Провадження № 2/734/276/17 Справа № 734/3789/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 березня 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Бузунко О.А.

за участю секретаря - Галюк Л.В.

у присутності представника позивача - органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації - Пономаренко С.П.,

представника Старобасанської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступеня - Король О.В.,

спеціаліста Служби у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації - Лісковича В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача - Старобасанська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступеня про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача - Старобасанська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ст. про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває наразі в Старобасанській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не вирішує питання повернення дитини у сім'ю, жодного разу не відвідав дитину, не телефонував, грошових переказів не надсилав, не цікавиться її станом здоров'я та навчанням, не створив належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, не проявляється батьківської турботи до дитини. Матір дитини ОСОБА_6 померла (Свідоцтво про смерть НОМЕР_1).

Представник позивача - Пономаренко С.П. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'являвся, причини неявки суду не повідомляв.

Представник Старобасанської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ст. Король О.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Додатково представник згаданого закладу повідомила суду, що дитина була влаштована до закладу ще за життя матері, оскільки остання тяжко хворіла, бабуся не могла утримувати дитину, а батько її життям взагалі не цікавився. Протягом часу, який ОСОБА_5 знаходиться в Старобасанській загальноосвітній школі-інтернаті батько жодного разу не телефонував, не цікавився її життям, будь-якої допомоги не надавав і не надає.

За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу та свідків, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2). В графі матір значиться ОСОБА_6.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину (ст. 150 СК України).

Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону (стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав на підставі статті 164 Сімейного кодексу України. Як роз'яснив Верховний Суд України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3).

Згідно Висновку органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, Висновку органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації вбачає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітньої доньки.

Відповідно до подання Старобасанської ЗОШ-інтернату І-ІІ ступенів Чернігівської області вбачається, що ОСОБА_5 являється вихованкою даної школи-інтернату. ОСОБА_4 не займається вихованням своєї доньки, жодного разу не провідував її, не цікавиться її життям, вихованням, навчанням.

Відповідно до акту Старобасанської ЗОШ-інтернату І-ІІ ступенів Чернігівської області від 22.11.2016 року за час перебування неповнолітньої в закладі батько дитини ОСОБА_4 жодного разу не проявив зацікавленості до долі дитини, не приймав участі у вихованні дитини: не відвідував, не телефонував, листів не надсилав, грошових переказів та посилок не надсилав також.

В судовому засіданні у присутності спеціаліста Служби у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Лісковича В.О. була допитана ОСОБА_5, яка повідомила суду, що батько з ними не проживає давно, востаннє вона його бачила, коли їй було 12 років і вона з мамою їздила до тата в Первомайськ. Після того вона тата не бачила, він їй не телефонує, не допомагає і взагалі не цікавить її життям.

Свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що вона є бабусею ОСОБА_5. Батько дитини залишив родину, коли ОСОБА_5 було 6 років. З того часу вона його не бачила і не чула. Він ніякої допомоги в утриманні дитини та її вихованні не надавав і не надає.

На підставі наявних в матеріалах справи документів, суд дійшов висновку, що відповідач не піклується про свою дитину та не бажає надалі займатись їх вихованням.

Таким чином, викладене вище дає підстави суду дійти висновку, що відповідач не виконує належним чином своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав на підставі пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини.

Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, - підлягають задоволенню. Оскільки судом не встановлено, що відповідач має на утриманні інших осіб, в тому числі і дітей (право подати докази на підтвердження чого було роз'яснено відповідачу в ухвалі про відкриття провадження в справі), є працездатною особою, суд вважає, що з відповідача на утримання дитини підлягає стягненню 1/4 частка з усіх видів заробітку (доходу), що забезпечить інтереси дитини і не призведе до суттєвого погіршення матеріального становища відповідача.

На підставі статті 367 Цивільного процесуального кодексу України слід допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів.

Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 1 280,00 грн. належить стягнути з відповідача на користь держави (за дві вимоги немайнового характеру).

Враховуючи викладене вище та керуючись вимогами статей 150, 164, 166, 182 Сімейного кодексу України, статей 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача - Старобасанська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступеня про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред'явлення позову - 20 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття, - на користь осіб/особи чи установ, куди буде влаштована дитина.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з з ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в розмірі 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Козелецького районного суду О.А. Бузунко