Справа № 159/643/17
Провадження № 2/159/423/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Велицької сільської ради Ковельського району про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Велицької сільської ради Ковельського району про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра його батька ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 залишилось майно, яке остання на випадок своєї смерті заповіла його брату ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер. Позивач вказує, що за життя брат не оформив спадщини за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2 З питання оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, проте йому було відмовлено з посиланням на пропуск встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що є єдиним спадкоємцем після смерті брата ОСОБА_3, який в свою чергу не встиг оформити спадкових прав після смерті тітки ОСОБА_2, оскільки помер. Просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 терміном у три місяці з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у заяві, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Як вбачається з копії заповіту, посвідченого 26.03.2005 року секретарем Мельницької сільської ради Ковельського району, зареєстрований в реєстрі за № 9, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла належний їй житловий будинок, а також все майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось ОСОБА_3.

Матеріалами справи встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 доводиться та обставина, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру НОМЕР_3 від 09.03.2017 року, яка надійшла на запит суду з Ковельської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 позивач з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріального органу не звертався, як наслідок, пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку звернення до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини позивач зазначив, що його брат ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року не встиг оформив спадкових прав після смерті тітки ОСОБА_2, тому з заявою про прийняття спадщини він не звертався. Крім того, позивач вказує, що через юридичну необізнаність в аспектах оформлення спадкових прав пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини.

Проте такі доводи позивача не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки як вбачається з копії спадкової справи № 372/2016, заведеної після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, позивач 23.11.2016 року подав до Ковельської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

У відповідності до ст. ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12 у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

В контексті ст. 1272 ЦК України, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину.

Як вбачається із матеріалів справи, з дня смерті ОСОБА_2 минуло більше двох років.

Відповідно до ч. 3 ст.10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ст. 61 цього Кодексу.

Таким чином, позивач у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України не довів та не подав суду доказів на підтвердження тієї обставини, що строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його тітки він пропустив з поважної причини.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Жодних доказів про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання такої заяви до нотаріального органу у шестимісячний строк позивачем не надано, а докази на які останній посилається, як на підставу пропуску строку не є поважними, тому підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1216, 1268, 1269, 1270, 1272, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Велицької сільської ради Ковельського району про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:Т. Д. Наваляний