Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2017 Справа №607/14229/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2, який з лютого 2015 року в квартирі не проживає, оплату за комунальні та інші послуги не вносить, а тому позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовільнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав.

Тому, суд в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердила той факт, що відповідач ОСОБА_2за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з лютого 2015 року.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер витягу 73956722, сформованого 25 листопада 2016 року Тернопільською міською радою, житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 листопада 2016 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 лютого 2017 року (потворне), виданого Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, матір'ю ОСОБА_2 є ОСОБА_1.

Як вбачається з акту, складеного 05 грудня 2016 року комісією в складі представників ТОВ «СОВР 1», квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1,, яка зареєстрована і проживає у вказаній квартирі. ОСОБА_7 також зареєстрований у вказаній квартирі. Обстеженням квартири, проведеним за згодою ОСОБА_1, встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі не проживає, його особисті речі (одяг та інші) в квартирі відсутні. Зі слів ОСОБА_1, присутніх при обстеженні її сусідів ОСОБА_8 (прож. АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (прож. АДРЕСА_1) вбачається, що ОСОБА_2 не проживає за обстеженою адресою більше року.

Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З проаналізованих в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 більше одного року без поважної причини відсутній по місцю проживання за адресою:

Відповідач не здійснює оплату комунальних послуг за вже вказаною адресою, його особистих речей у приміщенні будинку немає.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем доведений факт не проживання відповідача за адресою: житловим будинком за адресою: квартира АДРЕСА_1 понад один рік, без поважних причин, а тому має місце порушення останнім житлових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

В силу ст.88 ЦПК України із відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в користь позивача судовий збір.

Керуючись ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 223-226, 232-233 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 560,00 грн. судового збору.

Копію рішення направити особам, які брали участь у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич