н/п 2/490/3328/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14 лютого 2017 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Драгальчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2,

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про встановлення порядку користування квартирою

В С Т А Н О В И В :

Позивач 04.02.2016 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житлом - квартирою №48 буд.15 по вул.Садовій у м.Миколаєві. В обгрунтування позову зазначено, що позивач знаходилась у шлюбі із ОСОБА_4 та проживала із ним у квартирі АДРЕСА_1. 13.08.2015р. шлюб між сторонами розірвано, але позивач та діти сторін продовжують проживати у спірній кваритирі.Позивач вказує, що відповідач зловживає спиртними напоями, схильний до неадеквантої поведінки та насильства, неодноразово завдавав позивачу тілесні ушкодження. Позивач просить встановити порядок користування спірною квартирою, виділивши в користування позивача та її сина кімнату площею 11,8кв.м., доньці ОСОБА_3 - кімнату площею 9,8кв.м., а відповідачу - кімнату площею 19,0кв.м., інші приміщення квартири залишити в загальному (спільному) користуванні сторін. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала в повному обсязі , просила позов задоволити.

Відповідач до суду не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, позивач згідний на заочний розгляд справи.

У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку ст.169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2001р.

Судом встановлено, що з 22 грудня 2001р. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знаходились у шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м.Миколаєва згідно якого шлюб між сторонами розірвано 13 серпня 2015р.

Відповідно до довідки від 11.01.2016р. ЖЕК "Забота" позивач із малолітніми дітьми зареєстрована за адресою квартира №48 у буд.№ 15 по вул.Садовій у м.Миколаєві.

Позивач вказує на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, схильний до неадеквантої поведінки та насильства, а тому проживання дітей в одній кімнаті із відповідачем негативно впливатиме на розвиток дітей. Позивач вказує, що відповідач перешкоджає їй та дітям у користуванні спірною квартирою, веде себе агресивно, на підтвердження чого надала постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 07 грудня 2010р. Судом встановлено, що позивач в період квітня 2015р. зверталася до медичною допомогою у зв?язку із травмою носа.

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ч.1,4 ст.156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 Житлового кодексу України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Таким чином, колишні члени сім?ї власника житла хоча і мають право користування жилим приміщенням нарівні з власником будинку(квартири), проте конкретне жиле приміщення, яке вони мають право займати, визначається саме власником житла.

Відповідно до ч.1,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Аналіз вказаних норм права вказує на те, що власник майна володіє та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, і лише власник житла може встановлювати порядок користування жилим приміщенням. Тобто визначати конкретне жиле приміщення, яке мають право займати члени (колишні члени) сім?ї власника житла, може лише власник житла. Окрім цього, суд зазначає, що такий спосіб захисту цивільного права як визначення порядку користування майном(квартирою) передбачений лише для співвласників майна, позивач же та діти позивача співвласником спірної квартири не є. За таких обставин суд приходить до в висновку, що в задоволенні позовних вимог як позивача ОСОБА_1 так і вимог в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,88,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.319,405 ЦК України, ст.156 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою №48 у будинку №15 по вул.Садовій у м.Миколаєві, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Рішення може бути переглянуте Центральним районним судом м.Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя