Провадження № 2/521/1771/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Кіліян О. В.

за участю представника позивача адвоката Моторного Є. П.

представника відповідача Дібрової Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Громадської організації «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок крадіжки майна, переданого на зберігання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Остра»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Автостоянки № 35 ВСА Одеської обласної ради, ухвалою суду від 04.04.2016 р. замінено відповідача на Громадську організацію «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» про відшкодування збитків, завданих внаслідок крадіжки майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.03.2014 року під час знаходження належного позивачу автомобіля «Chevrolet Epica», д/н НОМЕР_1 на зберіганні на стоянці № 6, сталась крадіжка двох коліс вказаного автомобіля, сума шкоди склала 16 870 грн. 87 коп., яку відповідач відмовляється відшкодувати в добровільному порядку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, додатково пояснив, що окремо письмовий договір зберігання транспортного засобу між сторонами не укладався, проте фактично відповідні правовідносини між сторонами існують, відомості про транспортний засіб позивача внесено до журналу обліку транспортних засобів, прийнятих на довготривале зберігання.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала, посилаючись на те, що між сторонами відносини зберігання не виникли, договір зберігання транспортного засобу між сторонами по справі не укладався, в картці обліку транспортного засобу запис про прийняття його на зберігання відсутній, позивач, як член громадської організації відповідача має право ставити належний йому транспортний засіб на виділене йому місце без відповідальності за його збереження.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.161) та письмові заперечення проти позову в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.162-164)

Заслухавши пояснення осіб, що беруть у справі, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002549, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач є юридичною особою, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 95-96), діє на підставі статуту (а.с. 99-107), є об'єднанням громадян, створена з метою з метою задоволення спільних інтересів своїх членів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, проведення заходів з підготовки водіїв, організованого розміщення, технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, сприяння розвитку технічної творчості серед автомобілістів (п. 2.1. Статуту)

З копії договору про балансоутримання місць для паркування від 10.01.2014 р. № 21/М-КР-2014/03-01, укладеного між КП «Одестранспарксервіс» та відповідачем з додатками на наступними змінами до нього (а.с. 43-56), вбачається, що відповідачу надано право організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціально відведена стоянка) за адресою вул. Іванівський шляхопровід.

Відповідно до п. 4, 25 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1342 від 03.12.2009 р. паркування- це розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування, без відповідальності оператора (суб'єкта господарювання, який здійснює обладнання і утримання майданчика для паркування) за збереження транспортних засобів, розміщених на майданчиках для паркування.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Відповідно до ст. 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов'язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Прийняття речі на зберігання при пожежі, повені, раптовому захворюванні або за інших надзвичайних обставин може підтверджуватися свідченням свідків. Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання.

Відповідно до ст. 942 ЦК України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов'язаний піклуватися про річ, як про свою власну.

Відповідно до ст. 943 ЦК України зберігач зобов'язаний виконувати свої обов'язки за договором зберігання особисто. Зберігач має право передати річ на зберігання іншій особі у разі, якщо він вимушений це зробити в інтересах поклажодавця і не має можливості отримати його згоду. Про передання речі на зберігання іншій особі зберігач зобов'язаний своєчасно повідомити поклажодавця. У разі передання зберігачем речі на зберігання іншій особі умови договору зберігання є чинними і первісний зберігач відповідає за дії особи, якій він передав річ на зберігання.

Відповідно до ст. 977 ЦК України якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).

Згідно з п. п. 8, 10 - 12, 15 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року N 115 (далі - Правила), на території автостоянки забороняється знаходитися стороннім особам. Здавання транспортного засобу на автостоянку провадиться власником, а також особою, яка має оформлене відповідно до законодавства доручення на право користування (або) розпоряджання даним транспортним засобом. Під час здавання транспортного засобу на автостоянку його володілець зобов'язаний пред'явити черговому приймальнику документи, що посвідчують його особу, та реєстраційні документи на транспортний засіб. Під час оформлення приймання на зберігання черговий приймальник вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписується в ньому. Плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека.

За п. п. 21, 23 Правил транспортний засіб видається з автостоянки після здавання черговому приймальнику перепустки у разі його довготермінового зберігання чи пред'явлення квитанції (касового чека) про оплату - у разі тимчасового зберігання та після того, як одержувач розпишеться в журналі обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів. Наступна постановка транспортного засобу на зберігання посвідчується відміткою і розписом чергового приймальника в цьому журналі. При цьому перепустка чи квитанція (касовий чек) повертається володільцеві транспортного засобу. У разі втрати перепустки чи квитанції (касового чека) транспортний засіб видається володільцеві на підставі його письмової заяви та документів, які посвідчують його особу і підтверджують права на приналежність транспортного засобу. Відомості про пред'явлені документи заносяться до журналу обліку транспортних засобів.

Аналогічні норми містяться в й Правилах експлуатації гаражів й зберігання транспортних засобів на автостоянках Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки патомобілістів, затверджених Постановою Президії облради № 2 від 05.02.1996 р. із змінами, внесеними президією облради 03.07.2007 р. (а.с. 108-111), які є локальним нормативним актом, що регулює діяльність відповідача (п. 2.1., 2.2., 6.1. Правил).

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Chevrolet Epica», д/н НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 16), є членом Громадської організації відповідача, за ним закріплено місце НОМЕР_2 на автостоянці по вул. Строганова, 36 (Івановський шляхопровід) , що визнається сторонами та підтверджується карткою НОМЕР_2 обліку щоденного та одноразового заїзду та виїзду транспортних засобів автостоянки № 6 (а.с. 169).

27.03.2014 р. під час знаходження автомобіля позивача на автостоянці № 6 по вул. Строганова, 36 (Івановський путепровід) в м.Одесі з вказаного автомобіля було викрадено два лівих колеса, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0002549 (повідомленям про вчинення злочину, протоколом огляду місця події), фотографіями з місця події, наданими позивачем (а.с. 79-81).

З копії картки НОМЕР_2 обліку щоденного та одноразового заїзду та виїзду транспортних засобів автостоянки № 6 (а.с. 169) , Журналу обліку транспортних засобів тривалого зберігання (а.с. 166-167) не вбачається, що автомобіль позивача був прийнятий на зберігання у встановленому законом порядку на час здійснення крадіжки, позивачем не надано суду інших належних, допустимих та беззаперечних доказів прийняття автомобіля відповідачем на зберігання.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про недоведеність позивачем факту існування на момент вчинення крадіжки правовідносин зберігання транспортного засобу між сторонами по справі, що є правовою підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 936, 937, 942, 943, 977, 978 ЦК України, ст.ст. 10, 11,14,60, 88, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Мурзенко