У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу Маневицької селищної ради на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 08 листопада 2016 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом Маневицької селищної ради до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання відповідача звільнити два службові кабінети в адміністративному приміщенні Маневицької селищної ради, -

в с т а н о в и л а:

Маневицька селищна рада звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням виконавчого комітету Маневицької слищної ради від 21 лютого 2008 року № 87, було виділено гр. ОСОБА_3, його дружині ОСОБА_4 та доньці ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1. На підставі цього рішення селищною радою був виданий ордер № 111, від 06 березня 2008 року для вселення в дану квартиру. До виділення квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_3 в цій квартирі проживала громадянка ОСОБА_2, яка отримала квартиру в м. Луцьк, як пільгову у відповідності до вимог чинного законодавства. Згідно договору - зобов'язання ОСОБА_2 повинна була звільнити і здати до 09 березня 2007 року Маневицькому ВУЖКГ в належному стані квартиру, але ОСОБА_2 це не зробила, тобто не виконала договору - зобов'язання, не здала в належному стані квартири в якій вона проживала до отримання квартири в м. Луцьк, та не забрала своїх речей. 08 січня 2009 року громадянин ОСОБА_3 звернувся з заявою до селищної ради про те, що в отриманій ним квартирі є сторонні речі. Селищним головою Левком Я.І. було рекомендовано начальнику Маневицького ВУЖКГ Ковальському Л.В. організувати вивезення речей з квартири АДРЕСА_1. 21 січня 2009 року працівниками Маневицького ВУЖКГ було вивезено майно з квартири АДРЕСА_1 і розміщені в частині приміщення колишнього банку «Україна», але з проведенням там ремонтних робіт майно (речі) були перевезені в колишній кінотеатр «Жовтень». В цьому приміщенні також розпочатий ремонт, тому 12 травня 2012 року майно (речі) були перевезені з кінотеатру «Жовтень» та розміщені тимчасово в два службові кабінети адміністративного приміщення селищної ради по вулиці Незалежності, 19, смт. Маневичі де зберігаються по даний час. За позовом ОСОБА_2 21 лютого 2012 року Маневицький районний суд розглянув її позов і виніс рішення, яким зобов'язав Маневицьку селищну раду повернути вилучене майно (речі) ОСОБА_2 Маневицька селищна рада не може виконати рішення суду та повернути вилучене майно у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 навмисно зволікає у часі для отримання цього майна. На неодноразові звернення до гр. ОСОБА_2 забрати своє майно (речі) остання їх не забирає, тобто зволікає часом про вивільнення двох службових кабінетів, які необхідно використовувати для спеціалістів селищної ради. 22 березня 2016 року за вихідним номером 143/02-06 був направлений лист для прибуття 05 квітня 2016 року гр. ОСОБА_2 в селищну раду для отримання майна (речей), але вона на цю дату в селищну раду не прибула. Про що підтверджується відповідним актом. 18 травня 2015 року старшим слідчим слідчого відділення Маневицького РВ УМВС України у Волинській області Макарчуком С.С. проводився огляд майна (речей) які знаходяться в двох службових кабінетах селищної ради, але остання відмовилась їх забирати. 06 квітня 2016 року в Маневицьку селищну раду прибула ОСОБА_2 разом з нею прибули прокурор прокуратури Волинської області Кравчук О.В., старший слідчий Слідчого Управління УНП у Волинській області Маркевич І.О., та захисник, які проводили огляд майна (речей). В черговий раз ОСОБА_2 відмовилась їх забирати. Про, що підтверджується відповідним актом. Маневицька селищна рада, як орган місцевого самоврядування, що передбачено вимогами ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є власником адміністративного приміщення, яке знаходиться по вулиці Незалежності, 19, (колишня 60 років СРСР) в смт. Маневичі, про що підтверджується свідоцтвом на право власності від 03 серпня 2011 року та витягом про державну реєстрацію від 10 серпня 2011 року. Маневицька селищна рада не може вільно володіти або розпоряджатись двома службовими кабінетами в яких знаходяться майно (речі) ОСОБА_2, які вона більше трьох років не забирає, тобто навмисно зволікає час щодо вивільнення двох службових кабінетів. Два службові кабінети загальною площею 24,40 м. кв., знаходяться в адміністративному приміщенні Маневицької селищної ради по вулиці Незалежності, 19, в смт. Маневичі. Позивач стверджує, що єдиною можливістю відновити право на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов'язку усунути перешкоди в користуванні майном та примусити відповідача звільнити два службових кабінети в яких перебувають її майно (речі) з 12 травня 2012 року по даний час.

Посилаючись на вказані обставини, Маневицька селищна рада просила усунути перешкоди у здійсненні права користуватися та розпоряджатись двома службовими кабінетами загальною площею 24,40 м. кв., які знаходяться в адміністративному приміщенні Маневицької селищної ради по вулиці Незалежності, 19, в смт. Маневичі. Зобов'язати гр. ОСОБА_2 негайно вивезти своє майно (речі) та усунути перешкоди у користуванні двома службовими кабінетами загальною площею 24,40 кв.м, які належать на праві власності Маневицькій селищній раді.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від

08 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 22 грудня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, Маневицька селищна радапросить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено обставин та не надано доказів того, що саме ОСОБА_2 порушує права Маневицькой селищної ради шляхом створення перешкод у користуванні майном.

Даний висновок судів першої і апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказами та вимогам закону.

Передбачений ст. 391 ЦК Україниспосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном - підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Статтею 317 ЦК Українивизначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ( ч. 1ст. 319 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК Українивласник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову Маневицькій селищній раді.

Докази та обставини, на які є посилання у касаційній скарзі були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Зводяться до оцінки доказів по справі, яким суди дали належну правову оцінку.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Маневицької селищної ради на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 08 листопада 2016 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом Маневицької селищної ради до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання відповідача звільнити два службові кабінети в адміністративному приміщенні Маневицької селищної ради, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович