Дата документу 13.03.2017
Справа № 320/1316/17-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» березня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі Левандовській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, за участю заінтересованої особи Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Пономаренко В.Ю. Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Запорізькій області від 13 лютого 2017 року про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листі № 320/3894/16-ц від 06 лютого 2017 року, через помилки у тексті постанови та невідповідність даним боржника та стягувача; зобовязати Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби у Запорізькій області провести перевірку професійних якостей державного виконавця Пономаренко В.Ю. через її недбалість під час формування постанови про виконавче провадження й недодержання норм Закону в цілому. На обґрунтування скарги зазначив, що при винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем були допущені як порушення норм чинного законодавства, так і помилки в тексті постанови.

В судове засідання заявник не зявився, від нього надійшло клопотання про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності, заперечує проти задоволення скарги, просить відмовити в її задоволенні. На обґрунтування свої заперечень зазначила, що при винесенні спірної постанови про відкриття виконавчого провадження були дотримані норми чинного Закону України «Про виконавче провадження». Будь-які доводи заявника на обґрунтування скарги не порушують його законних прав. Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена заявнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням. Наголосила, що обґрунтовуючи скаргу заявник користувався нормами Закону «Про виконавче провадження», який на час виконання є не чинним.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи скарги, заперечення представника заінтересованої особи, оцінивши зібрані у справі докази, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду. Цим визначено суверенні права України на здійснення правосуддя та захист державою прав і свобод людини та законних інтересів інших субєктів права, які звернулися в установленому порядку до судів України. Припис про ухвалення судових рішень іменем України заснований на положеннях Конституції України про те, що судова влада є гілкою державної влади України, а тому рішення судів є уособленням волевиявлення держави і відповідно вони мають бути гарантовані державою.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обовязковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобовязаний мати таку печатку.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

06 лютого 2017 року в провадження Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на підставі заяви ОСОБА_2 надійшов виконавчий лист № 320/3894/16-ц, виданий 06 лютого 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу/, але не менше 30%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей

Так, у відповідності до ст.ст. 3,4,24,25,26,27Закону України «Про виконавче провадження» 13 лютого 2017 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи докази, надані сторонами на обґрунтування та спростування скарги, судом встановлено, що державним виконавцем під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження були внесені дані, зазначені у предявленому до виконання виконавчому документі та у заяві про примусове виконання.

Крім того, слід зазначити, що нормами Закону України «Про виконавче провадження» строк для добровільного виконання щодо стягнення аліментів не передбачений.

Частина 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що добровільне виконання рішень про стягнення періодичних платежів полягає в тому, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Як вбачається як зі змісту скарги, так із виконавчого листа, божник ніде не працює, отже даний виконавчий документ був предявлений для примусового виконання до органів державної виконавчої служби.

Безпідставним є посилання заявника щодо стягнення з нього сум виконавче провадження, оскільки в розумінні п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Згідно списку на відправлення рекомендованої кореспонденції через ОПС № 11 Мелітопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області кореспонденція на імя ОСОБА_4 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно зявлятися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно вказаних приписів боржник наділений відповідними правами та обовязками, якими він користується в рамках виконавчого провадження, яке розпочинається винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження та будь-які дії державного виконавця (зустрічі, телефонні дзвінки) до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено. При цьому на боржника покладено обовязок після відкриття виконавчого провадження повідомляти державного виконавця про будь-які обставини, повязані з виконанням виконавчого документу відносно нього.

Також суд вважає неприйнятними доводи скарги щодо того, що державним виконавцем не було проведено з ним розяснювальної бесіди про надання ним декларації про доходи та майно, оскільки Закон України «Про виконавче провадження», а також законодавство, яким передбачено подання декларації про доходи та майно, субєкти декларування офіційно публікуються в періодичних виданнях після їх прийняття. Отже є загальнодоступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця під час проведення виконавчих дій повністю узгоджуються з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», жодних порушень в діях державного виконавця не вбачається, а тому скарга ОСОБА_1 є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 368, 383 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, за участю заінтересованої особи Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відмовити повністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня проголошення рішення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.В.Кучеренко