гСправа № 358/1753/16-ц Провадження № 2/358/60/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корбута В.М., за участю секретаря судового засідання Ведмеденко І.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка та Михайлівської сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на будинок за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2016 року ОСОБА_2 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка (далі-відповідач), в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Богуславський район АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що будучи членом КСП ім. Т.Г. Шевченка в 1992 році йому було надано для проживання недобудований будинок АДРЕСА_1 (далі-будинок), якій він добудував за власні кошти. З вересня 1992 року по даний час він зареєстрований та проживає в цьому будинку, що підтверджується довідкою №199, виданою 17.10.2016 року Михайлівською сільською радою та печаткою у його паспорті.

Крім того, згідно протоколу №2 загальних зборів власників земельних і майнових паїв КСП ім. Т.Г. Шевченко від 25.12.2002 року було прийнято рішення про виділення житлових будинків в рахунок майнового паю бувшим членам КСП, які в них проживають для послідуючого оформлення на них права власності. Таким чином, будинок в якому він поживає з 1992 року був виділений йому у рахунок майнового паю, як бувшому члену КСП.

На сьогоднішній день він вже 24 роки безперервно володіє і користуються даним будинком, обробляє земельну ділянку, що розташована біля будинку, здійснює поточні ремонти та сплачує за газ і світло. Однак, відповідач будучи правонаступником КСП ім. Т.Г. Шевченко, де він працював, уникає від передачі будинку йому у власність, у зв'язку із цим він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

19 грудня 2016 року відповідач надіслав суду заперечення на позов (а.с.26), в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими у зв'язку з тим, що ПОСТ ім. Т.Г. Шевченка є не належним відповідачем, оскільки ПОСТ ім. Т.Г. Шевченка створено в 2000 році в результаті реорганізації КСП ім. Т.Г. Шевченка і є його правонаступником тільки в частині боргових зобов'язань. Житловий фонд КСП ім. Т.Г. Шевченка до ПОСТ ім. Т.Г. Шевченка не передавався і тому на балансі підприємства не рахувався і на даний час не рахується. Таким чином, ПОСТ ім. Т.Г. Шевченка не має юридичного права перешкоджати позивачу у приватизації будинку і не може надати позивачу це право.

Ухвалою суду від 20 січня 2017 року (а.с.42), Михайлівську сільську раду Богуславського району Київської області та майнову комісію співвласників майна КСП ім. Т.Г. Шевченка залучено до участі у цій справі в якості співвідповідачів.

Суд, визнає, що майнова комісія співвласників майна КСП ім. Т.Г. Шевченка була залучена до участі у справі в якості співвідповідача безпідставно, оскільки дана комісія, згідно законодавства утворювалася тимчасово, а саме: лише на період проведення реорганізації КСП ім. Т.Г. Шевченка з метою передачі майна від реорганізованого підприємства у власність бувшим членам даного підприємства або правонаступникам. Крім того, дана комісія не є юридичною особою і тому не може бути стороною у даній справі.

15 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом (а.с.55,56) до ОСОБА_2, в якості третьої особи на стороні відповідача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Богуславський район АДРЕСА_1.

Свої вимоги третя особа ОСОБА_4 мотивувала тим, що КСП ім. Т.Г. Шевченка в 1992-1993 році, їй разом з чоловіком ОСОБА_5 було надано житловий будинок АДРЕСА_1 (далі - будинок), оскільки вони працювали в даному господарстві. Рішення правління КСП ім. Т.Г. Шевченка про передачу їм у власність цього будинку у архівному відділі відсутнє. Після вселення в будинок вона з чоловіком організували дві толоки. Приблизно через два роки вона розлучилася з чоловіком, але вона залишилась проживати в цьому будинку. Потім вона познайомилася із ОСОБА_2, який вселився в її будинок. Вона спільно з позивачем проживала в цьому будинку 12 років, а коли захворіла її баба вона разом з своїми дітьми залишила будинок та переїхала проживати до хворої баби.

03.01.2003 році вона та позивач отримали свідоцтво про право власності на цей будинок в рівних частинах. Однак, позивач ОСОБА_2 не погодився з таким свідоцтвом і подав до суду позов. Згідно рішення суду від 07.12.2009 року свідоцтво про право власності на будинок, видане 03.01.2003 року Михайлівською сільською радою на її ім'я та ім'я ОСОБА_2 визнано не дійсним.

На даний час вона визнає, що позивач на території господарства цього будинку побудував льох, викопав криницю, підтримував будинок в належному стані, і тому не бажає порушувати права ОСОБА_6 та вважає, що суд повинен визнати право власності на цей будинок за набувальною давністю в рівних частках, а саме: по 1/2 частині їй та позивачу ОСОБА_2

20 квітня 2017 року третя особа на стороні відповідача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про залишення її позовних вимог без розгляду, посилаючись на те, що вона визнає позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним право власності на будинок та просить його позов задовольнити (а.с.122).

Ухвалою суду від 27 квітня 2017 року (а.с.133), позовна заява третьої особи на стороні відповідача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до Михайлівської сільської ради Богуславського району Київської області та ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю, залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги позивача ОСОБА_2 підтримала, посилаючись на вищевказані обставини та просила позов задовольнити.

Відповідач Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка в судове засідання не направило свого представника, не дивлячись на те, що належним чином було повідомлено про час, дату та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток (а.с. 38, 46, 52, 112, 116). Про причини неявки відповідач не повідомив, не звертався до суду з клопотанням про розгляд справи без участі його представника, тому відсутні поважні причини неявки в судове засідання.

Відповідач Михайлівська сільська рада Богуславського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, але письмово повідомили про визнання позовних вимог ОСОБА_2 та просили розглянути справи без участі їх представника (а.с. 136).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному їх дослідженні, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 10 січня 1992 року зареєстрований та проживає в житловому будинку АДРЕСА_1, що підтверджується копією його паспорта (а.с.4), довідкою № 199, виданої 17.10.2016 року виконкомом Михайлівської сільської ради, Богуславського району Київської області (а.с.7) та копією облікової картки об'єкта погосподарського обліку (а.с.125).

Згідно довідки №125, виданої в серпні 2009 року ПОСТ ім. Т.Г. Шевченка (а.с.12), архівної довідки від 28.11.2016 року (а.с.19), копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_1 (а.с.124) вбачається, що позивач ОСОБА_2 працював та був членом КСП ім. Т.Г. Шевченка.

Згідно архівної довідки від 28.11.2016 року (а.с.20) вбачається, що КСП ім. Т.Г. Шевченка реорганізовано в ПОСП ім. Т.Г. Шевченка згідно рішення зборів уповноважених, протокол №2 від 03.03.2000 року.

Із письмового заперечення відповідача ПОСТ ім. Т.Г. Шевченка (а.с.26) вбачається, що житловий фонд КСП ім. Т.Г. Шевченка в 2000 році під час реорганізації у ПОСП ім. Т.Г. Шевченка, як правонаступнику не передавався.

Із копії виписки з протоколу №2 загальних зборів власників земельних і майнових паїв КСП ім. Т.Г. Шевченка від 25.12.2002 року вбачається, що було вирішено житловий фонд КСП, що налічує 19 будинків побудовані за кошти господарства включити в пайовий фонд і виділити в рахунок майнового паю бувшим членам КСП, які в них проживають для послідуючого оформлення на них права власності (а.с.11).

Згідно листа виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, Богуславського району Київської області від 17.01.2017 року №19 вбачається, що будинок АДРЕСА_1, Богуславського району Київської області на баланс Михайлівської сільської ради під час реорганізації КСП ім. Т.Г. Шевченка у ПОСП ім. Т.Г. Шевченка не передавався і на даний час не перебуває (а.с.40, 111).

Враховуючи вищевказані обставини, судом встановлено не виконання положень Законів України «Про власність» та «Про колективне сільськогосподарське товариство», Указів Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29.01.2001 року №62, «Про додаткові заходи щодо підвищення рівня захисту майнових прав сільського населення» від 27.08.2002 року №744, постанови КМ України від 28.02.2001 року №177 «Про врегулювання питання щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» та інших листі Міністерства аграрної політики України, згідно яких необхідно було своєчасно і належним чином вирішити питання про передачу житлового фонду ліквідованого або реорганізованого КСП у власність бувших членів КСП або передачу у користування правонаступнику або передачу у власність органу місцевого самоврядування.

Згідно копій квитанцій (а.с.130) вбачається, що в 2002 році позивач неодноразово придбав цеглу для будівництва будинку та господарських будівель. Також даний факт визнала третя особа ОСОБА_4 в своїй позовній заяві (а.с. 55).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 сплачує за комунальні послуги у відповідності до Договору про надання населенню послуг з газопостачання від вересня 2002 року (а.с.13) та Договору про користування електричною енергією від 04.02.2002 року (а.с.14).

Згідно технічного звіту (висновку) № 128/17.11.16 від 17.11.2016 року та висновку Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області №538 від 18.11.2016 року (а.с.15-17) встановлено, що житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 Богуславського району Київської області, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, відповідає вимогам протиправної безпеки, і тому стан якого на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набуваються за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України).

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Враховуючи вищевказані положення норм матеріального права і зважаючи на те, що позивач ОСОБА_2 з січня 1992 року по даний час добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 Богуславського району Київської області, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб більше ніж 10 років, суд відповідно до положення ст.344 ЦК України вважає, що позивач набув право власності на це майно в порядку набувальної давності, що підтверджується письмовими належними та достовірними доказами наданими до справи. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 328, 344 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 56, 58, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за набувальною давністю на житловий будинок, 1992 року забудови, загальною площею 90,60 кв.м., жилою площею 59,40 кв.м., допоміжною площею 31,20 кв.м., що складається з: тамбуру 2,90 кв.м., прихожої 10,00 кв.м., кухні 7,80 кв.м., коридору 8,20 кв.м., жилої кімнати 9,50 кв.м., жилої кімнати 11,90 кв.м., санвузлу 2,30 кв.м., жилої кімнати 19,20 кв.м., вітальні 18,80 кв.м. та господарські будівлі і споруди, а саме: літня кухня (Б ), погріб під частиною будинку (В), кладова (Г), гараж (Д), баня (Е), сарай (Є), сарай (Ж), сарай (З), вбиральня (1), ганок (а1), свердловина (а), колодязь (б), вигрібна яма (в), вигрібна яма (г), огорожа та ворота з хвірткою, що розташований за адресою: Київська область, Богуславський район АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Текст повного рішення виготовлено 15 травня 2017 року.

Головуючий: суддя В. М. Корбут