У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання представника відповідачів про закриття провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У судовому засіданні представник відповідачів заявив клопотання про закриття провадження по даній цивільній справі, мотивуючи це тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2009 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором від 29.12.2006 року у розмірі 7453, 27 доларів США, а також відмовлено у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави. Постановою державного виконавця за вказаним судовим рішенням було відкрито виконавче провадження. Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2012 року ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. Представник вказує про те, що провадження по даній справі підлягає закриттю, так як вже існує судове рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, зважаючи на його безпідставність.

Зваживши доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2009 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором від 29.12.2006 року у розмірі 7453, 27 доларів США, а також відмовлено у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави. Постановою державного виконавця за вказаним судовим рішенням було відкрито виконавче провадження.

Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2012 року ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

У своєму клопотанні представник відповідачів вказує про те, що, враховуючи, що існують судові рішення щодо спорів між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то провадження у даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв"язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалене або постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про самий предмет і з тих самих підстав.

З позовної заяви по даній справі вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що виникла станом на 08.11.2016 року.

Відповідно до судового рішення від 24.12.2009 року, воно було прийнято по справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Судовим рішенням від 06.03.2012 року було завершено судовий розгляд справи за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

З наведеного вище можна зробити переконливий висновок про те, що в усіх трьох справах сторони є різними, зокрема, відповідачі. У двох справах, по яких були судом прийняті рішення, відповідачем є лише ОСОБА_1, а в даній справі відповідачами вказано дві особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що свідчить про те, що спори у цих справах є між різними сторонами.

Крім того, у всіх трьох позовах різний предмет та підстави. Так, у справі, по якій прийнято рішення від 24.12.2009 року, предметом позову було стягнення боргу та звернення стягнення на предмет застави; у справі, по якій прийнято рішення від 06.03.2012 року - звернення стягнення на предмет застави; а у даній справі - стягнення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження по даній цивільній справі немає, а тому у задоволенні клопотання представнику відповідачів повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 205 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику відповідачів у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: