Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/820/17

Провадження №2/377/351/17

15 листопада 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., при секретарі Ахутіній А.А., за участі сторін позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення аліментів на утримання дитини, -

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилається на те, що з відповідачем мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовній вимоги, у суді дала пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважав, що розмір аліментів, які повинні стягуватись з його заробітної плати на утримання сина повинні становити ? частину від його заробітку.

В судовому засіданні було встановлено, що 12 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_1. Сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом із матір'ю. Батьком неповнолітньої дитини в свідоцтві про народження записаний відповідач.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до чч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.

Як зазначено у ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно довідки, копія якої долучена до матеріалів справи, відповідач працює в ДСП «Чорнобильська АЕС», середньо місячна заробітна плата за шість місяців становить біля 8000 гривень.

Позивачка не працює.

Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, стан здоров'я дитини, нормальний стан здоров'я відповідача, оскільки доказів іншого не надано, відсутність відомостей про неможливість відповідача за станом здоров'я чи з інших об'єктивних причин брати участь в належному утриманні дитини, відсутність у нього інших утриманців, з урахуванням чого вважає, що аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача недостатні для нормального утримання і забезпечення малолітнього сина, в той же час аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця, є необхідним і забезпечать належну участь батька в утриманні дитини.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 218 ЦПК України, ст.ст.180,183 Сімейного Кодексу України суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Шибиринівка Чернігівського району Чернігівської області Україна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого: ДСП «Чорнобильська АЕС»,аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, на утримання спільної дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.10.2017 року на користь, ОСОБА_1 проживаючої за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» у сумі 640 гривень 00 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах платежу аліментів за один місяць.

Копію рішення вручити сторонам.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко