Справа № 438/64/11 Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Провадження № 22-ц/783/732/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Східницької селищної ради, ОСОБА_3, ТзОВ фірма «Траверс», треті особи: Управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення Східницької селищної ради від 06.03.2009 року №425 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для обслуговування двох нежитлових будівель», в якому ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_2 для обслуговування двох нежитлових будівель; про визнання за ОСОБА_2, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, проживаючому в АДРЕСА_1, право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га. для обслуговування двох нежитлових складських будівель, позначених на поверховому плані літерами «А-1» та «Б-1», по АДРЕСА_2; про визнання незаконним та скасування рішення Східницької селищної ради від 25.07.2008 року № 289 «Про внесення змін в рішення селищної ради», згідно з яким внесено зміни в пункт перший рішення Східницької селищної ради від 23.05.2008 року № 263 «Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок для ведення садівництва», в частині припису щодо збільшення земельної ділянки до 1200 кв. метрів для громадянки ОСОБА_3; про визнання незаконним та скасування окремого положення рішення Східницької селищної ради від 23.05.2008 року № 263 «Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок для ведення садівництва», в частині надання громадянці ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 500 кв. метрів по АДРЕСА_2; про визнання незаконним та скасування окремого положення рішення Східницької селищної ради від 18.12.2009 року № 512 «Про затвердження проектів відведення та передачу у власність земельних ділянок для ведення садівництва», в частині інтересів громадянки ОСОБА_3 щодо затвердження проекту відведення та передачі їй у власність земельної ділянки для ведення садівництва площею 1200 кв.м. по АДРЕСА_2; про визнання незаконним виготовлений ТзОВ фірмою «Траверс» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1200 квадратних метрів по АДРЕСА_2 для ведення садівництва для громадянки ОСОБА_3; про визнання недійсним державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_3 від 19.02.2010 року, що посвідчує право власності громадянки ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, проживаючої АДРЕСА_5, на земельну ділянку для ведення садівництва площею 1200 квадратних метрів по вул. Золота Баня в смт.Східниця за кадастровим номером НОМЕР_4; про зобов»язання ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку площею 1200 квадратних метрів по АДРЕСА_2 кадастровий номер НОМЕР_4, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Східницької селищної ради від 06.03.2009 року №425 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для обслуговування двох нежитлових будівель», в якому ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_2 для обслуговування двох нежитлових будівель; Стягнуто із Східницької селищної ради на користь ОСОБА_2 3 грн. 40 коп., сплаченого ним судового збору.

В решті позову ОСОБА_2 до Східницької селищної ради, ОСОБА_3, ТзОВ фірма «Траверс», треті особи: Управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання за ОСОБА_2, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, проживаючому в АДРЕСА_3, право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га. для обслуговування двох нежитлових складських будівель, позначених на поверховому плані літерами «А-1» та «Б-1», по АДРЕСА_2; про визнання незаконним та скасувати рішення Східницької селищної ради від 25.07.2008 року № 289 «Про внесення змін в рішення селищної ради», згідно з яким внесено зміни в пункт перший рішення Східницької селищної ради від 23.05.2008 року № 263 «Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок для ведення садівництва», в частині припису щодо збільшення земельної ділянки до 1200 кв. метрів для громадянки ОСОБА_3; про визнання незаконним та скасування окремого положення рішення Східницької селищної ради від 23.05.2008 року № 263 «Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок для ведення садівництва», в частині надання громадянці ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 500 кв. метрів по АДРЕСА_2; про визнання незаконним та скасування окремого положення рішення Східницької селищної ради від 18.12.2009 року № 512 «Про затвердження проектів відведення та передачу у власність земельних ділянок для ведення садівництва», в частині інтересів громадянки ОСОБА_3 щодо затвердження проекту відведення та передачі їй у власність земельної ділянки для ведення садівництва площею 1200 кв.м. по АДРЕСА_2; про визнання незаконним виготовлений ТзОВ фірмою «Траверс» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1200 квадратних метрів по АДРЕСА_2 для ведення садівництва для громадянки ОСОБА_3; про визнання недійсним державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_3 від 19.02.2010 року, що посвідчує право власності громадянки ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, проживаючої АДРЕСА_5, на земельну ділянку для ведення садівництва площею 1200 квадратних метрів по АДРЕСА_2 за кадастровим номером НОМЕР_4; про зобов»язання ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку площею 1200 квадратних метрів по АДРЕСА_2 кадастровий номер НОМЕР_4 відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 2756 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що Східницькою селищною радою в порушення вимог ч. 2 ст. 59 Закону України «Про землеустрій» не забезпечено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рівних можливостей набуття у власність або користування, в тому числі і на умовах оренди, земельної ділянки, зайнятої його нерухомим майном. Вважає, що звернення ОСОБА_3 про дозвіл на збір матеріалів щодо погодження місця розташування спірної земельної ділянки не є свідченням першочерговості для надання ОСОБА_3 дозволів на розроблення проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2. Вказує на те, що на вирішення питання про надання ОСОБА_3 земельної ділянки Східницька селищна рада окремим положенням рішення від 18.12.2009 року № 512 «Про затвердження проектів відведення та передачу у власність земельних ділянок для ведення садівництва» затвердила розроблений для неї ТзОВ фірма «Траверс» проект землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_4, в якому відсутня вказівка про суміжного землекористувача ОСОБА_2 Вважає, що Східницька селищна рада не мала повноважень приймати рішення про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки, розташованої між будинками під номерами 23 та 25 на АДРЕСА_2, оскільки ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 31 жовтня 2008 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Східницької селищної ради, треті особи: Управління Держкомзему в м. Борислав, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про скасування рішення Східницької селищної ради та зобов»язання вчинити певні дії з метою забезпечення позову постановлено заборонити Східницькій селищній раді вчиняти дії по вирішенню питання безоплатної передачі земельної ділянки або окремої її частини у власність громадянам для різних цілей, що розташована між будинковолодінням під номерами 23 та 25 на АДРЕСА_2.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_2 на підставі укладених 27.12.2006 року двох договорів купівлі продажу нежитлової будівлі,є власником нежитлових будівель площами 54,2 м.кв. та 11,3 м.кв., що знаходяться по АДРЕСА_2 смт. Східниця та позначені за планом земельної ділянки літ. «Б-1» та відповідно «А-1». Дані договори посвідчені 27.12.2006 року приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Фірманом Б.І., зареєстровані Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО 15.02.2007 р. та 19.02.2007 р. за реєстраційними №№9903147, 9903183.

Відповідно до відомостей, викладених у Довідці №2745 від 25.12.2006 року, виданої Бориславським міським управлінням земельних ресурсів, земельна ділянка під нежитловою будівлею по АДРЕСА_2 не передавалась в приватну власність, державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався, що підтверджено копіями договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дрогобицького ДК МБТІ та ЕО.

Згідно рішення виконавчого комітету Східницької селищної ради народних депутатів від 19 грудня 1980 р. №74 «Про результати обміру земель забудованого кварталу АДРЕСА_2 зареєстровано за землекористувачем 1142 кв.м. землі, що підтверджується архівним витягом міського Державного архіву Бориславської міської ради Львівської області №137/33 від 25.05.2011.

15.01.2009 року позивачем ОСОБА_2 через поштове відділення на ім»я голови Східницької селищної ради п.Копчака Р.М. надіслано заяву, датовану 14.01.2008року /згідно опису / та документи, що додаються із заявою, в якій позивач ОСОБА_2 зазначив, що на АДРЕСА_2 розташовані об»єкти нерухомого майна (дві нежитлові будівлі, позначені за планом земельної ділянки літерами «А-1» та «Б-1), що належать йому на праві приватної власності згідно із реєстрацією в Дрогобицькому державному комунальному МБТІ за реєстраційними номерами 9903183 від 15.02.2007 року та №9903147 від 19.02.2007 року на підставі договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі №1442 від 27.12.2006 року та 1444 від 27.12.2006 року. З метою отримання у приватну власність земельної ділянки площею 0,25 га на умовах договору купівлі-продажу, по АДРЕСА_2, в смт. Східниця, із категорії земель житлової та громадської забудови для обслуговування двох об»єктів нерухомого майна з посиланням на ст.ст. 116, 128 ЗК України, просив прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_2 для обслуговування двох нежитлових будівель. У свою чергу, він надав згоду на укладення договору із Східницькою селищною радою про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, визначеної внаслідок проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,25 га по вищезазначеній вулиці, що підтверджено копією заяви, копіями опису №1 та №2, копією квитанції та копією фіскального чеку від 15.01.2009.

Рішенням ХХІІ сесії V-го демократичного скликання Східницький селищної ради від 06.03.2009 р. за №425 ОСОБА_2 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_2 для обслуговування двох нежитлових будівель.

Частиною першою ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша ст.116 ЗК).

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 128 ЗК України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 ЗК України орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Враховуючи вищенаведені положення закону та надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам, колегія суддів доходить висновку, що Східницька селищна рада не маючи на це правових підстав прийняла рішення за №425 ХХІІ сесії V-го демократичного скликання від 06.03.2009 р., яким без жодних на те обґрунтувань відмовила ОСОБА_2 в наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_2 для обслуговування двох нежитлових будівель, тоді як повинна була прийняти одне з рішень, передбачених ч.3 ст. 128 ЗК України, а саме рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови, але аж ніяк рішення про відмову наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Окрім того, приймаючи оспорювань рішення, Східницька селищна рада не звернула уваги на строки розгляду заяви такого змісту.

Рішення в означеній частині відповідає вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача в частині щодо визнання за ОСОБА_2 права на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування двох нежитлових складських будівель, позначених на поверховому плані літерами «А-1» та «Б-1», по АДРЕСА_2; визнання незаконним та скасування рішення Східницької селищної ради від 25.07.2008 року № 289 «Про внесення змін в рішення селищної ради», згідно з яким внесено зміни в пункт перший рішення Східницької селищної ради від 23.05.2008 року № 263 «Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок для ведення садівництва», в частині припису щодо збільшення земельної ділянки до 1200 кв. метрів для громадянки ОСОБА_3; визнання незаконним та скасування окремого положення рішення Східницької селищної ради від 23.05.2008 року № 263 «Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок для ведення садівництва», в частині надання громадянці ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 500 кв. метрів по АДРЕСА_2; визнання незаконним та скасування окремого положення рішення Східницької селищної ради від 18.12.2009 року № 512 «Про затвердження проектів відведення та передачу у власність земельних ділянок для ведення садівництва», в частині інтересів громадянки ОСОБА_3 щодо затвердження проекту відведення та передачі їй у власність земельної ділянки для ведення садівництва площею 1200 кв.м. по АДРЕСА_2; визнання незаконним виготовлений ТзОВ фірмою «Траверс» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1200 квадратних метрів по АДРЕСА_2 для ведення садівництва для громадянки ОСОБА_3; визнання недійсним державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3 від 19.02.2010 року, що посвідчує право власності громадянки ОСОБА_3, на земельну ділянку для ведення садівництва площею 1200 квадратних метрів по АДРЕСА_2 за кадастровим номером НОМЕР_4; звільнення земельної ділянки площею 1200 квадратних метрів по АДРЕСА_2 кадастровий номер НОМЕР_4, районний суд виходив з безпідставності позовних вимог позивача, оскільки зазначеними рішеннями та документами, які посвідчують право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку не порушуються його права, а визнання за ОСОБА_2 права на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не передбачено обраним ним способом захисту права, право вимагати звільнення земельної ділянки також не може бути задоволене судом, оскільки позивач ОСОБА_2 не являється ні власником, ні землекористувачем земельної ділянки площею 1200 квадратних метрів по АДРЕСА_2 кадастровий номер НОМЕР_4.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Згідно ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом встановлено, що згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_3 на АДРЕСА_2 відповідно акту вибору земельної ділянки, яка пропонується для передачі у власність по АДРЕСА_2 для ведення садівництва гр.ОСОБА_3 від 15.09.2008 року, висновку № 826 від 24.09.08 міського управління земельних ресурсів в м. Бориславі про погодження місця розташування земельної ділянки, яка пропонується для передачі у власність по АДРЕСА_2 для ведення садівництва гр.ОСОБА_3, висновку №578 від 01.10.2008р. відділу архітектури та містобудування про погодження місця розташування земельної ділянки по АДРЕСА_2, яка планується для надання у власність для ведення садівництва гр..ОСОБА_3, висновку №50ВЗ від 02.10.2008 Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області, висновку №149/01 від 07.10.08 Бориславської міської санепідемстанції, висновку №132/01 від 07.10.2008 державної санітарно-епідеміологічної експертизи, державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва ОСОБА_3, земельна ділянка розташована в центральній частині селища по вул.Золота Баня: з північного заходу частково землі в користуванні гр.ОСОБА_10, частково землі в користуванні гр.ОСОБА_3, з північного сходу проїзд загального користування АДРЕСА_2 з решти сторін землі селищної ради, не надані в користування. Земельна ділянка займає площу 0,1200 га. незабудованих земель селища, використовується під ріллю.

Тому, суд першої інстанції підставно відхилив доводи позивача про те, що розробник документації із землеустрою ТзОВ фірма «Траверс», на замовлення громадянки ОСОБА_3 провів геодезичні та землевпорядні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_2 для встановлення та перенесення на місцевість меж земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,12 га по АДРЕСА_2, без погодження із позивачем, строку та місця проведення вищезгаданих розвідувальних робіт на його земельній ділянці, оскільки, як правильно звернув увагу суд першої інстанції в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,12 га. по АДРЕСА_3 для ОСОБА_3, відсутні відомості про ОСОБА_2, як суміжного землекористувача. А тому з позивачем не було погоджено суміжну межу підставно, що визначається геопросторовими поворотними точками 8 та 9 за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,12 га по АДРЕСА_2 у власність громадянки ОСОБА_3

Згідно плану меж земельної ділянки на бланку державного акта на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4, складеного на ім»я ОСОБА_3, на межі визначеній геопросторовими поворотними точками 8 та 9 відсутній напис - «землі селищної ради, надані в постійне користування АДРЕСА_4». Цей проект землеустрою затверджений окремим положенням рішення від 18.12.2009 року № 512 «Про затвердження проектів відведення та передачу у власність земельних ділянок для ведення садівництва». Зазначені дії Східницької селищної ради оспорювались в суді, однак такі залишені без розгляду.

Статтею 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до положеньст. 11 ЦПК України справа розглядається в межах позовних вимог.

Відповідно дост. 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.ст. 126, 128 ЗК України державний акт на право власності на земельну ділянку, яка раніше знаходилась у комунальній власності, видається виключно особі, що набула її у відповідної міської ради або на підставі договору купівлі-продажу, або шляхом приватизації.

Позивачем не надано суду доказів, які підтверджують неправомірність володіння ОСОБА_3 спірною земельною ділянкою.

Позивач звернувшись до суду за захистом свого нібито порушеного права, разом з тим, не має зареєстрованого права користування чи володіння земельною ділянкою на яку він претендує, та яка у встановленому законом порядку Східницькою селищною радою передана ОСОБА_3

Право приватної власності в Україні є непорушним Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про суове рішення у цивільній справі» за №14 від 18.12.2009 року, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (ч.1 ст. 213 ЦПК).

Обґрунтованим визнається рішення, яке ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставин, які мають значення для вирішення справи.

За викладених вище обставин, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Керуючись ст.. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 314, ст.315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.