Справа № 396/1658/17
Провадження № 2/396/751/17
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
29.11.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: Шепетько Володимир Іванович
за участю секретаря Корольової Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, до Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
06.11.2017 року судом було ухвалено рішення про задоволення позовної вимоги.
Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просила внести зміни до позовних вимог шляхом доповнення вимогою про визнання права власності на земельну ділянку та до заявленої раніше позовної вимоги внести зміни в частині продовження, а не визначення додаткового строку для прийняття спадщини, однак при винесенні рішення судом вищезазначену заяву не взято до уваги та дані позовні вимоги не було вирішено.
Згідно ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази та давали пояснення, не ухвалено рішення.
Сторони викликалися в судове засідання, проте не зявилися та причини неявки не повідомили, згідно ч.3 ст.220 ЦПК України, їх присутність не є обов'язковою, а тому суд ухвалив про судовий розгляд у їх відсутності, згідно положень ч.2 ст.197 ЦПК України.
Судом встановлено, що 03.10.2017 року ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
20.10.2017 року від позивача до суду надійшла письмова заява про зміну позовних вимог в частині визнання за нею права власності на спадкове майно, зокрема позивачка просила визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 29 листопада 2015 року, право власності на земельну ділянку № 289, площею 6,85 га, що розташована на території Іванівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 040297, виданого 27.12.2001 року на підставі рішення сесії Іванівської сільської ради № 254 від 25.12.2001 року. Також позивачка просила до заявленої раніше позовної вимоги внести зміни в частині продовження, а не визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2017 року позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, до Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк - 2 (два) місяці із дня набрання рішенням законної сили - для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 29.11.2015 року у віці 56 років у с.Шишкине Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 43-44).

Однак, при прийнятті вищевказаного рішення судом не було вирішено питання стосовно позовних вимог, уточнених позивачем у заяві від 20.10.2017 року (а.с. 31-35), а саме в частині визнання за нею права власності на спадкове майно, зокрема позивачка просила визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 29 листопада 2015 року, право власності на земельну ділянку № 289, площею 6,85 га, що розташована на території Іванівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 040297, виданого 27.12.2001 року на підставі рішення сесії Іванівської сільської ради № 254 від 25.12.2001 року та в внесенні змін в частині продовження, а не визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У мотивувальній частині рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2017 року не були досліджені наявні в матеріалах справи докази, не надана їм належна правова оцінка, не зазначені підстави, обґрунтування та мотиви задоволення позову щодо позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, як за спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 29 листопада 2015 року, право власності на земельну ділянку № 289, площею 6,85 га, що розташована на території Іванівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 040297, виданого 27.12.2001 року на підставі рішення сесії Іванівської сільської ради № 254 від 25.12.2001 року.

29.11.2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку площею 6,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та належала померлій згідно державного акту серії ІІІ-КР №040297 (а.с.20). За життя померла ОСОБА_3 склала заповіт, яким все належне їй майно заповідала позивачці (а.с.16).

Суд встановив, що позивач не може прийняти спадщину, так як правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю відсутній (втрачено), про що було зроблено відповідне оголошення в районній газеті (а.с.27).

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У встановлений законом строк позивачка не звернулася до державного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно спадкодавця.

Постановою ПВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

У відповідності зі ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації

У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК).

Як передбачено ст.328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст.392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до чинного законодавства Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкової справи на земельну ділянку у позасудовому порядку, оформлення якої не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 6,85 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області після смерті ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку є дійсно перешкодою для отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п.4.12 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Пунктом 4.18. вказаного Порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Виходячи із розяснень Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд приходить до висновку, що позивач фактично прийняв спадщину, але через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують державну реєстрацію права власності на земельну ділянку він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

За цих обставин, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Оскільки при прийнятті 06.11.2017 року рішення не було вирішено питання про визнання за позивачем права власності на належну їй земельну ділянку, суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а тому слід ухвалити додаткове рішення, визнавши за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, як за спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 29 листопада 2015 року, право власності на земельну ділянку № 289, площею 6,85 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Кіровоградської області.

Керуючисьст.220 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Винести додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, до Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності на земельну ділянку, яким абзац другий та третій рішення від 06 листопада 2017 року викласти в наступній редакції:

Продовжити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк - 2 (два) місяці із дня набрання рішенням законної сили - для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 29.11.2015 року у віці 56 років у с.Шишкине Новоукраїнського району Кіровоградської області

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, як за спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 29 листопада 2015 року, право власності на земельну ділянку № 289, площею 6,85 га, що розташована на території Іванівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 040297, виданого 27.12.2001 року на підставі рішення сесії Іванівської сільської ради № 254 від 25.12.2001 року.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько