№ 336/4567/17
провадження № 2/336/2340/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16.08.2017 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в процесі розгляду справи збільшив позовні вимоги.

В позові зазначив, що згідно п.1.3 рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м.Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «МТМ».

Позивач у період з 01.11.2014 р. по 01.10.2017 р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 9117,38 грн., яка ОСОБА_1 не сплачена.

П.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.

За уточненим позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 9117,38 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в процесі розгляду справи заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.21-23, 105).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в процесі розгляду справи ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва № 718 на право власності на квартиру, видане Запорізьким МЖУ 05.04.2000 р. (а.с.6зв.). Зазначене також не спорювалось сторонами по справі.

За вказаною вище адресою Концерн «МТМ» у період з 01.11.2014 року по 01.10.2017 року на загальну суму 9117,38 грн. надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води. Однак, відповідач не належним чином здійснювала оплату за надані послуги, в зв'язку з чим виникла заборгованість у вказаному розмірі (а.с.101, 102).

Договір на постачання теплової енергії між сторонами, в процесі розгляду справи не надавався.

Обов'язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст. 509 525, 526 ЦК України, та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. (далі Правила).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Концерн «МТМ» зареєстрований у державному реєстрі, що підтверджується свідоцтвом про державу реєстрацію юридичної особи від 26 липня 2002 р.(а.с.10).

Відповідно до п. 2.1 Статуту Концерну «МТМ», предметом його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну «МТМ» та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну «МТМ» (а.с.4).

Право Концерну «МТМ» на отримання оплати за надані послуги з опалення підтверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 5 від 29 січня 2009 року "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі", відповідно до якого з 01 січня 2009 року в м. Запоріжжі виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

За змістом ст..67, 68 ЖК УРСР наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату та за комунальні послуги.

Відповідно до ст..20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Ст.24 ЗУ «Про теплопостачання» передбачено обов'язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст..25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

В п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України від 21.07.2005 р. № 630, зі змінами та доповненнями, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Обов»язки щодо утримання житла його власниками передбачені також ст..319 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

З наведеного вище, суд дійшов висновку, що відсутність укладеного договору з відповідачем, як споживачем комунальних послуг, не звільняє ОСОБА_1 від сплати за фактично надані послуги.

Саме таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 5 жовтня 2016 року по справі № 6-2526 цс16, які відповідно до ст..360-7 ЦПК України являються обов»язковими до застосування.

Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви позивачем (а.с.102, 109), не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства України, містить нарахування окремо по кожній складовій наданих позивачем послуг, а саме вартість опалення, абонплата за опалення і обґрунтовано підтверджує заявлені вимоги, а тому приймається судом при постановленні рішення.

Вищевикладене свідчить про те, що позов заявлений Концерном «МТМ» обґрунтований, законний і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо доводів представника відповідача про те, що в квартирі демонтовані батареї, а відтак за вказаною адресою не споживаються послуги з централізованого опалення, що є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки на цьому ґрунтується розрахунок позивача, судом перевірялися і встановлено наступне.

Відповідно до п.32 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997 р. № 1497 та п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача. Таким чином, споживач звільняється від оплати лише у разі ненадання послуг або припинення надання їх за його заявою.

Судом під час розгляду справи не було встановлено, що відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання здійснено у встановленому порядку, а самовільне, з порушенням визначеного для цього порядку відключення, не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від оплати фактично наданих, але невикористаних послуг.

Так представник відповідача в суді стверджував, що в квартирі відсутні батареї, підключені до системи центрального опалювання.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові №6-96цс від 26.09.2012 року, який є обовязковим для застосування загальними судами в силу вимог ст..360-7 ЦПК України:

"Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Крім того, внесені зміни унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку та дозволяють таке відключення лише будинку в цілому".

При вищевикладених обставинах, самовільний демонтаж батарей в квартирі ОСОБА_1, не є підставою для відмови у позові Концерну «МТМ» про стягнення з відповідача вищезазначеної заборгованості з централізованого опалення та постачання гарячої води.

В порядку ст. 88 ЦПК України, на користь Концерну «Міські теплові мережі» суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 1600 грн.

Керуючись ст..ст..3, 10, 11, 30, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 9117 (дев»ять тисяч сто сімнадцять гривень) грн. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в сумі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Дмитрюк