Справа № 278/218/17
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Зубчук І.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцало Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И В :

31 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з 2010 до осені 2016 року перебувала в фактичних шлюбних стосунках з відповідачем, від якого вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також позивачка просить стягнути аліменти на її утримання з посиланням на вимоги ст.84 СК України, мотивовано тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини. Подружжя проживає окремо, позивач має скрутне фінансове становище, втім відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Позивач просила задовольнити позов з підстав зазначених в ньому.

Відповідач не заперечував проти стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився 15 серпня 2014 року, а ОСОБА_4 народився 30 березня 2016 року, в свідоцтві про народження яких батьками записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.2-3).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 Сімейного кодексу України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Наявність порушення відповідачем своїх обовязків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, є підставою для задоволення вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини до її повноліття.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Крім того, згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 84, 181, 183 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а потім в розмірі 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31 січня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, а потім в розмірі 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, починаючи з 31 січня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 640 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 300 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук