Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2017 Справа №607/8317/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення неустойки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, котрий діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення неустойки. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що на підставі рішень суду з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6. ОСОБА_3 аліментів не сплачує внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу (далі СК України) грн. на цю заборгованість позивачкою нараховану пеню, котра складає 34'224,47 і яку слід стягнути з відповідача.

Позивачка та її представник у судове засідання не зявились. При цьому останній подав заяву у якій просить заочний розгляд даної справи здійснювати за їх відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно, до суду не зявився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За наявності згоди представника позивачки, суд приходить до переконання про необхідність ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке:

рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2014 року, ухваленим у справі № 607/17951/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, вирішено стягувати з останнього на користь позивачки аліменти на утримання сина: Тараса в розмірі по 1/6 частини від всіх видів його доходу, щомісячно до закінчення дитиною навчання, тобто до червня 2016 року, або досягнення 23-річного віку; Дениса в розмірі по 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Вказане рішення було звернено до примусового виконання про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження № 46752641 від 17 березня 2015 року.

08 грудня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було ухвалено рішення у справі № 607/11851/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Ним вирішено стягувати з останнього на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі по 1/4 частини від всіх видів його доходу, на час його навчання у Тернопільському національному технічному університеті ім. І.Полюя, щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2016 року, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Це рішення також було звернено до примусового виконання, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 53335061 від 03 лютого 2017 року.

Зазначених рішень суду відповідач належним чином не виконує внаслідок чого у нього періодично утворювалась заборгованість. Вказане підтверджується довідками № 22355, 22356 від 06 червня 2017 року, виданими в.о. начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Частиною 1 ст. 196 Сімейного кодексу України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Так, згідно поданого позивачкою розрахунку, розмір пені за період несплати відповідачем аліментів на утримання Тараса складає 19'033,44 грн., а на утримання Дениса 15'191,03 грн.

Ці кошти слід стягнути з відповідача в користь позивачки.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 1'280 грн. судового збору за заявлення позивачкою двох позовних вимог майнового характеру.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 34'224 (тридцять чотири тисячі двісті двадцять чотири) грн. 47 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави 1'280 (одну тисячу двісті вісімдесят) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддяОСОБА_7