Справа № 350/1297/16-ц
Провадження № 22-ц/779/493/2017
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів Малєєва А.Ю., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту - за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення безоплатного земельного сервітуту по земельній ділянці яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4 на право прокладання дороги для заїзду, право проходу та проїзду на транспортному засобі, прокладання трубопроводів та інших комунікацій до його земельної ділянки, на якій він планує побудувати житловий будинок та господарські споруди, оскільки в добровільному порядку відповідач вирішити дане питання відмовляється.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 15.02.2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту.

Вважаючи, що дане рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, доводи якої зводяться до того, що в користуванні його матері перебувала земельна ділянка площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1. Поскільки у нього виникла необхідність збудувати для себе житловий будинок і господарські споруди, то він звернувся до Сваричівської сільської ради щодо виділення для цієї мети відповідної земельної ділянки. Сільським головою ОСОБА_2 було рекомендовано проводити будівництво на належній його матері земельній ділянці. Для цього рішенням сесії Сваричівської сільської ради 09 лютого 2015 року з користування матері ОСОБА_2 вказана земельна ділянка для ведення ОСГ була вилучена в землі запасу сільської ради, а вже рішенням сесії сільської ради від 07 квітня 2015р. №35р-25/2015 ОСОБА_2 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,1500 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

На підставі прийнятого Сваричівською сільською радою рішення ОСОБА_2 звернувся в проектну організацію для виготовлення плану території. Як вбачається з графічних матеріалів детального плану території, забезпечення проектної території, ділянки площею 0,1267 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, на якій він планує будувати житловий будинок, можливе з дороги загального користування по проектній дорозі, а саме з вул. 8-го Березня по проектній дорозі, яка має проходити через земельну ділянку ОСОБА_4, яка нею приватизована.

02 вересня 2016 р. комісією Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області було складено проект про те, щоб в майбутньому доїхати до житлового будинку ОСОБА_2 необхідно проїхати через земельну ділянку ОСОБА_4 В акті комісія рекомендує ОСОБА_6 просити власника сусідньої земельної ділянки ОСОБА_4 дати дозвіл на облаштування дороги, через її земельну ділянку, для заїзду до земельної ділянки ОСОБА_2, на якій він планує будувати житловий будинок.

Проте, ОСОБА_4 категорично відмовляється надати дозвіл ОСОБА_2 на прокладення дороги через її земельну ділянку, для обслуговування заїзду для земельної ділянки на якій він має намір збудувати житловий будинок. Іншої можливості, прокласти дорогу до його земельної ділянки для забезпечення заїзду до неї, як окрім прокладення дороги через земельну ділянку ОСОБА_4, немає.

Таким чином без встановлення земельного сервітуту ОСОБА_2 буде позбавлений можливості проїхати до своєї земельної ділянки та обслуговувати її згідно цільового призначення.

Просить скасувати рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2017 року і постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ст.404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації, тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Відповідно до ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, права володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Як встановлено матеріалами справи, зокрема відповідно до рішення Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №35р-26/2015 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,1500 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Звернувшись до суду з вище вказаним позовом позивач просив встановити постійний та безоплатний земельний сервітут на право прокладення дороги для заїзду, право проходу та проїзду на транспортному засобі, прокладання трубопроводів, інших лінійних комунікацій через земельну ділянку площею 0,1267 га.

Відмовляючи у задоволенні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зокрема позивач у своїй позовній заяві та у судовому засіданні вказав, що відповідачка не чинить йому перешкод для проходу чи проїзду до своєї земельної ділянки. Також до земельної ділянки ОСОБА_2 можна облаштувати заїзд і з іншого боку, однак він просить зробити це через земельну ділянку відповідачки, так як це зазначено у проектній документації позивача.

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 ЗК України, власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.402 ЦК спір про встановлення сервітуту вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та його умови.

Позивач ОСОБА_2 не довів, що порушено його право на здійснення володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою по вул. 8-го Березня в с. Сваричів, через відсутність земельного сервітуту на частину земельної ділянки ОСОБА_4 з правом прокладання дороги для заїзду, правом проходу та проїзду на транспортному засобі, прокладання трубопроводів, інших лінійних комунікацій.

Крім того, позивачем не заявлялись вимоги щодо встановлення сервітуту для проїзду до його земельної ділянки, де саме слід встановити сервітут, у яких розмірах земельної ділянки, чи не будуть за варіантами, запропонованими позивачем, порушуватися права власника земельної ділянки, де повинні встановлюватися такі.

Щодо земельного сервітуту для заїзду до земельної ділянки позивача, то з врахуванням викладеного, суд першої інстанції вірно відмовив у встановленні сервітуту щодо встановлення дороги через земельну ділянку відповідача, оскільки такий заїзд позивач може облаштувати з іншого боку.

Виходячи з наведеного, обов'язковою умовою користування чужим майном є відсутність можливості у задоволенні цієї потреби іншим способом, як встановлення сервітуту з конкретним землекористувачем.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог - встановлення земельного сервітуту для облаштування дороги на земельній ділянці відповідача є вірним та таким, що зроблений на підставі встановлених обставин і зібраних у справі доказів, яким суд дав належну правову оцінку.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись, ст.ст.303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: Я.Д. Горблянський

А.Ю. Малєєв

В.Д. Фединяк