано свідоцтво про право власності в рівних частках членами її сімї на квартиру АДРЕСА_1, зокрема власником 1/4 частки в свідоцтві зазначено ОСОБА_4

19.11.2009 року ОСОБА_4 померла, після її смерті відкрилася спадщина. Заявник як єдина спадкоємиця за законом четвертої черги, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було повідомлено заявника, що для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 їй необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Викладене стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити, повідомила, що проживала з померлою ОСОБА_4 з 1992 року, знайомі вони ще з дитинства заявника, коли остання їздила з батьками відпочивати в Туапсе там і познайомилась з ОСОБА_4 В 1980-х роках ОСОБА_4 переїхала проживати в м. Вінницю. В 1992 році ОСОБА_1 та ОСОБА_4 обміняли за обмінним ордером належні їм 1-кімнатні квартири на 3-х кімнатну, в якій ОСОБА_4 мала свою кімнату, за час спільного проживання ОСОБА_4 вела з ОСОБА_1 та її сімєю спільний побут, мала спільний бюджет, свята святкували та проводили відпочинок разом. ОСОБА_4 за життя була одинокою, заміж не виходила, дітей не мала.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримав, просив її задовольнити, зазначив, що встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 необхідне для отримання заявником свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні у вирішенні справи поклалася на розсуд суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є сусідом заявника, коли заявник вселилася в квартиру, то вїжджала разом із ОСОБА_6. Вони разом проживали, сімя ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_4, коли свідок заходив до них у квартиру бачив бабусю, вона проживала у великій кімнаті, до дня її смерті свідок думав, що ОСОБА_4 мати ОСОБА_1 або її чоловіка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є сусідом заявника, коли заявник вселилася в квартиру, то вїжджала разом із ОСОБА_6. Всі сусіди думали, що вони родичі, оскільки вони вели спільне господарство, ОСОБА_6 доглядала за дітьми ОСОБА_1

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є чоловіком заявника, рік тому вони звернулися до нотаріуса для оформлення спадщини, проте їм нотаріус відмовила. ОСОБА_4 знайома його дружини ще з 70-х років. Після виходу останньої на пенсію вона переїхала на постійне місце проживання до Вінниці. ОСОБА_4 мала свою квартиру, а сімя ОСОБА_8 свою, потім за договором вони отримали одну 3-кімнатну квартиру та почали проживати всі разом однією сімєю. ОСОБА_4 була інвалідом ІІ групи, потребувала стороннього догляду, свідок возив її до лікарні, купував ліки, харчувалася вона за рахунок сімї заявника, бо мала невелику пенсію. Їжу для сімї ОСОБА_8 готувала ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_4 не могла готувати через стан свого здоровя та похилий вік, споживали їжу всі разом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, її представника, представника заінтересованої особи, свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи, а саме з копії ордеру на житлове приміщення, виданого 31.01.1992 року вбачається, що зазначений ордер виданий на вселення до 3-кімнатої квартири АДРЕСА_2 4 чоловік: ОСОБА_1 та членів її сімї: ОСОБА_8 (чоловік), ОСОБА_9 (донька), ОСОБА_4 (тітка) (а.с. 9).

04.11.1997 року виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 видано свідоцтва про право власності на житло: квартиру№41 по вул. Шмідта, 36 в м.Вінниці, згідно якого кожному зі співвласників належить по 1/4 частки у праві власності на зазначену квартиру (а.с.8).

Згідно довідки №1454, виданої ЖЕК №5 07.09.2016 року ОСОБА_8, ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.02.1992 року по 26.11.2009 року (а.с.10).

19.11.2009 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-АМ №349845 від 14.07.2016 року (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина.

Згідно копії спадкової справи №388/2016 до майна померлої 19.11.2009 року ОСОБА_4, отриманої на запит суду, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася лише ОСОБА_1 18.10.2016 року нотаріус листом №1718/02-14 повідомив заявника, що для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 їй необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (а.с.29-34).

Тобто, для прийняття спадщини заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем, що зробити в позасудовому порядку не є можливим.

Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом; ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, які визначені ч. 1 ст. 256 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями), суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, зокрема, факти прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що ЦК України передбачає можливість автоматичного прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем однією сімєю, встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на день смерті спадкодавця (день відкриття спадщини) має визначальне значення для подальшого оформлення спадщини заявником.

Матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, доводиться факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4, що померла 19.11.2009 року, однією сімєю в період з 31 січня 1992 року по 19 листопада 2009 року.

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже заяву про встановлення вказаного факту слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 29, 1264, 1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, ст.ст. 10, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлою 19.11.2009 року, в період з 31 січня 1992 року по 19 листопада 2009 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: