АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/615/17 Головуючий 1 інст. - Маслов М.І.
Справа № 644/459/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» березня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в обґрунтування якої посилався на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року договір дарування однокімнатної квартири АДРЕСА_1 визнано недійсним.

28 квітня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було задоволено клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову та на зазначену квартиру накладено арешт.

Зазначив, що під час розгляду справи про визнання договору дарування спірної квартири, питання про застосування наслідків недійсності правочину (повернення спірної квартири) ані позивачем, ані його представником не ставилося й не могло ставитися, оскільки пред'явлений позов мав немайновий характер.

Таким чином з моменту набуття законної сили судовим рішенням у справі й до дня смерті первісного позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 не стала власником спірної квартири.

Вказав, що постановою державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори від 24 лютого 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті позивача у справі ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому в постанові нотаріус посилався на те, що право власності на вказану квартиру згідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_3, тобто не за спадкодавцем. Зазначена обставина встановлена рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року по справі № 644/2100/1-ц за позовом ОСОБА_4 до державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевої О.Ю. про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину і зобов'язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, згідно до якого у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено повністю.

Зазначив, що судом при розгляді справи також встановлено, що нотаріус дійшов правильного висновку про відсутність складу спадкового майна, на яке позивач ОСОБА_4 просив видати свідоцтво про право власності на спадщину.

27 січня 2015 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов'язалася повернути грошову суму у розмірі 595000,00 грн., що за домовленістю сторін на день укладення договору еквівалентно 35000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язання між ними укладено договір іпотеки від 27 січня 2015 року, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Зазначив, що 05 травня 2016 року набуло законної сили рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та виселення з житла, відповідно до якого у задоволенні позову відмовлено повністю. Вважав, що до теперішнього часу право власності на предмет договору іпотеки, згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_3, тобто не за позивачем або правонаступником. Оскільки ОСОБА_3, як позичальник грошових коштів, до теперішнього часу зобов'язання, що виникли за договором позики від 27 січня 2015 року не виконує, це створює підстави для іпотекодержателя реалізувати своє право щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказав, що ані позивачем ОСОБА_2 з дня набуття судовим рішенням про визнання недійсним договору дарування спірної квартири до дня її смерті, ані її процесуальним правонаступником ОСОБА_4 до останнього можливого дня для пред'явлення виконавчого листа до виконання виконавчий лист не був отриманий, та відповідно не був пред'явлений до виконання й виконавче провадження не було відкрито, що на теперішній час унеможливлює виконання судового рішення; також ніхто не звертався до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, у зв'язку з чим вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року шляхом накладення арешту та заборони відчуження спірної квартири мають бути скасовані.

Просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 у цивільній справі № 644/459/15-ц, провадження № 2/644/788/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, про що постановити відповідну ухвалу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі ухвали суду від 28 квітня 2015 року - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу - скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення цивільного позову, вжиті за ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 у цивільній справі № 644/459/15-ц, провадження № 2/644/788/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування.

При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги заяви. При цьому зазначив, що суд не звернув уваги на те, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки - спірної квартири; що у судовому засіданні представник ОСОБА_4 пояснила, що рішення не виконувалося та процесуальним правонаступником ОСОБА_4 виконуватися не буде, а вжиті 28 квітня 2015 року за ухвалою суду заходи забезпечення позову мають залишатися в актуальному стані для забезпечення іншого цивільного позову ОСОБА_4 до Харківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для задоволення заяви не вбачається.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 травня 2015 року позов ОСОБА_2, спадкоємцем якої є ОСОБА_4 - задоволено та визнано договір дарування спірної квартири АДРЕСА_1 недійсним, який укладено між сторонами. В рамках цього позову вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження спірної квартири.

Із матеріалів справи вбачається, що зазначене рішення набуло законної сили. Проте, заходи забезпечення позову не скасовано.

Частиною 6 статті 154 ЦПК України передбачено, що якщо в задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судом рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи наявні заходи забезпечення позову унеможливлюють виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 травня 2015 року, оскільки власником спірної квартири до теперішнього часу є ОСОБА_3, яка такого права за вказаним рішенням вже не має, (а. с. 51, 52, т. 2).

Крім того, вжиті заходи забезпечення порушують права інших осіб, зокрема спадкоємця ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_1, як іпотекодержателя спірної квартири, (а. с. 43-48, т. 2).

Доводи представника ОСОБА_4 щодо того, що скасування заходів забезпечення позову унеможливлять виконання майбутнього рішення суду за позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно є безпідставними, оскільки ОСОБА_4 та його представник не позбавлені права заявити таке клопотання в рамках розгляду справи на будь - якій стадії її розгляду відповідно до статті 151 ЦПК України.

Аналізуючи наведене, судова колегія вважає за необхідне задовольнити заяву заявника та скасувати заходи забезпечення позову за рішенням, яке набрало законної сили.

Оскільки ухвалу постановлено з порушенням вимог закону, вона підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст.313, п.6 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2016 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним - скасувати.

Зняти арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Судді колегії