РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/149/17

Провадження № 2-о/700/11/17

17 березня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Пічкура С.Д.

при секретарі - Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що перебувають у шлюбі з 09 червня 2006 року, який зареєстрований Марянівською сільською радою Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 03.

Під час перебування у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявники посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, у звязку з постійними непорозуміннями та суперечками, просять шлюб між ними розірвати, оскільки відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах та поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя між ними і збереження шлюбу є неможливим, тому шлюб підлягає до розірвання.

В інтересах їхньої неповнолітньої доньки між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини. А саме після розірвання донька буде проживати з матірю, яка не буде чинити жодних перешкод для спілкування батька дитини. Батько, в свою чергу, підтвердив згоду піклуватися про свою дитину і після розірвання шлюбу.

В судове засідання заявники не зявилися, звернулися до суду з заявами в яких свої заяви підтримують повністю та просять справу розглянути без їхньої участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Ч.3 ст.234 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, проводиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 09.06.2006 року, який зареєстрований Марянівською сільською радою Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І СР№018028 від 09/06/2006 року.

Під час перебування у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Між сторонами було укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні від 20.02.2017 року.

Відповідно до вищевказаного договору після розірвання шлюбу між ними, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 буде проживати з матірю, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3. Батько після розірвання шлюбу буде проживати окремо від матері та дитини, що за домовленістю батьків не може вважатися перешкодою для реалізації батьком своїх прав та обовязків з виховання та утримання дитини. Після припинення між батьками шлюбних відносин батько зобовязується приймати спільну і рівну за обсягом з матірю участь у забезпеченні життя дитини. Мати гарантує батькові право вільно відвідувати і спілкуватися з дитиною, а також брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. Батько не звільняється від обовязку приймати спільну і рівну з матірю участі у додаткових витратах на дитину, які можуть виникнути внаслідок особливих обставин в подальшому. Батьки беруть на себе зобовязання після розірвання між ними шлюбу належним чином виконувати передбачені договором та чинним законодавством обовязком по вихованню та утриманню дитини. Батьки мають право вимагати дотримання іншим з них своїх обовязків, повязаних з вихованням та утриманням дитини. Батьки несуть відповідальність за життя і здоров'я дитини, її інтелектуальних, особистий і фізичний розвиток, а також за належне виконання умов договору. Усі спори, що виникають з договору або повязані з ним, вирішуються шляхом переговорів між батьками. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів він вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства. Зміни до договору можуть бути внесені тільки за взаємною домовленістю батьків, яка оформлюється додатковою угодою до договору. Додаткові угоди до цього договору є його невідємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі і підписані обома батьками.

Заявники наполягають на розірванні шлюбу, оскільки на примирення не згідні, між подружжям склалися такі стосунки, які перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому збереження даної сімї суперечить засадам суспільства і шлюб підлягає до розірвання.

Керуючись ст. 104, 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, 5, 107, 215, 218, 234, 235 ЦПК України, п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя - задоволити.

Шлюб, зареєстрований 09 червня 2006 року Марянівською сільською радою Лисянського району Черкаської області, номер актового запису 03, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуючий С. Д. Пічкур