Єдиний унікальний номер 242/443/17 Номер провадження 22-ц/775/1869/2017
Головуючий в 1 інстанції Владимирська І.М. Єдиний унікальний номер 242/443/17 Доповідач Жданова В.С. Номер провадження 22-ц/775/1869/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Жданової В.С.,

суддів: Будулуци М.С., Санікової О.С.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Промекономбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк» на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Промекономбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 березня 2017 року ПАТ Комерційний банк «Промекономбанк» відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовуючи оскаржуване рішення виходив з того, що останній платіж за кредитним договором датований 08.08.2011 року, тобто останнім днем для звернення позивача до суду щодо стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором є 08.02.2012 року, а до суду банк звернувся лише 30.12.2016 року (календарний штемпель на конверті), тобто після спливу строку позовної давності. Проте позивач з таким висновком суду не погоджується. Зазначає, що Фонд, являючись отримувачем та розпорядником коштів Державного бюджету України, набув права кредитора «ПАТ «КБ «ПРОМЕКОНОМБАНК». У зв'язку з цим, ухилення поручителя ОСОБА_1 від сплати заборгованості за кредитом, в тому числі відсотків та пені в повному обсязі за неналежне та несвоєчасне виконання зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, призведе до штучного зменшення ліквідаційної маси, а це в свою чергу порушить права держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та інших кредиторів ОСОБА_3.

В судове засідання апеляційного суду позивач не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в наданій апеляційному суду заяві просить справу розглянути без участі його представника ( вх.. ЕП-7060/17 від 08.11.2017 р. а.с. 106-106)

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про розгляд справи, будь-яких заяв апеляційному суду не надала ( а.с. 103)

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 02.09.2005 року між ВАТ «Комерційний банк з іноземним капіталом «Промекономбанк», правонаступником якого є позивач ПАТ «Комерційний банк «Промекономбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 4814 від 02.09.2005 року, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 5 400,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних та остаточним погашенням кредиту 02.09.2010 року.

За договором поруки від 21.12.2007 року, укладеному ОСОБА_1, остання добровільно взяла на себе зобовязання відповідати перед ОСОБА_3 у повному, солідарному обсязі за зобовязаннями ОСОБА_2 по кредитному договору № 4814 від 02.09.2005 року. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість боржника перед ОСОБА_3 за період 02.09.2005 року по 01.03.2015 року складає : за кредитом 1244,01 долари США, заборгованість за процентами 1483,98 долари США, заборгованість по пеня 188,89, долари США., останній платіж сплачено 08.08.2011 року.

Відмовляючи в позові про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом 30.12.2016 року, тобто після спливу позовної давності за кредитним договором та після припинення дії поруки.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи і вимогам діючого цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 4 ст. 554 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі).

Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 4814 від 02.09.2005 року позичальник ОСОБА_2 взяв на себе зобов»язання щомісячно погашати кредитну заборгованість згідно узгодженого графіка з остаточним розрахунком 02.09.2010 року. За умовами договору погашення кредиту здійснюється частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання позичальника повертати борг частинами та встановлена його самостійна відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора ОСОБА_3 вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Враховуючи те, що строк дії кредитного договору сплинув 02.09.2010 року, останній платіж боржником ОСОБА_2Я здійснений 08.08.2011 року, позов про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_1Є заявлений 02.02.2017 року, висновок суду першої інстанції про припинення дії договору поруки є обґрунтованим та таким, що перебуває у відповідності правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 17.09.2014 року № 6-53цс14 та постанові від 03.02.2016 року № 6-1599цс15 від 3 лютого 2016 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що Фонд, будучи розпорядником коштів Державного бюджету України, набув права кредитора «ПАТ КБ Промеконом банк», тому відмова в позові призведе до порушення прав держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та інших кредиторів ОСОБА_3 не спростовують висновків суду про припиненням поруки та неможливість стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_1

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.. 213 ЦПК України, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 307, 308, 315 ЦПК України апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Промекономбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк» відхилити.

Заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді :