"14" березня 2017 р. Справа № 363/261/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Данько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи Відділ державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Обухівському районі Київської області, ОСОБА_2 на рішення посадових осіб відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції у Обухівському районі Київської області, скасування постанови про накладення арешту на майно №20217350 боржника та оголошення заборони на його відчуження,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулась до суду з даною скаргою, про визнання протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції у Обухівському районі Київської області, скасування постанови про арешт майна боржника, ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження від 09.07.2010 року ВП№20217350, винесена головним державним виконавцем ВДВС Обухівського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, скасування заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1 Обґрунтовуючи скаргу тим, що відповідно до виконавчого листа №3/2-140-09 від 06.07.2010 року виданого Вишгородським районним судом Київської області, головний державний виконавець ВДВС Обухівського управління юстиції ОСОБА_3 виніс постанову від 09.07.2010 року про відкриття виконавчого провадження №20217350 та накладено арешт на майно у межах суми звернення стягнення 4 471,80 грн, а також оголошено заборону на відчуження майна. Вказану постанову ОСОБА_1 не отримувала. Оскільки заявниця є пенсіонеркою утримання проводились з її пенсії та перераховувалися на поштову адресу стягувача ОСОБА_2 Так, як ОСОБА_2 відмовилася отримувати стягувані кошти, 09.05.2011 року головний державний виконавець ВДВС Обухівського МРУЮ ОСОБА_3, виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. В грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса для проведення нотаріальної дії, а саме продажу належної їй ? частини будинку в с. Хотянівка та дізналась, що на все її майно накладено арешт та оголошено заборону його відчуження. Скаржник вважає, що дії головного державного виконавця ВДВС Обухівського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 при винесенні постанови про арешт майна є протиправними.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції у Обухівському районі Київської області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги.

Заслухавши заявника та заінтересовану особу ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали скарги, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №20217350 від 09.07.2010 року, головним державним виконавцем Мариниченко М.П. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №3/2-140-09 виданого 06.07.2010 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 471,80 грн., а також накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 4 471,80 грн.

Відповідно до копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №20217350 від 05.09.2011 року, головним державним виконавцем ВДВС Обухівського МРУЮ ОСОБА_3, при примусовому виконанні виконавчого листа №3/2-140-09 виданого 06.07.2010 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 471,80 грн. боргу встановлено, що стягувач своїми діями перешкоджає виконанню рішення, відмовляється від отримання коштів у рахунок погашення боргу, а тому виконавчий лист №3/2-140-09 виданий 06.07.2010 року Вишгородським районним судом Київської області повернуто стягувачу та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Згідно інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 06.01.2017 року на все майно яке належить ОСОБА_1 накладено арешт.

Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - пятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Пунктом 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем ВДВС Обухівського МРУЮ ОСОБА_3 при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника, вчинено з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», крім того постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 383-387 ЦПК України, статтями 1, 24, 47 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення посадових осіб відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції у Обухівському районі Київської області, скасування постанови про накладення арешту на майно №20217350 боржника та оголошення заборони на його відчуження відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк