Справа № 345/2301/15-ц
Провадження № 8/345/1/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суду Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Слободян Т.Я.

за участю: представника заявника ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представників позивачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші заяву ОСОБА_6 про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.09.2016р. у звязку з нововиявленими обставинами по справі № 345/2301/15-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання недійсним заповіту, суд

встановив:

що ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.09.2016 р. у справі № 345/2301/15-ц. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що після постановлення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, а саме, після 07.11.2016 р., їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій. Згідно висновку спеціаліста судово-психіатричного експерта № 1 від 06.02.2017 р. підтверджено, що психіатричний огляд ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, було проведено з порушенням Закону України «Про психіатричну допомогу». Його результати було відображено в медичній карті амбулаторного хворого, з порушенням вимог наказу Міністерства охорони здоровя України щодо ведення первинної облікової документації в медичних закладах. Встановлений ОСОБА_11 діагноз «розлади психіки та поведінки, як наслідок органічного ураження головного мозку з сутінковими розладами свідомості» при його огляді лікарем-психіатром 07.11.2014 р. клінічно не доведений, встановлений з порушенням вимог Міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду. Його правильність викликає обґрунтовані сумніви. На підтвердження обґрунтованості сумнівів відносно категоричності і обґрунтованості висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 194/2016 свідчить факт невідповідності встановленого експертами діагнозу чинній Міжнародній класифікації хвороб 10-го перегляду, що суперечить вимогам Закону України «про психіатричну допомогу». Таким чином, експертами встановлено непередбачений законодавством діагноз, якому присвоєно шифр іншого захворювання.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала доводи, викладені у заяві про перегляд рішення. Також просила суд долучити до матеріалів справи та переглянути диск із записом розмови лікаря-психіатра ОСОБА_12 з журналістами, в якій, на її думку, лікар стверджує істотні для справи обставини, зокрема те, що ОСОБА_11 під час огляду перебував майже без свідомості. Просить заяву задоволити.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, представник ОСОБА_7 ОСОБА_4, представник ОСОБА_8 ОСОБА_5, заяву не визнали, просять залишити її без задоволення, оскільки наведені у заяві доводи та посилання на висновок спеціаліста не є істотними обставинами, які могли вплинути на розгляд справи. Крім того, зазначили, що особа, яка склала цей висновок не попереджалась про кримінальну відповідальність, а при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій відповідачкою не заявлялось клопотань про призначення повторної експертизи. Також вказали, що серед документів, які направлялись спеціалісту немає самого висновку експертизи, що ставить під сумнів обєктивність та достовірність його висновку. Також не є нововиявленою обставиною розмова лікаря-психіатра ОСОБА_12 з журналістами, яка мала місце 22 березня 2017 р., тобто напередодні розгляду заяви ОСОБА_6

Суд, заслухавши пояснення представника ОСОБА_6, ОСОБА_2 та її представника, представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8, переглянувши диск із записом розмови лікаря-психіатра ОСОБА_12 з журналістами, зясувавши обставини справи, приходить до висновку про залишення заяви без задоволення, виходячи із наступного:

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.09.2016 р. у справі № 345/2301/15-ц визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_11 складений в користь ОСОБА_9, який посвідчено 12 листопада 2014 р. приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 16-21).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що за висновком посмертної судово-психіатричної експертизи № 194/2016 від 30.06.2016 р. ОСОБА_11 на час складання заповіту (12.11.2014 р.) страждав органічним ураженням головного мозку змішаного ґенезу (пухлинного (метастази в головний мозок) ураження, дисциркуляторної енцефалопатії та гідроцефалії) у формі вираженого органічного психосиндрому, згідно МКХ-10, F 07.9. ОСОБА_11 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на момент складання заповіту (т. 1 а.с. 225-234).

Надаючи оцінку цьому висновку, судом у рішенні зазначено, що цей висновок є науково-обґрунтованим та узгоджується з доказами по справі.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.11.2016 р. вищевказане рішення суду залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 апеляційний суд зазначив, серед іншого, що висновок судово-психіатричної експертизи № 194/2016 від 30.06.2016 р. щодо ОСОБА_11 є категоричним; хибним є посилання апелянта, що цей висновок ґрунтується на довідці № 43 від 14.04.2016 р., оскільки відповідно до супровідного листа Калуського міськрайонного суду від 11.03.2016 р. разом з ухвалою суду про призначення експертизи, в розпорядження експерта було надіслано матеріали цивільної справи, амбулаторну карту ОСОБА_11, медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_11, медичну карту стаціонарного хворого № 11209 ОСОБА_11 При цьому апеляційний суд зауважує, що експертами у висновку дається аналіз записам лікаря психіатра саме з амбулаторної карточки, а не з довідки (т. 2 а.с. 161-167).

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2017 р. у відкритті касаційного провадження у цій справі відмовлено (Єдиний державний реєстр судових рішень, № рішення 64399017).

Крім того, у висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 194/2016 від 30.06.2016 р. (стор. 9) зазначається, що у представленій у матеріалах справи медичній документації, не міститься взаємовиключних даних щодо психічного стану ОСОБА_11, а описана типова картина розвитку органічного психосиндрому з наростанням астенії, внаслідок ракової інтоксикації та когнітивним зниженням внаслідок вираженої дисциркуляторної енцефалапатії та гідроцефалії.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Однак, ні в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, відповідачкою або її представником не заявлялось клопотань про призначення повторної експертизи.

Суд вважає, що висновок спеціаліста судово-психіатричного експерта № 1 від 06.02.2017 р. (т. 3 а.с. 7-12) не є висновком експерта у розумінні ст. 66 ЦПК України, оскільки складено не на підставі ухвали суду, а особа, яка його склала не попереджалась про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих висновків.

Отже, такий документ не може підміняти висновок повторної експертизи.

При цьому слід зазначити, що висновок посмертної судово-психіатричної експертизи № 194/2016 від 30.06.2016 р. спеціалісту не надавався та не використовувався ним при дослідженні.

Згідно розяснень, наданих у абз. 4 п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судом відхиляється твердження, яке міститься у висновку спеціаліста судово-психіатричного експерта № 1 від 06.02.2017 р. щодо порушень при психіатричному огляді ОСОБА_11, оскільки заявником не доведено яким чином це могло вплинути на висновки експертизи щодо неможливості ОСОБА_11 розуміти значення своїх дій та керувати ними, а відтак і на юридичну оцінку обставин справи.

Що стосується клінічної недоведеності діагнозу, то сам спеціаліст зазначив, що у нього є тільки обґрунтовані сумніви стосовно правильності діагнозу ОСОБА_11

Як зазначив Конституційний Суд України у п. 3.2 рішення від 11.03.2010 р. № 8-рп/2010 (справа за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення термінів «найвищий судовий орган», «вищий судовий орган», «касаційне оскарження», які містяться у статтях 125, 129 Конституції України) у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення" (пункт 40 мотивувальної частини Рішення від 3 квітня 2008 року).

Судом відхиляється в якості доказу запис розмови лікаря-психіатра ОСОБА_12 з журналістами, оскільки ОСОБА_12 не допитувалась під час розгляду справи як свідок, а більшість сказаного нею є оціночними судженнями.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що доводи заявника не є нововиявленими обставинами, не відповідають вимогам істотності, а спрямовані на переоцінку доказів й мають на меті новий розгляд справи, тому заяву слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 208, 361, 363, 365 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_6 про перегляд рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.09.2016р. у звязку з нововиявленими обставинами по справі № 345/2301/15-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання недійсним заповіту - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий: