Справа №: 343/355/17
Провадження №: 2/0343/286/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

з участю:секретаря судових засідань-Оленяк С.І.,

представника позивача-Кобилинець Т.В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу предявлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 26.02.2002 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 сільською радою Долинського району був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народились ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на її утриманні та матеріальному забезпеченні. Відповідач, будучи здоровою, працездатою людиною, маючи можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, оскільки працює та має постійний, стабільний дохід в добровільному порядку свій батьківський обовязок не виконує, матеріальної допомоги не надає, що стало причиною звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини, просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, що 26.02.2002 року між ОСОБА_2 та Вінонів ОСОБА_5 сільською радою Долинського району був зареєстрований шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії 1-НМ № 080375 від 26.02.2002 року.

Судом встановлено, що подружжя проживає окремо, спільного побуту не ведуть.

Під час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, 27.10.2003 року, та ОСОБА_4, 28.08.2006 року, що підтверджується копіями свідоцтва про народження дитини серії І-НМ № 190204 від 29.10.2003 року та свідоцтва про народження дитини серії 1-НМ № 046122 від 04.09.2006 року.

Діти проживають разом з матір'ю, знаходяться на повному її утриманні, про що сторони не заперечили в судовому засіданні.

З матеріалів справи, зокрема копій медичного висновку №99 від 08.12.2016 року, індивідуальної програми реабілітації інваліда №155/16 від 08.12.2016 року встановлено, що малолітній син ОСОБА_4 хворіє обсесивно-компульсивним розладом з елементами аутизму, соціальною дезадаптацією,- інвалід дитинства та потребує

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є фізично здоровою людиною, має постійне місце роботи, оскільки працює робітником з видалення нечистот на полігоні в Комунальному підприємстві "Комунгосп" Долинської міської ради та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, що підтверджується довідкою про доходи за №229 від 14.03.2017 року. Загальна сума нарахованого доходу за період з 01.09.2016 року по 28.02.2017 року становить 19700,48 грн.

Позивачка ніде не працює, про що свідчать записи в її трудовій книжці серії АФ №233456.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальне становище сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що малолітня дитина являється інвалідом дитинства, позивач не бере участі в матеріальному утриманні дітей, хоча може це робити, оскільки має постійне місце роботи та стабільний дохід, не має на утриманні інших осіб, суд вважає, що позов про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст. 141, 181-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 209, 212-216, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, 22.02.1973 року народждення, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей-Вінтонів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.02.2017 року і до досягнення ними повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 640,00 (шістсот сорок) гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: