Справа № 165/787/16-ц
Номер провадження: 2-к/156/1/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року смт.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Нєвєрова І.М. за участю секретаря Салатюк Г.В.

представника боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Іваничі клопотання відкритого акціонерного товариства « Електростальський завод важкого машинобудування» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду ,-

В С Т А Н О В И В :

Відкрите акціонерне товариство « Електростальський завод важкого машинобудування» звернулося до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду- рішення Арбітражного суду Московської області від 11 березня 2013 року по справі № А41-45510/12 за позовом ВАТ « Електростальський завод важкого машинобудування» до ТОВ «Завод «Промлит» про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник боржника ТзОВ Завод «Промлит» заперечив проти надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду з тих підстав, що: по-перше у клопотанні ВАТ « Електростальський завод важкого машинобудування» боржником зазначено ТОВ «Завод «Промлит», а в Україні зареєстровнао дві юридичні особи ТОВ «Промлит» з місцезнаходженням м.Лисичанськ Луганська область та ТОВ « Завод«Промлит» з місцезнаходженням м.Нововолинськ Волинська область; по-друге документи, які, на думку заявника, засвідчують що боржник був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи Арбітражним судом Московської області не відповідають вимогам міжнародного законодавства та ЦПК України, зокрема, подані представником стягувача копії повідомлень про відправлення копій документів не підтверджують належного повідомлення ТзОВ «Завод «Промлит» про розгляд справи 28 лютого 2013 року, тобто на судове засідання, коли було ухвалено рішення.

Представник ВАТ« Електростальський завод важкого машинобудування» на розгляд клопотання не з'явився, від нього надійшла заява про його розгляд без участі представника.

Розглянувши клопотання, заслухавши представника боржника, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно з ч.1 ст. 393 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається в суд безпосередньо стягувачем (його представником) або, згідно міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, іншою особою (її представником).

В розумінні положень ст. 81 Закону "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Міжнародним договором, що регулює визнання та виконання рішення Російської Федерації, є Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 р. (далі - Мінська Конвенція). Конвенцію ратифіковано Верховною Радою України із застереженням, що Україна бере на себе зобов'язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції за винятком визнання і виконання виконавчих написів та нотаріальних актів щодо грошових зобов'язань.

За правилами статті 53 Мінської Конвенції до клопотання додаються: 1) рішення іноземного суду або його засвідчена копія та офіційний документ про те, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню; 2) документ, із якого видно, що сторона, проти якої постановлено рішення і яка не брала участі у процесі, була в належному порядку і своєчасно викликана в суд; 3) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на час його пересилання.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що рішенням Арбітражного суду Московської області Російської Федерації від 11 березня 2013 року з ТОВ «Промлит» на користь ВАТ « Електростальський завод важкого машинобудування» стягнено грошові кошти за недопоставлену продукцію, а також за продукцію неналежної якості в розмірі 1613 974,53 рублів та витрати по сплаті державного мита в розмірі 29139,75 рублів і зобов'язано ТОВ «Промлит» здійснити вивіз бракованого товару, поставленого за контрактом № 03-59-11/661 від 06 липня 2010 року за власний рахунок. Ухвалою Арбітражного суду Московської області від 01 серпня 2016 року виправлено допущену описку в тексті судового акту Арбітражного суду Московської області від 11 березня 2013 року по справі № А41-45510/12, та вказано, що замість ТОВ «Промлит» необхідно читати ТОВ «Завод «Промлит». Таким чином, заперечення представника боржника відносно того, що відповідачем-боржником може являтися інша юридична особа не знайшло свого підтвердження.

Згідно з положеннями ст. 396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, зокрема, якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили або якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Також судом встановлено, і це вбачається з матеріалів клопотання, що рішення Арбітражного суду Московської області Російської Федерації від 11 березня 2013 року набрало законної сили , що посвідчено суддею під головуванням якого ухвалено це рішення.

Відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 року, ратифікованої Верховною Радою України, Україна взяла на себе зобов'язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що судом не встановлено підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 року, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 390 - 398 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання відкритого акціонерного товариства « Електростальський завод важкого машинобудування» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Арбітражного суду Московської області Російської Федерації від 11 березня 2013 року про стягнення з ТОВ «Завод «Промлит» на користь ВАТ « Електростальський завод важкого машинобудування» грошових коштів за недопоставлену продукцію, а також за продукцію неналежної якості в розмірі 1613 974,53 рублів та витрат по сплаті державного мита в розмірі 29139,75 рублів і зобов'язано ТОВ «Завод «Промлит» здійснити вивіз бракованого товару, поставленого за контрактом № 03-59-11/661 від 06 липня 2010 року, за власний рахунок.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М.Нєвєров