УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ГоловуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П.,Кадєтової О.В.,
Карпенко С.О.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ», третя особа - Голова Правління публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ», про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що з 04 грудня 2012 року по 09 серпня 2013 року він працював керуючим відділенням № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ».

24 травня 2013 року отримав від відповідача попередження про наступну зміну істотних умов праці, в якому було зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України та у зв'язку зі змінами в організаційній структурі та штатному розкладі (на підставі рішення Правління ПАТ «БАНК ФОРУМ» від 10 квітня 2013 року за № 18 та від 21 травня 2013 року за № 23) його попереджено про наступну зміну істотних умов праці, а саме про те, що йому, у разі згоди, пропонується зміна посади - на заступника директора з роздрібного бізнесу відділення № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ».

З переведенням на іншу посаду не погодився, у зв'язку з чим був звільнений наказом № 102к від 09 серпня 2013 року за п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Вважає вказаний наказ в частині його звільнення незаконним з наступних підстав.

Фактично на підприємстві відбувалися не зміни в організації виробництва і праці, а скорочення чисельності штату працівників. Вказаним попередженням про зміну істотних умов праці йому фактично було запропоновано іншу посаду, тобто перевід на іншу роботу, який можливий лише за згодою працівника, та не може вважатися зміною істотних умов праці, відповідно до вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України.

Вважає, що є підстави для визнання наказу № 1026к від 09 серпня 2013 року про його звільнення з роботи за п. 6 ст. 36 КЗпП України незаконним та поновлення його на посаді керуючого відділенням № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ».

Крім того, відповідно до ст. 235 КЗпП України він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Також незаконними діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яка полягає в наступному. Він був позбавлений гарантованого Конституцією України права на працю, залишився без коштів для існування та зазнав значних душевних страждань, порушився звичайний спосіб його життя через необхідність шукати нову роботу. На його утриманні перебувають його дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та двоє малолітніх дітей. Моральну шкоду оцінює в розмірі 15 000,00 грн.

З урахуванням наведеного, просив визнати наказ № 1026к від 09 серпня 2013 року в частині його звільнення незаконним, поновити на посаді директора (керуючого) відділенням № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ» з 09 серпня 2013 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн, судові витрати віднести на рахунок відповідача, допустити негайне виконання рішення суду.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12 травня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 12 травня 20147 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду ОСОБА_6 уточнив позовні вимоги та остаточно просив визнати наказ № 1026к від 09 серпня 2013 року про його звільнення з посади керуючого відділенням № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ ««БАНК ФОРУМ» на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України незаконним, поновити на посаді керуючого відділенням № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 серпня 2013 року по час поновлення на роботі 176 217,97 грн та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, судові витрати віднести на рахунок відповідача.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року,позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ голови правління ПАТ «БАНК ФОРУМ» № 1026к від 09 серпня 2013 року про звільнення з роботи ОСОБА_6 за п. 6 ст. 36 КЗпП України та поновлено його на роботі на посаді керуючого відділенням № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ». Рішення в цій частині допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ПАТ «БАНК ФОРУМ» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 серпня 2013 року в загальній сумі 159 765,72 грн. Стягнуто з ПАТ «БАНК ФОРУМ» в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. Судом вирішено, що вказані суми повинні бути виплачені на підприємстві з урахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги тим, що судами порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що звільнення позивача проведено з порушенням вимог трудового законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 працював в ПАТ «Банк Форум» на посаді керуючого відділенням № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ».

24 травня 2013 року з посиланням на рішення правління ПАТ «Банк Форум» від 03 квітня 2013 року № 16, наказом голови правління від 14 травня 2013 року № 66 попереджено позивача про наступну зміну істотних умов праці, а саме: про зміну займаної ним посади - з «керуючий відділенням» на «заступник директора з роздрібного бізнесу».

Наказом відповідача № 1026к від 09 серпня 2013 року позивач був звільнений із займаної посади за п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу (ч. 4 ст. 32 КЗпП України).

Згідно з ст. 32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо).

Виходячи з аналізу зазначених норм права, враховуючи впровадження нової організаційної структури регіональної мережі ПАТ «Банк Форум», із штатного розпису відбулося виведення посади «керуючий відділенням», яку займав позивач, та замість цього введено до штатного розпису штатну посаду «директор відділення».

Отже, фактично підставою для звільнення за п. 6 ст. 36 КЗпП України стали такі зміни в організації структури регіональної мережі ПАТ «БАНК ФОРУМ» та адміністративної підпорядкованості, які призвели не до зміни істотних умов праці позивача при збереженні його посади «керуючий відділенням», як це передбачено ст. 32 КЗпП України, а до ліквідації посади у зв'язку з її скороченням. Питання про розірвання трудового договору з працівником, посада якого скорочена, повинно вирішуватися не у порядку, передбаченому п. 6 ст. 36 КЗпП України, а згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли до обґрунтованого висновку, що звільнення ОСОБА_6 на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України не можна вважати законним, у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України він підлягає поновленню на роботі і стягнення на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Доводи касаційної скарги, що посада «керуючий відділенням» та посада «заступник директора з роздрібного бізнесу відділення» є тотожними, і таке переведення є переміщенням, яке не потребує згоди працівника, не можуть бути підставою для скасування судових рішень, оскільки займана посада позивачем та запропонована нова посада заступника директора з роздрібного бізнесу відділення № 1 700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ» є різними за своїм функціональним значенням, різниться також і їх обсяг та зміст повноважень, підпорядкованість, що підтверджується посадовими інструкціями.

Також не є підставою для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій доводи скарги про те, що позивача неможливо поновити на роботі, оскільки банк ліквідовано, так як матеріали справи доказів того, що ПАТ «Банк Форум» ліквідовано про що внесено відповідний запис до єдиного державного реєстру, не містять.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Інші доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова