Справа № 372/2954/16-ц
№2-123/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду, Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, неустойки, та збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, неустойки, та збільшення розміру аліментів, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить збільшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 і стягнути їх з відповідача, зазначивши в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на місяць до досягнення нею повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача основну суму заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 36400 грн. 67 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача неустойку із заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 289972 грн. 72 коп. за період з 01.08.2013 року по 01.01.2017 року. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначила, що 25.01.2010 року Дарницьким районним судом міста Києва було винесено рішення, яким визначено розмір аліментів на утримання дітей 1000 грн. до досягнення дітьми повтоліття. З моменту винесення рішення судом та примусового його виконання через виконавчу службу декілька років відповідач сплачував визначені аліменти, однак з 2013 року сплата аліментів припинилася. Враховуючи те, що вищевказане рішення Дарницького районного суду м. Києва, яким розмір аліментів на одну дитину визначено 500 грн. було винесено ще на початку 2010 року, а вартість проживання і утримання дитини на сьогоднішній день знайчно підвищилась, тому позивач просить збільшити суму аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, і визначити їх у твердій грошовій сумі 2000 грн. на місяць до досягнення дитиною повтоліття. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, присуджені аліменти не сплачує. Державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області було видано довідку-розрахунок про заборгованість по аліментам, відповідно до якої, станом на 01.01.2017 року, заборгованість становить 36400 грн. 67 коп. Згідно даної довідки-розрахунку заборгованості, відповідач з 2009 року по 2017 рік сплачував аліменти, але нерегулярно, різними сумами, внаслідок чого в різні місяці виникала то заборгованість по аліментам, то невелика переплата. З серпня 2013 року по грудень 2016 року пеня за несплачені аліменти склала 253572 грн. 05 коп. Тому позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав вказаних в позовній заяві та просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, та зазначив, що на утриманні має ще одну дитину від другого шлюбу, та непрацездатних батьків, на даний час ніде не працює, до центру зайнятості не звертався. Разом з тим, відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що позивачем було невірно визначено розмір пені, яка повинна складати не 289972 грн. 72 коп., а 11073 грн. 40 коп., та що позивач не має правових підстав на звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості по аліментам, оскільки ним не заперечується розмір заборгованості за аліментними зобов»язаннями, та відсутній спір про розмір зазначеної заборгованості по аліментам між сторонами.

Суд, заслухавши думку представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.09.1995 року сторони уклали шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_1 та доньку ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІБК №331947, копією свідоцтва про народження серії ІІ-БК №284182, копією свідоцтва про народження серії І-БК №220207.

17.11.2009 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між сторонами був розірваний.

25.01.2010 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва, позов ОСОБА_3 задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 12.11.2009 року та до повноліття дітей за вирахуванням сум: листопад 1000 грн., грудень 1000 грн.

25.03.2010 року ухвалою апеляційного суду м. Києва рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2010 року залишено без змін.

Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 16.08.2016 року, у відповідача наявна заборгованість по аліментах за період з 12.11.2009 року по липень 2016 року, яка становить 30900 грн. 67 коп.

Відповідно до копії довідки-розрахунку державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 16.01.2017 року, у відповідача наявна заборгованість по аліментах за період з 12.11.2009 року по грудень 2016 року, яка становить 36400 грн. 67 коп.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України, та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, та те, що відповідач є працездатний, вважає що є підстави для часткового задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру визначених раніше судом аліментів, а саме до 1000 грн..

Відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. За наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Оскільки відповідач (боржник) і позивач (стягував) нараховану державним виконавцем суму заборгованості за сплати аліментів не оскаржували, заборгованість має стягуватися державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення про стягнення заборгованості, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість отримання заборгованості за аліментами, яка утворилась при виконанні судового рішення, шляхом подачі іншого позову до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості по сплаті аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року зазначено,що, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року № 6-94цсІ5, якою Верховний Суд України відступив від правової позиції, викладеної раніше у постанові №6-81цс13. Згідно зі ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для судів України.

Вирішуючи питання про розмір неустойки, суд застосовує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 16.12.2015 року № 6-2696цс15, відповідно до якої пеню необхідно нараховувати на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Дослідивши розрахунок-заборгованості, суд дійшов до висновку, що сума неустойки із заборгованості по сплаті аліментів становить 11073 грн. 40 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити в зв»язку з їх необгрунтованістю, та безпідставністю.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Тому відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218,292-294 ЦПК України, ст.ст.192, 195,196 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, неустойки, та збільшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2010 року №2-1902/10 з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі з 500 грн. щомісячно, та стягувати їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягувати аліменти на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2010 року №2-1902/10.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку із заборгованості по сплаті аліментів в сумі 11073 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: