Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7372/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

з а о ч н е

14 березня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондрі Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 23 грудня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2СМ. про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Посилалася на те, що відповідач ОСОБА_2 рішенням суду зобовязаний до сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але аліменти в повній мірі не сплачує, станом на 01 грудня 2015 року існує заборгованість в розмірі 11292,11 грн.

В своїй позовній заяві просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за несплату аліментів в розмірі 3473,81 грн.

Позивач звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду.

Суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновків про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матірю, а відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2013 року в справі № 552/5239/13-ц, яке вступило в законну силу, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача починаючи з 23 липня 2013 року до досягнення сином ОСОБА_3 22 листопада 2012 року трирічного віку, тобто до 22 листопада 2015 року.

Також встановлено, що судове рішенні добровільно відповідачем не виконується, знаходиться на примусовому виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця Київського ВДВС м. Полтава від 21 грудня 2016 року загальна заборгованість по аліментам станом на 01 грудня 2015 року складає 11292,11 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд повинен встановити крім факту заборгованості за аліментами, ще й наявність чи відсутність вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішення суду, у її виникненні.

Відповідно до ст. 10, 11, 31 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_2 від належного виконання судового рішення щодо стягнення з нього аліментів ухиляється.

Обставини, які б давали підстави вважати, що аліменти не сплачуються з поважних причин, дослідженими в справі доказами, не встановлені.

Тому суд, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів, приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_2 в наявності заборгованості по аліментам.

Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів.

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідача неустойки (пені) у звязку з наявністю заборгованість по аліментам, надала до суду розрахунок суми неустойки, здійснений відповідно до норм законодавства.

Надаючи до суду розмір заборгованості пені та заявляючи вимоги про стягнення пені в розмірі 3473,81 грн., позивач вірно здійснює розрахунок пені від суми несплачених аліментів не на загальну суму заборгованості, а виходячи з суми чергового несплаченого місячного платежу.

За таких обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, враховуючи норми ст. ст. 195, 196 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. З відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню розмір неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 3473,81 грн.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 3473 грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Н.Л.Яковенко

14.03.2017