Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/795/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.05.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів: Голованя А.М.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 березня 2017 року ,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року Головний лікар КЗ «Олександрійська психіатрична лікарня» звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару ОСОБА_3.

У заяві зазначається, що 02.03.2014 року до КЗ «Олександрійська психіатрична лікарня» звернулася ОСОБА_4 з проханням оглянути сусідку ОСОБА_3, яка поводиться неадекватно, переслідує її та її дітей, висловлює безглузді звинувачення, погрожує вбивством.

Під час огляду у ОСОБА_3 виявлені ознаки тяжкого психічного розладу, а саме: вона висловлює маячні ідеї стороннього фізичного впливу, ставлення, переслідування, стеження, спрямовані на конкретних осіб (сусідку, членів її сімї, родичів та знайомих, які нібито стежать за нею за допомогою відеокамер, підслуховують через спеціальні пристрої, «фотографують», хочуть «помститися» за щось, заподіяти їй шкоду і т.п. Під час огляду висловлює намір вбити сусідку або когось з її сімї «якщо не припинять переслідувати». Хворою себе не вважає, від обстеження та лікування у психіатричній лікарні ОСОБА_3 відмовляється. З нею проживає дитина від 7 до 8 років. З батьком дитини та зі своїми родичами хвора не спілкується.

Посилаючись на це та на відсутність усвідомленої згоди хворої на обстеження та лікування, високу вірогідність скоєння небезпечних дій у разі ненадання їй належної та своєчасної психіатричної допомоги, головний лікар просив суд прийняти рішення про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного стаціонару.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 07.03.2017 року до участі у справі залучено Олександрійську міську раду, як орган опіки та піклування (а.с.17).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 07 березня 2017 року позов задоволено.

Судом надано дозвіл на примусову госпіталізацію ОСОБА_3

Малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 передано Олександрійській міській раді для подальшого влаштування дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати це рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, оскільки висновки ЛКК ґрунтуються на висновку одного лікаря, який її оглядав.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримав, прокурор з доводами скарги не погодився. Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Головний лікар КЗ «Олександрійська психіатрична лікарня» в письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважає апеляційну скаргу ОСОБА_3 необґрунтованою та безпідставною.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

ОСОБА_6 з рішення лікарсько-консультативної комісії КЗ «Олександрійська психіатрична лікарня» комісія лікарів-психіатрів, враховуючи наявність у ОСОБА_3 ознак тяжкого психічного розладу, високу вірогідність скоєння хворою небезпечних дій у разі ненадання їй належної медичної допомоги, відсутність усвідомлення згоди хворої на огляд та лікування дійшла висновку про необхідність обстеження та лікування ОСОБА_3 в умовах психіатричного стаціонару, примусово, без її згоди (а.с.5).

В судовому засіданні, що мало місце 07.03.2017 року заінтересована особа ОСОБА_3 заявила, що згодна пройти обстеження без госпіталізації, але у іншого лікаря (журнал судового засідання, а.с.23 зворот).

Суд першої інстанції не зясував та не зазначив цього у рішенні, чи можливі обстеження ОСОБА_3 та її лікування лише в стаціонарних умовах, адже висновок ЛКК вказівки на те, що обстеження, або лікування хворої можливі лише в стаціонарних умовах не містить. Не зазначається це і в заяві головного лікаря (а.с.4).

У той же час, головний лікар КЗ «Олександрійська психіатрична лікарня» в письмових запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що через два дні після ухвалення судом рішення, ОСОБА_3 самостійно звернулася за медичною допомогою, комісія підтвердила наявність тяжкого психічного розладу та необхідність стаціонарного лікування. Хвора добровільно погодилася пройти курс лікування в умовах денного стаціонару, про що ЛКК не заперечувала.

ОСОБА_3 пройшла курс лікування в умовах денного стаціонару з 13.03.2017 року та виписана 10.04.2017 року з рекомендаціями підтримуючого амбулаторного лікування. Про необхідність обстеження або лікування ОСОБА_3 в подальшому лише в умовах стаціонару в цих запереченнях не йдеться. Висновку ЛКК з цього приводу після виписки хворої не надано.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається в найменш обмежених умовах, що забезпечують безпеку особи та інших осіб, при додержанні прав і законних інтересів особи, якій надається психіатрична допомога. Заходи фізичного обмеження та (або) ізоляції особи, як страждає на психічний розлад, при наданні їй психіатричної допомоги застосовуються за призначенням та під постійним контролем лікаря-психіатра чи іншого медичного працівника, на якого власником психіатричного закладу чи уповноваженим ним органом покладені обовязки з надання психіатричної допомоги, і застосовуються лише в тих випадках, формах і той час, коли всіма іншими законними заходами неможливо запобігти діям особи, що являють собою безпосередню безпеку для неї та інших осіб.

Інформація, яка надана головним лікарем, свідчить про те, що на цей час необхідності в примусовій госпіталізації ОСОБА_3 не існує. У разі настання такої необхідності, заявник вправі повторно звернутися з відповідною заявою до суду.

Наведене вказує на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про примусову госпіталізацію ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву головного лікаря Комунального закладу «Олександрійська психіатрична лікарня» про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: