Справа № 183/7151/16
Провадження № 2-о/183/41/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

за участю секретаря Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2016 року заявник звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що 17 січня 2015 року помер її батько ОСОБА_3, який за життя, а саме 27 жовтня 2011 року склав заповіт, згідно якого належну йому земельну ділянку, що розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району, заповів їй. 05 грудня 2016 року вона звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак її заяву повернуто, оскільки неможливо встановити факт прийняття нею спадщини, оскільки нею не поданий документ, відповідно до якого нотаріус мала б змогу встановити місце реєстрації (проживання) померлого і коло осіб, які були зареєстровані з померлим на час його смерті.

ЇЇ батько ОСОБА_3 до дня смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її матір'ю ОСОБА_4 Батьки розлучились в 1981 році, а в 2000 році знову почали жити однією сім'єю без реєстрації шлюбу, поки батько не помер.

Батьки були літніми людьми і потребували догляду та допомоги, у звязку з чим вона на початку 2014 року почала проживати разом з ними за зазначеною вище адресою, вони вели спільний бюджет та піклувались один про одного, після смерті батька, вона разом з матір'ю його поховали та на даний час проживають у згаданій вище квартирі.

У звязку з чим просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 17 січня 2015 року, на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 18).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її в 1986 році прооперували, оскільки у неї онкологічне захворювання, заявник ОСОБА_1 є її донькою, яка до 2014 року проживала зі своєю родиною в м. Харків, та часто приїздила до неї та свого батька ОСОБА_3 Після чого, у 2014 році заявник залишила свою родину та переїхала проживати разом з ними до смерті батька. Додала, що вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та майно.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що заявник ОСОБА_1 є його племінницею, а ОСОБА_3 його рідний брат. Заявник зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, однак, починаючи з 2014 року почала проживати разом зі своїми батьками однією сім'єю за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 41/50, на момент смерті ОСОБА_3, померлого 17 січня 2015 року, заявник проживала разом із ним та матір'ю ОСОБА_4

Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено у судовому засіданні, 17 січня 2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 622081, виданим 21 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 4).

Судом встановлено, що за життя 27 жовтня 2011 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 685, згідно якого належну йому земельну ділянку, що розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району, що наледить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯЕ № 586886), заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

Факт проживання ОСОБА_3 із заявником з 2014 року однією сім`єю, ведення спільного господарства, пов`язаності заявника із ОСОБА_3 спільним побутом підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, допитаних в судовому засіданні.

05 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її батька ОСОБА_3, померлого 17 січня 2015 року, однак своїм листом № 439/01-16 від 05 грудня 2016 року, нотаріус повернув ОСОБА_1 її заяву, оскільки неможливо встановити факт прийняття нею спадщини (а.с. 7-8).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 до дня його смерті, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, встановлення факту проживання необхідне заявнику для реалізації спадкових прав, іншого порядку встановлення зазначеного факту немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 17 січня 2015 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна