Провадження № 2/734/1396/17 Справа № 734/3185/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 листопада 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причини,-

в с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причини, у суд звернувся ОСОБА_1. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебував у шлюбі з 22.04.1993 року по 09.03.2010 року. Під час перебування у шлюбі 06 червня 1996 року ним було придбано житловий будинок за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, с. Підлісне, вул. Селянська, № 33. Відповідач ОСОБА_2 після розірвання шлюбу проживає в іншому місці та жодного разу у будинку не зявлялася, участі по його утриманню не приймає.

Позивач у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечує, вважаючи, що житловий будинок за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, с. Підлісне, вул. Селянська, № 33 був придбаний під час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя. Не проживає у даному будинку з поважних причин, оскільки позивачем ОСОБА_1 у неї відбуваються конфлікти, що унеможливлює користування нею вказаним житлом. Просить відмовити у позові.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні правові відносини:

22.04.1993 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, від якого мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2;

06.06.1996 року між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір скупівлі продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, с. Підлісне, вул. Селянська, № 33;

Шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 09 березня 2010 року, про свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-ЕЛ №041441;

згідно до довідки Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 20.09.2017 року, за адресою с. Підлісне Козелецького району Чернігівської області по вул. Селянська буд. 33 зареєстровані слідуючи громадяни: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. При цьому ОСОБА_2 з осені 2005 року за даною адресою не проживає. ОСОБА_1 регулярно сплачує земельний податок;

відповідно до акта про не проживання особи від 20.09.2017 року ОСОБА_2 з осені 2005 року у будинку за адресою: с. Підлісне Козелецького району Чернігівської області по вул. Селянська буд. 33 не проживає;

згідно до довідки Кіптівської сільської ради від 02.10.2017 року ОСОБА_1 за адресою: с. Підлісне Козелецького району Чернігівської області по вул. Селянська буд. 33 з осені 2005 року по жовтень 2009 року та з 2010 року і по теперішній час не проживає;

відповідно до довідки Кіптівської сільської ради ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживають у найманому будинку, що знаходиться в с. Підлісне, вул. Шевченка, 16.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причини, задоволенню не підлягає із наступних підстав:

згідно ч. 1 ст. 22 КпШС (нормами саме цього Закону врегульовувалися виниклі між сторонами спірні правовідносини) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Отже, за встановлених судом фактичних обставин житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: с. Підлісне Козелецького району Чернігівської області по вул. Селянська буд. 33 є спільною сумісною власністю сторін. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А згідно з вимогами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника, та місцезнаходження майна, само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу, а майно яке було набуте в період шлюбу являється спільною сумісною власністю подружжя, незалежно від того за ким зареєстроване право власності на вказане майно.

Крім цього, положення ч. 2 ст. 405 ЦК України, на які посилається позивач у своєму позові, стосуються члена сімї власника житла і у вказаній частині передбачено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено у суді, відповідач ОСОБА_2 не являється членом сімї власника вказаного будинку, а являється співвласником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: с. Підлісне Козелецького району Чернігівської області по вул. Селянська буд. 33, а тому посилання позивача на норми ч. 2 ст. 405 ЦК України є необґрунтованими.

За таких фактичних обставин, судом не встановлено порушення прав свобод та інтересів позивача, які підлягають судовому захисту - що свідчить про відсутність правових підстав для ухвалення судового рішення про задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22 КпШС, ст.ст. 317, 321 ЦК України, Пунктом 19 ПП ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 60, 209, 212, 215, 218, 223,224,225, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд.

Суддя :