АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2188/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1619/К/17 суддя Чайкіна О.В.
Категорія 47 (І) Доповідач Зубакова В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Криворізька міська рада Дніпропетровської області, про усунення перешкод в користуванні власністю та зобовязання вчинити певні дії, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Криворізької міської ради, третя особа - Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, про визнання рішення недійсним, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач - ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3,

позивач - ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - Криворізька міська рада Дніпропетровської області, про усунення перешкод в користуванні власністю та зобовязання вчинити певні дії, який неодноразово уточнював.

В обґрунтування позову зазначив, що він є власником домоволодіння № 10 по вул. Новоподільській у м. Кривому Розі та земельної ділянки, площею 0,0732 га за вказаною адресою, а відповідач ОСОБА_1 - власником суміжного домоволодіння № 8по вул. Новоподільській у м. Кривому Розі та земельної ділянки загальною площею 0,0786 га за вказаною адресою.

Вважає, що відповідач створює йому перешкоди у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою, оскільки ОСОБА_1 без його згоди, вздовж межі його земельної ділянки облаштував споруду для відходів, а також на частині його земельної ділянки влаштував газове обладнання (трубу та димар), що перешкоджає йому встановити тверду межу між земельними ділянками домоволодінь № 8 та № 10 по вул. Новоподільській у м. Кривому Розі згідно технічної документації приватизованої земельної ділянки домоволодіння № 8, про що його було зобовязано рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2011 року.

Крім того, ОСОБА_1 на відстані менше 1м до межі побудував літню кухню та влаштував у безпосередній близькості до межі його земельної ділянки навіс із стовпів та шиферу таким чином, що під час дощу вода з даху навісу тече на його земельну ділянку, створюючи значні незручності.

Також, ОСОБА_1 насадив кущі та дерева на відстані менше 1 м від межі до його земельної ділянки, що створюють тінь на його земельній ділянці.

Уточнивши позовні вимоги, позивач ОСОБА_2 просив суд усунути перешкоди в користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою, які чинить відповідач, зобовязавши ОСОБА_1 перенести належну споруду для відходів, що знаходиться на території його земельної ділянки по вул. Новоподільска, 8 у м. Кривому Розі на відстань не менше 1 м до межі належної йому земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Новоподільска, 10; демонтувати належне ОСОБА_1 газове обладнання (трубу та димар) шляхом його перенесення на відстань не менше 1 м до межі належної йому земельної ділянки; перенести належний ОСОБА_1 навіс із стовпів та шиферу, на відстань не менше 1 м до межі належної йому земельної ділянки; демонтувати належну ОСОБА_1 літню кухню, що знаходиться на території його земельної ділянкишляхом її перенесення на відстань не менше 1 м до межі належної йому земельної ділянки; зрізати належні ОСОБА_1 корені і гілки кущів та дерев, що проникають на територію належної йому земельної ділянки або пересадити ці кущі та дерева таким чином, щоб їх корені та гілки не проникали на територію належної йому земельної ділянки, а також стягнути судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 243,60 грн.

У липні 2014 року ОСОБА_1звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, Криворізької міської ради про визнання рішення не дійсним, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, який в подальшому уточнив, посилаючись на те, що починаючи з 2009 року в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу за ініціативою ОСОБА_2 розглядаються судові справи відносно порушень земельного законодавства, межі та правил добросусідства. За рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05.07.2011 року, якеухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.11.2011 року залишено без змін, зобовязано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 на праві власності земельною ділянкою по вул. Новоподільська, 8 в м. Кривому Розі шляхом знесення самовільно виконаного межового знаку у вигляді сітки-рабиці, встановити тверду межу між домоволодіннями № 8 та № 10 по вул. Новоподільській згідно технічної документації приватизованої земельної ділянки домоволодіння № 8, знести самочинно збудований туалет і лазню, укріпити ґрунти, пересадити саджанці фруктових дерев та винограду.

Вказане рішення передано на примусове виконання до виконавчої служби, але фактично не виконано та спір щодо межі між домоволодіннями № 8 та № 10 по вул. Новоподільській залишився без врегулювання.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не було проведено роботи по відновленню меж земельної ділянки, ОСОБА_1 заперечував щодо надання згоди на приватизацію земельної ділянки по вул. Новоподільська, 10, однак Криворізькою міською радою 28.08.2013 року прийнято рішення № 2176 щодо передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки по вул. Новоподільська, 10 та проведено державну реєстрацію такого права з видачею свідоцтва про право власності від 19.09.2013 року.

Вважаючи, що рішення Криворізької міської ради № 2176 від 28.08.2013 року в частині надання земельної ділянки по вул. Новоподільська, 10 у м. Кривому Розі ОСОБА_2 прийнято з процесуальними порушеннями та на підставі документів, які не відповідають реальним обставинам справи, ОСОБА_1 просив суд визнати це рішення недійсним, визнати недійсним і свідоцтво про право власності, оформлене на підставі цього рішення; зобовязати ОСОБА_2 знести межовий знак у вигляді сітки-рабиці, туалет, лазню, усунути вигрібні ями під ними, стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, поставив питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви з ухваленням нового рішення про задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не надав оцінку тому, що він не дав ОСОБА_2 згоди на погодження меж земельної ділянки, виготовлення технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_2 передувало постановленню рішення Криворізькою міською радою про надання дозволу на таке виготовлення, не встановлено реальних меж земельної ділянки й визначено розмір земельної ділянки в 0,0732 га, що не відповідає дійсності. Вважає, що все вищезазначене є доказами в підтвердження незаконності проведеної органом місцевого самоврядування приватизації земельної ділянки ОСОБА_2 Також вказав, що суд не врахував факту невиконання ОСОБА_2 рішення суду від 05.07.2011 року та подальшого порушення його прав як землевласника й наполягав на наявності підстав для відшкодування моральної шкоди у звязку з тривалою судовою тяганиною.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_2 просив відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, представник Криворізької міської ради просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Рішення суду в частині відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржується, тому в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється, оскільки, згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, які заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, заперечень на неї колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, відповідно до договору купівлі-продажу від 26 грудня 2003 року ВВА № 565226, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № у-1921, є власником домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг вул. Новоподільська, 10 (а.с. 8-9 т. 1).

Відповідач ОСОБА_1 є власником домоволодіння з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Новоподільська, 8, що підтверджується договором купівлі-продажу серії ВСМ № 145124 від 09 вересня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 4792 та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 135527 від 06 липня 2009 року (а.с.12, 13 т.1).

28.08.2013 року Криворізькою міською радою прийнято рішення № 2176 щодо передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки кадастровий номер :02:189:002, площею 0,0732 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Новоподільська, 10 та проведено державну реєстрацію такого права з видачею свідоцтва про право власності від 19.09.2013 року (а.с. 10, 86-88 т.1).

Посилаючись на порушення зазначеним рішенням його прав суміжного землевласника, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду за їх відновленням шляхом визнання недійсним рішення Криворізької міської ради № 2176 від 28.08.2013 року в частині надання земельної ділянки по вул. Новоподільська, 10 ОСОБА_2 та виданого на його підставі свідоцтва про право власності, а також зобовязання ОСОБА_2 знести межовий знак у вигляді сітки-рабиці, туалет, лазню, усунути вигрібні ями під ними, стягнення моральної шкои.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності заявлених ним вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За положеннями ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або

комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений положеннями ст. 118 ЗК України.

Згідно з ч. 6, ч. 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міста належить розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Системний аналіз зазначених положень ЗК України дає підстави дійти висновку, що вирішуючи питання про недійсність рішення органу місцевого самоврядування та державного акта на право власності на земельну ділянку, суд має встановити не тільки дотримання вимог законодавства щодо відведення земельної ділянки, а й факт порушення таким актом прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав - користування земельною ділянкою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2, у користуванні якого перебуває земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Кривий Ріг вул. Новоподільська, 10 звернувся до Криворізької міської ради з клопотанням про безоплатне отримання її у свою власність.

Рішенням Криворізької міської ради № 1774 від 30.01.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для подальшої передачі земельних ділянок безоплатно у власність громадянам» надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, для подальшої передачі безоплатно у власність, спільну часткову, спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва (а.с. 60 т.1).

На підставі вказаного рішення землевпорядною організацією ПП «Геохора», яка має право на проведення землевпорядних робіт, що підтверджується ліцензією Держкомзему України від 11.08.2011 року за № 529, серія АГ № 583526, за замовленням позивача ОСОБА_2 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: м. Кривий Ріг вул. Новоподільська, 10 (а.с. 55-59 т.1).

Рішенням Криворізької міської ради від 28.08.2013 року № 2176 «Про безоплатну передачу у власність, спільну часткову, спільну сумісну власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва та особистого селянського господарства» ОСОБА_2 безоплатно передана у власність земельна ділянка, площею 0,07342 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Новоподільській, 10 у м. Кривому Розі (а.с. 86-87 т.1).

19.09.2013 року ОСОБА_2 отримано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:189:002, площею 0,0732 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Новоподільська, 10 (а.с. 10 т.1).

Отже, встановивши, що Криворізька міська рада прийняла рішення про безоплатну передачу земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг вул. Новоподільська, 10 у власність громадянина ОСОБА_2 в межах встановлених законом повноважень, з дотриманням встановленого порядку, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку про законність цього рішення та відсутність підстав для визнання, виданого на його підставі, свідоцтва про право власності недійсним.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 щодо незаконності проведеної органом місцевого самоврядування приватизації ґрунтуються на припущеннях та спростовуються матеріалами справи.

При цьому сама по собі відсутність погодження меж не є підставою, щоб вважати прийняття рішення про приватизацію незаконним. Крім того, згідно акту комісійного розгляду земельного спору між власниками домоволодінь № 8 та № 10 на вул. Новоподільській від 06.06.2013 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради за № 263 від 19.06.2013 року , комісія дійшла висновку про можливість виконати оформлення державного акта на право власності на землю домоволодіння № 10 по вул. Новоподільській без письмової згоди власника домоволодіння № 8 по вул. Новоподільській (а.с. 61-65 т.1).

Не встановлено колегією суддів жодних порушень при виготовленні технічної документації землевпорядною організацією щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Новоподільська, 10. Твердження відповідача про те, що факт звернення ОСОБА_2 на розробку такої документації передував виданню Криворізькою міською радою дозволу на її оформлення колегія суддів вважає безпідставними, оскільки початком розроблення технічної документації є початок виконання землевпорядною організацією робіт із землеустрою, а не момент звернення замовника із відповідною заявою до землевпорядної організації з цього питання.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 щодо не встановлення реальних меж та розмірів земельної ділянки по вул. Новоподільській, 10, оскільки під час виготовлення технічної документації ПП «Геохора» визначено фактичну площу земельної ділянки в розмірі 732,0 м. кв. Жодних доказів на спростування цих розмірів, відповідач ОСОБА_1 суду не надав.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобовязання виконати попереднє рішення суду та акти державного виконавця, оскільки рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05.07.2011 року набуло чинності, та перебуває на виконанні в органах державної виконавчої служби. Крім того, актом державного виконавця від 27.04.2012 року підтверджено, що вказане рішення суду виконано в повному обсязі (а.с. 202, 203 т.1).

Враховуючи те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги стосуються порядку виконання судового рішення, вони не можуть бути предметом судового розгляду, що не позбавляє ОСОБА_1 використовувати свої права стягувача у виконавчому провадженні, в тому числі й з оскарження дій державного виконавця.

Вважає безпідставними доводи апеляційної скарги відповідача та погоджується колегія суддів також із висновком суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні моральної шкоди, оскільки факту порушення прав, що є підставою для стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 не доведено.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суду не приймаються до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Ухала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: