справа № 732/97/17
провадження № 2/732/94/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

за участі секретаря Швачко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городнянської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_2, Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, діючи на підставі довіреності від 12.01.2017 року та в інтересах ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 після смерті матері позивача ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 після смерті баби позивача ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З позовної заяви виходить, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер дід позивача ОСОБА_6. Після смерті останнього відкрилась спадщина за заповітом, яким він заповів своїй дочці, матері позивача ОСОБА_4 все належне йому майно, в тому числі житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1. Зазначений будинок належав спадкодавцю на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 19.10.1949 року № 4395, посвідченого Городнянською державною нотаріальною конторою Чернігівської області, зареєстрованого в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі № 2 за № 786. Спадкоємцем, який має право на обов'язкову частку у спадщині була дружина спадкодавця ОСОБА_5. Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця ( в тому числі усиновлені ), а також непрацездатні дружина, батьки ( усиновителі ) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом ( обов'язкова частка ). При визначені розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги за законом були б дружина спадкодавця ОСОБА_5 та дочка спадкодавця ОСОБА_4 і їм належало б по 1/2 частині спадкового житлового будинку. Таким чином, дві третини від 1/2 частини складатимуть 1/3 частину. Отже, відповідно до приписів ст. 535 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) обов'язкова частка, яку успадкувала ОСОБА_5 склала 1/3 частину вищезазначеного домоволодіння, а ОСОБА_4 успадковула 2/3 його частини.

23 грудня 1998 року ОСОБА_4 подала заяву до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини свого батька. ОСОБА_5 на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління спадковим майном померлого свого чоловіка, і відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), вважається такою, що прийняла його спадщину. До нотаріальних органів для оформлення спадщини ОСОБА_5 не зверталась.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, в тому числі на 2/3 частини вищезазначеного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги за законом є мати спадкодавця ОСОБА_5 та позивач, які на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем і відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються таким, що прийняли його спадщину. До нотаріальних органів для оформлення спадщини вони не звертались.

Таким чином, ОСОБА_5 та позивач успадкували по 1/3 частині вищезазначеного домоволодіння після смерті ОСОБА_4.

15 квітня 2015 року ОСОБА_1 подав заяву приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сові В.Ф. про прийняття спадщини своєї матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла баба позивача ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, в тому числі на 1/3 частину вищевказаного домоволодіння, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 та 1/3 його частину, яку вона успадкувала після смерті своєї дочки ОСОБА_4. Спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черги за законом немає. Спадкоємцем п'ятої черги є тільки позивач.

07 липня 2015 року позивачем була подана заява приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сові В.Ф. про прийняття спадщини його баби ОСОБА_5. У січні 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Сови В.Ф. для оформлення спадщини. Під час огляду представлених документів нотаріус запропонувала надати їй оригінал договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, однак він не зберігся.

Відповідно до інформаційної довідки Городнянського БТІ від 15.07.2015 року № 436 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 14 листопада 1968 року в реєстровій книзі №2, номер запису № 786 на підставі договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 19 жовтня 1949 року № 4365, посвідченого Городнянською державною нотаріальною конторою Чернігівської області. На день проведення технічної інвентаризації виявлено самочинне будівництво прибудови «а»-1 загальною площею 20,7 кв.м. та гаражу «В-1».

За роз'ясненням нотаріуса, відповідно до п.п. 3, 4 глави 7 «Витребування відомостей і документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, документи на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії з них, необхідні для вчинення нотаріальних дій, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва, тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Оригінали документів повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Зазначені обставини є перепоною для оформлення садкових прав позивача у нотаріуса.

Відповідно до п. 1 глави 8 розділу І «Вимоги до документів, що подаються для вчинення

нотаріальної дії» вищезазначеного Порядку нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до п. 4.18 глави 10 розділу ІІ цього Порядку за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 19 жовтня 1949 року № 4365, посвідченого Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, зареєстрованого в Чернігівському міжміському БТІ в книзі №2 за №786, діду позивача ОСОБА_8 була виділена земельна ділянка під забудову вищезазначеного житлового будинку та господарських будівель.

Таким чином, дід позивача за своє життя самовільно збудував прибудову до будинку, зазначену у технічному паспорті на будинок під літерою «а»-1 на земельній ділянці, яка свій час у встановленому законом порядку вже була виділена особі під збудоване нерухоме майно і тому відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України може бути визнане за позивачем право власності на це самочинно збудоване нерухоме майно в порядку спадкування.

Щодо збудованого гаражу, зазначеного у технічному паспорті на будинок під літерою «В»-1, то він не може вважатись самочинно збудованим, так як був побудований з дозволу Городнянської міської ради Чернігівської області, що підтверджується відповідним рішенням та іншими з цього приводу документами.

12 січня 2017 року позивач отримав письмове роз'яснення від нотаріуса про відмову у оформленні спадщини.

Згідно пункту 23 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позовом до суду про визнання його права власності, якщо це право власності оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на вищенаведене, тільки позивач як спадкоємець першої та п'ятої черг за законом, що прийняв спадщину після смерті своєї матері та баби, має зареєструвати спірний будинок і оформити право власності на нього.

Ухвалою судді від 23 січня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 27.01.2017 року з проханням розглянути справу у його відсутність, заявлені ним в інтересах позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с. 68 ).

Відповідач по справі - Городнянська міська рада Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не з'явився. Голова Городнянської міської ради Чернігівської області Богдан А.І. надав до суду письмову заяву від 26.01.2017 року за вих. № 03-22/32 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, позов ОСОБА_1 міська рада визнає ( а.с. 69 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф., про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, у супровідному листі від 13.02.2017 року за вих. № 197/01-16 просить розглядати справу без її присутності, оскільки її права за цією позовною заявою не порушуються та у зв'язку зі службовою зайнятістю ( а.с. 90 ).

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області Ященко С.П. надала до суду письмова заява від 16.02.2017 року за вих. № 02-16/116 з проханням розглянути справу без участі представника Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області, за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог третя особа не заперечує ( а.с. 95 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 87 ).

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з'ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 77 років у м. Городня Чернігівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянської райдержадміністраціії Чернігівської області ІНФОРМАЦІЯ_3 року ( а.с. 10 ).

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 ЦК УРСР.

Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 є день його смерті -ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Стаття 534 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) передбачає, що кжний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його ( не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку ) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно вимог ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину : якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно заповіту, посвідченого 28.10.1995 року державним нотаріусом Городнянської районної державної нотаріальної контори Совою В.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 2670, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповів все своє майно ОСОБА_4 ( а.с. 11 ).

Після смерті ОСОБА_6 - ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом 23.12.1998 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлого. 23.12.1998 року була заведена спадкова

справа № 350 щодо майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року ( а.с. 97-99 ).

ОСОБА_6 та ОСОБА_11 уклали шлюб 24.06.1947 року, після укладення шлюбу прізвища подружжя : ОСОБА_10, ОСОБА_6, про що свідчить посвідка про шлюб за № 88 ( а.с. 21 ).

Отже, дружина померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 відповідно до ст. 535 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) є спадкоємцем, який має право на обов'язкову частку у спадщині померлого.

Згідно довідки виконкому Городнянської міської ради від 18.03.2015 року № 1532, на день своєї смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, був зареєстрований та проживав за адресою : АДРЕСА_1 та разом з ним були зареєстровані та проживали : ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ( а.с. 23 ).

Таким чином, дружина померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_5, як спадкоємець, який має право на обов'язкову частку у спадщинів померлого чоловіка, успадкувала 1/3 частину спадщини, а його донька ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом, успадкувала 2/3 частини спадщини померлого батька.

З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 60 років у м. Городня Чернігівської області ( а.с. 14 ).

Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно.

Спадкоємцями першої черги за законом щодо майна померлої ОСОБА_4, відповідно до ст. 1261 ЦК України, являлись позивач та мати померлої ОСОБА_5.

Той факт, що ОСОБА_12 є рідної матір'ю померлої ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, записом акту про одруження № 769 від 16.07.1967 рок, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 ( а.с. 15-17 ).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Житомир, його батьками зазначені ОСОБА_13 та ОСОБА_4, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ( а.с. 9 ).

Після смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, 16.04.2015 року звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Сови В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 15.04.2015 року була заведена спадкова справа № 33/2015 щодо майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року ( а.с. 90-92 ).

Згідно довідки виконкому Городнянської міської ради від 18.03.2015 року № 1533, на день своєї смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, була зареєстрована та проживала за адресою : АДРЕСА_1 та разом з нею були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ( а.с. 23 ).

Таким чином, в силу ст. 1261, 1268 ЦК України мати померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та син померлої - ОСОБА_1, як спадкоємці першої черги, успадкували спадщину померлої в рівних частинах кожний.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 84 років в м. Городня Чернігівської області ( а.с. 19 ).

Після смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_1 як спадкоємець за законом, 03.07.2015 року звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 03 липня 2015 року була заведена спадкова справа № 155 до майна ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадкодавець ОСОБА_14 спадщину за законом на обов'язкову частку прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, але юридично не оформила свої спадкових справ. Спадкове майно не є об'єктом спільної сумісної власності, а є особистою власністю померлої ОСОБА_5.Відомості про видачу спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 93-94 ).

З копії договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною

ділянкою, посвідченого 19 жовтня 1949 року державним нотаріусом Городнянської нотаріальної контори за № 4365, встановлено, що ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Городнянської міської ради від 20.07.1948 року № 19 про відвід земельної ділянки для будівництва житлового будинку виділено земельну ділянку площею 1200 кв. метрів під індивідуальне будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1. На відведеній земельній ділянці ОСОБА_6 зобов'язується збудувати наступні споруди : житловий дерев'яний будинок площею 63 кв.м. та сарай 30 кв.м.. Розпочати будівництво не пізніше 01.05.1948 року, закінчити не пізніше 01.05.1950 року. Даний договір зареєстрований в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 12.11.1968 року в книзі № 2 за № 786 ( інвентаризаційна справа № 551, а.с. 100-106 ).

Згідно будівельного паспорту № 195 на будівництво господарчо-побутових будівель по АДРЕСА_1 від 17.12.2003 року, встановлено, що виконком Городнянської міської Ради народних депутатів своїм рішенням № 233 від 16.12.2003 року дозволив ОСОБА_6, що проживає в АДРЕСА_1, будівництво гаража на виділеній присадибній ділянці площею 24,0 кв.м.. Було складено проект господарчо-побутових приміщень на побудову вказаного гаража та акт розмітки господарчо-побутових будівель в натурі ( а.с. 34-35 ).

З інформаційної довідки Городнянського РГ БТІ від 15.07.2015 року № 436 вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_6 14 листопада 1968 року в реєстраційній книзі № 2, номер запису 786 на підставі договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 19.10.1949 року № 4365, посвідченого Городнянської державною нотаріальною конторою Чернігівської області. Загальна площа будинку 53,8 кв.м., в тому числі житлова площа 33,1 кв.м. Опис об'єкта на день проведення технічної інвентаризації 15.07.2015 року складає : «А-1» житловий будинок, «а-1» прибудова, «Б-1» сарай, «В-1» гараж, «в-1»пригребиця, «в1 -1» погріб, «1,2,3» огорожа. Самочинне будівництво прибудови «а-1» загальною площею 20,7 кв.м. та гаража «В-1» (а.с.29).

Згідно Інформаційних довідок від 10.02.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку АДРЕСА_1 відсутні ( а.с. 82-83 ).

З технічного паспорта на житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок ( 1950 року побудови ) з а-1 прибудовою ( 2012 року побудови ), загальною площею 53,8 кв.м., у тому числі житловою площею 33,1 кв.м., Б-1 сарай ( 1979 рік побудови ), В-1 гараж ( 2001 рік побудови ), в-1 пригребиця ( 1982 рік побудови ), в1 -1 погріб ( 1960 рік побудови ), 1.2.3 огорожа. У технічному паспорті мається відмітка про самочинно побудовану прибудову «а-1» а також самочинно збудований гараж В-1 ( а.с. 30-31 ).

Згідно рішення другої сесії сьомого скликання Городнянської міської ради від 17.12.2015 року АДРЕСА_1 ( а.с. 32 ).

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ( ст. 3 ЦПК України ).

Відповідно до приписів ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. у своєму листі від 12.01.2017 року за вих. № 26/02-14 повідомила ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 ( а.с. 33 ).

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи досліджені докази, суд прийшов до об'єктивного висновку, що спірний будинок по АДРЕСА_1, та відповідна частина побутових і господарських споруд у м. Городня Чернігівської області належала за життя на праві власності ОСОБА_6 згідно договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 19 жовтня 1949 року державним нотаріусом Городнянської нотаріальної контори за № 4365.

Також в судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_4 успадкувала 2/3 частини спірного житлового будинку з відповідною частиною побутових та господарських споруд по АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 успадкувала 1/3 частину вказаного будинку після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В подальшому ОСОБА_5 успадкувала ще 1/3 частину даного будинку після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач не отримав свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу, а саме договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 19 жовтня 1949 року державним нотаріусом Городнянської нотаріальної контори за № 4365. Зазначені обставини є перешкодою позивачу в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Також в судовому засіданні встановлено, що при проведенні технічної інвентаризації спірного житлового будинку по АДРЕСА_1 виявлено самочинне будівництво прибудови «а-1» та гаража «В-1».

Обґрунтовуючи наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог позивач в частині визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно посилається на положення ч. 3 ст. 376 ЦК України.

Згідно приписів ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Пункт 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва ) передбачає, що відповідно до статті 376 ЦК України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема : про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво.

Щодо посилання позивача на положення ч. 3 ст. 376 ЦК України та доведення факту отримання за життя ОСОБА_6 земельної ділянки на якій знаходиться самочинно збудоване

нерухоме майно, то виходячи зі змісту ч. 3 ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно саме за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування. Тобто доведенню для застосування положень ч. 3 ст. 376 ЦК України підлягає факт того, що саме позивач є особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці. У даній справі судом встановлено, що самочинне будівництво було здійснено за життя ОСОБА_6, а не позивачем.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва ) право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво ( частина перша статті 376 ЦК України ), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Обравши спосіб захисту права в частині визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в порядку спадкування та посилаючись на положення статті 376 ЦК України, позивач ОСОБА_1 не надав суду доказів існування передбачених цією нормою підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме прибудову до будинку та гараж.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1, зазначеними у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок, площею 33,1 кв.м., у т.ч. житловою площею 33,1 кв.м., Б-1 сарай, в-1 пригребиця, в1-1 погріб, 1.2.3. огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Городня Чернігівської області, та визнання за позивачем права власності на 2/3 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1, зазначеними у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок, площею 33,1 кв.м., у т.ч. житловою площею 33,1 кв.м., Б-1 сарай, в-1 пригребиця, в1-1 погріб, 1.2.3. огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті його баби ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Городня Чернігівської області. В задоволенні іншої частини заявлених вимог (визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно ) ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 328, 392, 376, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60-61, 158, 169, 174, 197, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Городнянської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з

побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1, зазначеними у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок, площею 33,1 кв.м., у т.ч. житловою площею 33,1 кв.м., Б-1 сарай, в-1 пригребиця, в1-1 погріб, 1.2.3. огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Городня Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по АДРЕСА_1, зазначеними у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок, площею 33,1 кв.м., у т.ч. житловою площею 33,1 кв.м., Б-1 сарай, в-1 пригребиця, в1-1 погріб, 1.2.3. огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті його баби ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Городня Чернігівської області.

В задоволенні решти заявлених вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Д.Березовський