21 березня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Таран Н.Г.
за участю секретаря судового засідання Двірко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання шлюбу недійсним,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогами до ОСОБА_2, про визнання шлюбу недійсним.
Обгрунтовуючі позов посилається на те, що 11 квітня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання у них народилась дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проживаючі у шлюбі, позивач звернула увагу на невідповідну поведінку свого чоловіка, відповідача по справі ОСОБА_2 З невідомих причин він став збуджений та нервовий, від когось переховувався, скаржився, що його будуть розшукувати. Однак позивач не надавала цьому особливої уваги. На весні 2014 року, психічний стан ОСОБА_2 значно погіршився, крім зміни настрою та нервого розладу він став боятись світла, у нього появлялись слухові галюцинації, судорги, параноїдальні думки.ОСОБА_1. разом з ОСОБА_2 поїхали до психіатричної лікарні №1 на обстеження, де відповідача залишили на стаціональне лікування, оскільки його психічний стан був вкрай важкий. Від лікарів позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 вже знаходився у них на стаціонарному лікуванні у зв'язку з психічними розладами, та перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з 2008 року, з діагнозом «шизофренія». Після стаціонару ОСОБА_2 необхідно було продовжувати лікування у психоневрологічному диспансері амбулаторно, однак від лікування він категорично відмовився. Через якийсь час психічний стан ОСОБА_2 знову погіршився. Знаходитись та проживати у квартирі з психічно хворим було небезпечно, оскільки його поведінка негативно впливає на стан здоров'я дитини, а тому позивач разом з донькою переїхали проживати до її батьків. Про те, що ОСОБА_2 страждає психічним захворюванням, він, його батьки, та родичі від позивача приховали. А тому, позивач змушена була звертатись до суду з вказаним позовом.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, та просила суд винести рішення про задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши медичні документи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Сімейного кодексу України право на звернення до суду позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік.
В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, та зроблено відповідний актовий запис №274, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 11 квітня 2012 р. (а.с. 6).
17 березня 2012 року у подружжя народилась дочка - ОСОБА_3.
На весні 2014 року, позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що відповідач по справі ОСОБА_2 перебував на обліку у психоневрологічному диспансері з 2008 року, з діагнозом «шизофренія». Про те, що ОСОБА_2 страждає психічним захворюванням, не він сам ні його батьки та близькі родичі, не сповістили позивача про наявну психічну хворобу.
ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначала, що ні до одруження, ні до весни 2014 року вона не підозрювала про таку можливу хворобу свого чоловіка, що може передаватися спадково.
Відповідно до епікризу (поточний) з медичної картки стаціонарного хворого №7711 віділення № 9, виписки з медичної картки №1936 віділення №1 та виписки з історії хвороби №1877 ТМО «Психіатрія» у місті Києві, ОСОБА_2 має діагноз : шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Виражений параноїдний дефект. Кататоно-галюцинаторно-параноїдний синдром - F-20.00.
Таким чином, відповідач на момент укладення шлюбу приховав від позивача факт того, що у нього є хвороба, яка може передаваться з покоління в покоління, а саме -шизофренія.
У відповідності до ч. 5 ст. 30 СК України, приховування відомостей про стан здоров'я одним з наречених, наслідком чого може стати (стало) порушення фізичного або психічного здоров'я іншого нареченого чи їхніх нащадків, є підставою для визнання шлюбу недійсним.
Згідно п. 3. ч. 1 ст. 41 СК України шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків.
Крім того, для визнання шлюбу недійсним необхідна наявність вади волі сторін при його реєстрації. Під вадою волі в сімейному праві розуміють відсутність добровільної згоди на одруження, реєстрація шлюбу під примусом, під впливом обману, омани внаслідок неможливості через свій стан у момент укладення шлюбу усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Обман - це навмисне введення в оману особи, що одружується. Прикладом обману може слугувати не тільки повідомлення майбутньому чоловіку чи дружині свідомо хибних відомостей, а й свідоме замовчування деяких фактів, що мають істотне значення при укладенні шлюбу
З огляду на те, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження викладені позивачем обставини, а також враховуючи той факт, що відповідач приховав свою хворобу від позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 30, 41 СК України, ст.ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання шлюбу недійсним - задовольнити.
Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 11.04.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №274.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача, поданою з врахуванням вимог ст. 229 ЦПК України. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення суду виготовлено 23.03.2017 р.

Суддя: Н.Г.Таран