У х в а л а

29 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 22 серпня 2011 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит і розмірі 2 100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Укладаючи вказаний кредитний договір ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір.

Внаслідок невиконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 30 листопада 2015 року в сумі 18 958 грн 64 коп., що складається із: заборгованості за кредитом в сумі 4 888 грн 38 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 11 091 грн 28 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 1 600 грн; штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн, штрафу (процентна складова) в сумі 878 грн 98 коп., та яку ПАТ «КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від

21 червня 2016 року позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 22 серпня 2011 року в сумі

4 888 грн 38 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 червня

2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі

11 091 грн 28 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту, нарахована заборгованість по процентам, пеня та штрафи не підлягають стягненню з огляду на те, що додані до матеріалів справи умови і правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника, а нарахування пені та штрафів відповідачу заборонене Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за процентами, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «ПриватБанк» підтвердив свою згоду на те, що умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифи є складовою частиною укладеного між ним та банком договору. Крім того, ОСОБА_4 підписав довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду», а тому вимоги банку про сплату заборгованості з нарахованих процентів за вказаними умовами є законними та обґрунтованими.

Висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи, що ОСОБА_4, підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «ПриватБанк», підтвердив те, що він ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами та згоден на те, що вони є складовою частиною укладеного між ним та банком договору, правильним є висновок суду апеляційної інстанції щодо обов'язковості виконання ОСОБА_4 вказаних умов та правил надання банківських послуг, зокрема щодо сплати процентів.

При цьому законним та обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що відсутність підпису на вказаних умовах не є підставою для висновку про те, що ОСОБА_4 не був з ними ознайомлений, враховуючи умови анкети-заяви ОСОБА_4 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 22 серпня 2011 року, а також підписаної останнім при укладенні договору довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна»

30 днів пільгового періоду».

Суд апеляційної інстанції вірно визначився із характером спірних правовідносин, правильно застосував норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Т.О.Писана