Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 314/5020/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Капітонов Є.М.
Провадження № 22-ц/778/187/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності на земельну ділянку та її витребування,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.04.2013р. було задоволено частково позов прокурора Вільнянського району Запорізької області до Михайлівської сільської ради Вільнянського району та ОСОБА_5 про визнання недійсними рішення Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та державного акта на право власності на земельну ділянку. Зокрема, цим рішенням суду скасовано рішення Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 28.08.2004р. № 16 «Про передачу земельних ділянок у власність. Скасовано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № 023315 (кадастровий номер 232158400:09:001:0006), виданий на імя ОСОБА_5

Також, рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.06.2013р. було частково задоволено позов прокурора Вільнянського району в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області до Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_7, третя особа - відділ Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області, про скасування рішення Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Визнано недійсним рішення Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 16 від 28.04.2004р. «Про передачу земельної ділянки площею 1,75 га для ведення особистого селянського господарства із земель села Нагірне Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області». Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № 023317, виданий на імя ОСОБА_8 на підставі рішення сесії Михайлівської сільської ради № 16 від 28.04.2004р.

У подальшому, незважаючи на вищевказані рішення суду, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 уклали договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок з ОСОБА_4 Після придбання вказаних земельних ділянок (кадастрові номери 232158400:09:001:0006 та 232158400:09:001:0007), ОСОБА_4 обєднав їх в одну земельну ділянку, який було присвоєно кадастровий номер 232158400:09:001:0017.

Обєднавши земельні ділянки, ОСОБА_4 23.08.2013р. уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки з ОСОБА_3

Оскільки земельні ділянки, які були передані ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на підставі рішення Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 16 від 28.04.2004р., вибули з володіння територіальної громади, як власника, незаконно та поза її волею, шляхом прийняття органом місцевого самоврядування незаконного рішення, то це є підставою для витребування земельної ділянки кадастровий номер 232158400:09:001:0017 у ОСОБА_3 на користь законного власника - територіальної громади Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 321, 328, 330, 388, 392 ЦК України, прокурор просив суд:

- визнати право власності на земельну ділянку кадастровий номер 232158400:09:001:0017, площею 3,5881 га, розташовану за адресою: вул. Дніпровська, 28, село Нагірне Вільнянського району Запорізької області за територіальною громадою села Нагірне Вільнянського району Запорізької області в особі органу місцевого самоврядування - Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області;

- витребувати у ОСОБА_3 на користь територіальної громади села Нагірне Вільнянського району Запорізької області в особі органу місцевого самоврядування - Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області земельну ділянку кадастровий номер 232158400:09:001:0017, площею 3,5881 га.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, заступник прокурора Запорізької області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заявлених прокурором вимог, суд виходив із недоведеності прокурором позову.

Висновки суду узгоджуються з фактичними обставинами справи і є обґрунтованими.

Так, власник має право витребувати своє майно в усіх випадках від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави (стаття 387 ЦК України) та від особи, яка набула його безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати (частина 3 статті 388 ЦК України).

Якщо майно відчужено за відплатним договором, то відповідно до частини 1 статті 388 ЦК власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею (було загублене, викрадене, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

Отже, витребування майна від добросовісного набувача залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна.

Таким чином, наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.04.2013р., яке набуло законної сили 18.06.2013р., було частково задоволено позов прокурора Вільнянського району в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області до Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_5, 3-тя особа: відділ Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області про скасування рішення Михайлівської сільської ради № 16 від 28.04.2004р. та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 023315, виданого ОСОБА_5

Визнано недійсним рішення Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 28.04.2004р. № 16 «Про передачу земельних ділянок площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель села Нагірне, Михайлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області».

Скасовано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЗП № 023315, виданий на імя ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Михайлівської сільської ради від 28.04.2004р. № 16 (а.с. 14-15, 16-17).

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.06.2013р., яке набуло законної сили 08.06.2013р., було частково задоволено позов прокурора Вільнянського району в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області до Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_7, третя особа - відділ Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області, про скасування рішення Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Визнано недійсним рішення Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 16 від 28.04.2004 «Про передачу земельної ділянки площею 1,75 га для ведення особистого селянського господарства із земель села Нагірне Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області».

Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № 023317, виданий на імя ОСОБА_8 на підставі рішення сесії Михайлівської сільської ради № 16 від 28.04.2004р. (а.с. 12-13).

Як підставу скасування рішення сільської ради в обох вищевказаних рішеннях суд зазначив порушення порядку передачі земельної ділянки.

05.07.2013р. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 уклали договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок з ОСОБА_4 (а.с. 22-23, 24-25).

Після придбання вказаних земельних ділянок (кадастрові номери 232158400:09:001:0006 та 232158400:09:001:0007), ОСОБА_4 обєднав їх в одну земельну ділянку, який присвоєно кадастровий номер 232158400:09:001:0017 (а.с. 26).

Обєднавши земельні ділянки, ОСОБА_4 23.08.2013р. уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 232158400:09:001:0017 з ОСОБА_3 (а.с. 27-28).

Крім того, рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2014 року, яке набрало законної сили 09.12.2014р., позов прокурора Вільнянського району Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Запорізької обласної державної адміністрації до ОСОБА_4, третя особа - Комунальний заклад «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради про витребування земельної ділянки до власності держави, задоволено.

Витребувано із земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0017, яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_3, та зобовязано його повернути на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації частину кургану з охоронною зоною № 2, який відноситься до курганного могильнику № 234, площею 401,653 мІ, і частину кургану з охоронною зоною № 4 площею 1 217,34 мІ, межі яких визначені на ситуаційній схемі розробленій Запорізькою регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру», іншу частину земельної ділянки площею 3,5881 га залишено у приватній власності ОСОБА_2 ОСОБА_9 (а.с. 83-86).

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Нагірне, вул. Дніпровська, 28, площею 3,5881 га, зареєстровано 23.08.2013р. на підставі вищевказаного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2015р. (а.с. 87-88).

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права субєкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 5 статті 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Отже, правомочності щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Михайлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області.

При цьому статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Територіальна громада, як власник спірної земельної ділянки, делегує Михайлівській сільській раді Вільнянського району Запорізької областіповноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника, може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Суд дійшов вірного висновку, що при розгляді справи не встановлено обставин, які б свідчили, що спірна земельна ділянка вибула поза волею власника майна. Так, судом встановлено, що Михайлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області здійснила розпорядження майном у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом, проте з порушенням порядку вчинення певної дії, що не свідчить про відсутність у діях власника земельної ділянки (територіальної громади) волі на передачу цього майна.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання права власності на земельну ділянку за територіальною громадою та витребування майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не навів у рішенні доводів щодо відмови у позові в частині визнання права власності на спірну земельну ділянку на підставі ст. 392 ЦК України правильність висновків суду по суті спору не спростовує.

Посилання у скарзі на безпідставну відмову у позові у звязку з пропуском строку позовної давності не є підставою для скасування рішення суду, оскільки суд відмовив у позові не з зазначеної підстави, а за недоведеністю.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи, є повторенням обставин, якими прокурор обґрунтовував позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: