Номер провадження: 22-ц/785/4189/17
Номер справи місцевого суду: 2-6150/2008
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л.І.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 грудня 2008 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради, третя особа Ізмаїльська філія Одеської Товарної біржі про визнання угоди дійсною та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2008 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради, третя особа Ізмаїльська філія Одеської Товарної біржі про визнання угоди дійсною та визнання права власності, посилаючись на те, що 05.08.1999 р. на Одеській Товарній біржі між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1.

Також позивачі зазначили, що до реєстрації договору на Товарній біржі між ними та продавцем було виконано всі вимоги угоди, згідно досягнутих домовленостей, ними проведемо повний розрахунок за будинок, а продавцем в свою чергу передано необхідну документацію на будинок та ключі від нього, претензій відносно виконання умов договору немає. Проте, як їм стало відомо, вони не можуть розпорядитися придбаним житлом, оскільки договір на підставі якого вони придбали житло, потребує нотаріального посвідчення.

На підставі вищевикладеного, позивачі просили суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1, а також визнати за ними право власності на 1/2 частину, а саме по 1/4 частини кожному житлового будинку.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали.

Представник Ізмаїльської міської ради та Одеської Товарної біржі в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 грудня 2008 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради, третя особа Ізмаїльська філія Одеської Товарної біржі про визнання угоди дійсною та визнання права власності задоволений. Визнаний дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з господарчими спорудами, укладений 05.08.1999 р. між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який зареєстрований на Одеській товарній біржі за №4681. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини (за кожним по 1/4 частини ) житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, що складається із літ А - приміщення №1 - веранда, №2 - коридор, №3 - жила, №4 - санвузол, №5 - жила, №6 - кухня , 1/3 літ Б - сарай.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, сторона, яка не була залучена до участі у справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням суду порушені його права подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду в частині визнання право власності на 1/2 частини (за кожним по 1/4 частини) житлового будинку змінити, скасувавши п. 2 резолютивної частини, а саме у визнанні за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини (за кожним по 1/4 частини ) житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, що складається із літ А - приміщення №1 - веранда, №2 - коридор, №3 - жила, №4 - санвузол, №5 - жила, №6 - кухня , 1/3 літ Б - сарай, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, про слухання справи були сповіщені належним чином (а.с. 215-218).

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

У відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, який набув чинності з 1 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності зі ст. 47 ЦК УРСР (в редакцій 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. У цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не потрібно.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними», угоди купівлі-продажу (у тому числі при придбані на біржових торгах) житлового будинку (квартири) або його (її) частини підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково однією зі сторін, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, вправі визнати її дійсною.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 5 серпня 1999 року, між ОСОБА_7, з одного боку, та ОСОБА_3 і ОСОБА_8, був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Даний договір був зареєстрований на Одеській товарній бірже за № 4681 від 05 серпня 1999 року (а.с. 11-12).

Відповідно до договору ОСОБА_7 продала 1/2 частину будинку, а саме з літ. «А» приміщення № 1, 2, 3, 4, 5, 6 , які складаються з 2 кімнат, житловою площею 23,7 кв.м. (а.с. 11).

Відповідно до інвентарної справи будинку АДРЕСА_1, 28 грудня 1993 році ОСОБА_9, подарував 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_2

Згідно з цим договором, ОСОБА_10, на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом, та зареєстровано у реєстрі № 6695, став власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, який складається в цілому з літ «А», житловою площею 46,4 кв.м., розташованим на земельній ділянці площею 498 кв.м., літ «Б», сарай, літ «В» вбиральна, огорожи та спорудження (а.с. 109-110).

26 лютого 1993 року ОСОБА_9, подарував 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_11 (а.с. 112-113).

Згідно з цим договором, ОСОБА_11, на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом, та зареєстровано у реєстрі № 4/1193, став власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, який складається в цілому з літ «А», житловою площею 46,4 кв.м., розташованим на земельній ділянці площею 498 кв.м., літ «Б», сарай, літ «В» вбиральна, огорожи та спорудження (а.с. 109-110).

03.12.1998 року ОСОБА_11, подарував 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_12, що підтверджується договором дарування, посвідченим державним нотаріусом та зареєстрованим у реєстрі за № 2463 (а.с. 155).

За цим договором ОСОБА_11 подарував 1/2 частки будинку, яка складається в цілому літ АА1, житловою площею 62,8 кв.м., літ «Б» сарай, літ «В» вбиральна, літ «Г» гараж, розташованим на земельній ділянці площею 498 кв.м. (а.с. 135).

З матеріалів справи вбачається, що власниками будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8

Одночасно з матеріалів справи не вбачається, що будь-якого правовстановлюючого документа про визначення якими саме приміщеннями користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_8 не має.

Відповідно до договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали 1/2 частину, або по 1/4 кожний з них.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 належить 1/2 частка, та по 1/4 належать ОСОБА_3, та 1/4 належить ОСОБА_4, будинку АДРЕСА_1.

Після нотаріально посвідченого договору між ОСОБА_11 та ОСОБА_12, наступні договору дарування, укладені між ОСОБА_12 та ОСОБА_7, та ОСОБА_7 і ОСОБА_3, були укладені на Одеській товарній біржі, але матеріали справи після договору дарування від 27 січня 1999 року, будь яких договорів між власниками ОСОБА_12 та ОСОБА_2, та ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про встановлення користування, з визначенням приміщень не відбувалось.

З наведених підстав у суду першої інстанції не було підстав визнавати за ОСОБА_3 та ОСОБА_8, право власності з визначенням приміщень, які знаходяться у будинку АДРЕСА_1.

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_13, а саме у визнанні права власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, з зазначенням приміщень, а саме що складається із літ А - приміщення №1 - веранда, №2 - коридор, №3 - жила, №4 - санвузол, №5 - жила, №6 - кухня , 1/3 літ Б - сарай, а також, про те, що рішення підлягає скасуванню, з відмовою у задоволенні в цієї частині позовних вимог, з тих підстав, що між співвласниками не було досягнуто згоди та не встановлений порядок користування будинком АДРЕСА_1, з зазначенням приміщень.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 грудня 2008 року в частині визнання права власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1, що складається із літ А - приміщення №1 - веранда, №2 - коридор, №3 - жила, №4 - санвузол, №5 - жила, №6 - кухня , 1/3 літ Б - сарай - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1, що складається із літ А - приміщення №1 - веранда, №2 - коридор, №3 - жила, №4 - санвузол, №5 - жила, №6 - кухня , 1/3 літ Б - сарай - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________О.Г. Журавльов

______________________________________Ю.І. Кравець