Справа №295/431/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

14.03.2017 року Богунський районний суд міста Житомира

в складі: головуючого судді Гумен Н.В.

при секретарі: Скришевській О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як з солідарних боржників, на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором CM-SME J01/037/2008 від 19.06.2008 року та за договорами поруки № SR-SME J01/037/2008 від 19.06.2008 року та № SR-SME J 01/037/2008/1 від 18.08.2014 року яка у загальному розмірі складає 208 976,74 доларів США, еквівалент в гривнях 5 221 421.36 грн. курс НБУ станом на 07.06.2016 року становить 24,985658 грн за 1 долар США з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 171 243,60 доларів США (сто сімдесят одна тисяча двісті сорок три долари США та 60 центів), заборгованість за відсотками за користування кредитом 37 733,14 доларів США (тридцять сім тисяч сімсот тридцять три доларів США та 14 центів). А також просить стягнути всі судові витрати, понесені Позивачем по цій справі, солідарно з Відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує наступне.

Між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CM-SME J 01/037/2008 від 19.06.2008 р.

З метою приведення Статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VI та згідно з рішенням Загальних зборів Акціонерів від 23 квітня 2009 року (Протокол № 53) Банк змінив назву з Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк».

Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 200 000,00 доларів США (двісті тисяч доларів США). ОСОБА_1, в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені в Кредитному договорі (п. 1.1. Кредитного договору).

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 перед Позивачем за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № SR-CME J 01/037/2008 від 19.06.2008 року, згідно з яким Поручитель поручився перед Позивачем за виконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань за Кредитним договором.

Також з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 перед Позивачем за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки № SR- CME J01/037/2008/1 від 18.08.2014 року, згідно з яким Поручитель поручився перед Позивачем за виконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань за Кредитним договором.

Але відповідач не виконав належним чином свої зобовязання щодо повернення кредиту в обумовлені Кредитним договором строки та своєчасного здійснення плати за користування кредитом.

Також, відповідно до умов Договору поруки, поручителі зобовязалися відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 боргових зобовязань перед банком за Кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань. Договором поруки забезпечено виконання боргових зобовязань ОСОБА_1 також у разі їх дострокового виконання. За договором поруки поручителі зобовязалися здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому позивачем, протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги позивача. Обовязок поручителів виконати боргові зобовязання виникає при отриманні від банку відповідної вимоги. Але, поручителі у визначений вимогою строк не задовольнили вимогу банку та не виконали забезпечені порукою зобовязання.

Позивач вважає, що діями відповідачів порушені законні права Позивача (зокрема - на отримання основної суми кредиту, наданої ОСОБА_1 в тимчасове користування відповідно до умов Кредитного договору, та отримання відсотків за користування кредитом), які підлягають захисту в суді згідно зі статтею 7 Закону України Про судоустрій України № 2453-VI від 07.07.2010 р. та статтями 15, 16 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003 р.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Частина 1 ст. 224 ЦПК України встановлює, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CM-SME J 01/037/2008 від 19.06.2008р. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 200 000,00 доларів США (двісті тисяч доларів США). ОСОБА_1, в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені в Кредитному договорі (п. 1.1. Кредитного договору). З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 перед Позивачем за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № SR-CME J 01/037/2008 від 19.06.2008 року, згідно з яким Поручитель поручився перед Позивачем за виконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань за Кредитним договором. Також з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 перед Позивачем за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки № SR- CME J01/037/2008/1 від 18.08.2014 року, згідно з яким Поручитель поручився перед Позивачем за виконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань за Кредитним договором. ( а.с. 14-30).

Свої зобовязання перед ОСОБА_1 банк виконав повністю та надав вказаному відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_1 порушила умови вищезазначеного кредитного договору та допустила заборгованість, яка станом на 26.04.2016 року становить 208 976,74 доларів США, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 171 243,60 доларів США (сто сімдесят одна тисяча двісті сорок три долари США та 60 центів), заборгованість за відсотками за користування кредитом 37 733,14 доларів США (тридцять сім тисяч сімсот тридцять три доларів США та 14 центів). Розмір заборгованості підтверджено змістом розрахунку, приєднаного до матеріалів справи (а.с.8).

Також, 06.06.2016 року позивачем на адресу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направлялися вимоги про дострокове виконання зобовязань за Кредитним договором, але вказані вимоги задоволені не були (а.с. 10-13).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно з вимогою ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК. частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяли на себе зобовязання перед банком по борговим зобовязанням ОСОБА_1 у повному об'ємі, як поручителі за кредитним договором, а тому несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки є обгрунтованим та підлгає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідачів в рівних частках понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору на його користь.

На підставі ст. ст. 525, 526, 553, 554, 610, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 169, 212-215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість у розмірі 208 976,74 доларів США (еквівалент в гривнях 5 221 421.36 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 Анатоліївнина користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 26107,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 26107,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 26107,10 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання ним копії цього рішення.

Суддя