Провадження № 2/742/274/17
Єдиний унікальний № 742/200/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М., за участі секретаря судового засідання Карпенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за позовом Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 переплату пенсії у розмірі 42001,38 грн., як безпідставно отриману, у зв»язку з розрахунковою помилкою. Свої вимоги мотивує тим, що з 10 жовтня 2002 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Прилуцькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, призначену у відповідності до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, при переведенні з одного виду пенсії на інший з 18 січня 2011 року, спеціалістами управління було помилково не враховано в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії заробітну плату, отриману ОСОБА_1 за період його роботи з 01 грудня 2005 року по 30 червня 2009 року, яку він отримував працюючи в ТОВ «КАІР-1» та за яку підприємством сплачено страхові внески, оскільки законодавством не передбачено виключення заробітної плати, дані про яку містяться в системі персоніфікованого обліку та є в матеріалах пенсійної справи, а тому у зв»язку з даною розрахунковою помилкою ОСОБА_1 за період із 18.01.2011 року по 31.12.2015 року зайво нарахована переплата пенсії.

В судове засідання представник позивача не з»явився, однак надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та при надав письмові заперечення проти позову з яких слідує, що вини чи будь-яких неправомірних дій при отриманні чи перерахунку пенсії ОСОБА_1 зі сторони останнього не було, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Вислухавши пояснення представник відповідача, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що з 10 жовтня 2002 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Прилуцькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, призначену у відповідності до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

18 січня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про переведення його з пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на пенсію по інвалідності 3 групи від загального захворювання в розмірі пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

На підставі поданої заяви з 18 січня 20111 року проведене перерахунок пенсії ОСОБА_1 та переведено на пенсію по інвалідності 3 групи в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

За змістом ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

Така ж правова позиція висловлена і Верховним Судом України в постанові від 22 cічня 2014 року (справа №6-151цс13).

Сукупність досліджених по справі доказів, дає підстави вважати, що жодних зловживань з боку ОСОБА_1 при наданні документів для призначення чи перерахунку пенсії допущено не було.

Виплата пенсії відповідачу за період з 18.01.2011 по 31.12.2015 в розмірі 42001,38 грн., яка виникла при переведенні з одного виду пенсії на інший з 18 січня 2011 року внаслідок з розрахунковою помилкою, а саме спеціалістом управління помилково не враховано в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії заробітну плату отриману ОСОБА_1 за період роботи з 01.12.2005 року по 30.06.2009 року, яку він отримував та за яку сплачено страхові внески, про що вказує і сам представник позивача, не свідчить про недобросовісну поведінку пенсіонера.

Інших доводів, які б слугували правовою підставою для стягнення переплати пенсії через зловживання з боку пенсіонера або подання недостовірних відомостей матеріали справи не містять і позивачем суду надано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 безпідставно виплаченої пенсії, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Оскільки позивач на підставі п.18 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір»звільняється від сплати судового збору, спір вирішений не на його користь, то у відповідності до положеньст.88 ЦПК України компенсацію цих судових витрат слід покласти на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1215ЦК України, ст.ст.88,213-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М. Бездідько