Ухвала

іменем україни

2 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання їх такими, що втратили право користування житлом, та за зустрічним позовом ОСОБА_5, яка діє також в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення та визначення порядку користування квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 20 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2

Позивач ОСОБА_4 посилалася на те, що у 1978 році її батьки отримали ордер на спірну квартиру, в якій також проживали та були зареєстровані вона, її сестра ОСОБА_5, а з 2006 року - дочка її сестри ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак з 2000 року ОСОБА_5 у цій квартирі не мешкає, оскільки проживає зі своїм чоловіком у будинку АДРЕСА_3 Її дочка ОСОБА_6 значиться зареєстрованою у спірній квартирі, однак мешкає разом із матір'ю за вказаною вище адресою.

2 квітня 2016 року померла їхня мати ОСОБА_8, і відповідач претендуючи на спадкове майно, намагалася проживати у спірній квартирі, мотивуючи це тим, що вона в ній зареєстрована.

Однак позивач вважає, що відповідач втратила право користування цим житлом з часу вибуття на постійне місце проживання.

У серпні 2016 року ОСОБА_5, в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6, подала зустрічний позов до суду про усунення перешкод у користуванні житлом - квартирою АДРЕСА_4 вселення та визначення порядку користування квартирою.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 20 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення первісного позову ОСОБА_4 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні її позову. Рішення районного суду в частині вирішення зустрічного позову змінено, позов задоволено частково. Вселено ОСОБА_5, ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_4 не чинити їм перешкоди у користуванні цією квартирою.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та у відповідності до вимог ст. ст. 60, 212 ЦПК України, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 з підстав недоведеності заявлених нею вимог. Разом із цим суд обґрунтовано визнав такими, що підлягають задоволенню вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_5 про вселення її та дочки ОСОБА_6 у спірну квартиру із зобов'язанням ОСОБА_4 не чинити їм перешкоди у користуванні нею.

Такий висновок суду ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак

Колегія суддів: