АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1881/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/789/453/17 Доповідач - Фащевська Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Ходоровський М. В., Загорський О. О.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

Позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника МСБ Купара І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду, яким позов ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково. Вирішено стягнути із Моторно (транспортного) страхового бюро України в користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень, а також 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. сплаченого судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник МТСБУ вказує, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з МТСБУ в користь ОСОБА_1 шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП є незаконним та безпідставним, оскільки ДТП спричинив невстановлений транспортний засіб, в зв'язку з чим шкода майну не відшкодовується.

Враховуючи наведене, відповідач просить скасувати дане рішення суду в частині стягнення з МТСБУ в користь ОСОБА_1 шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП та ухвалити в цій частині рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до МТСБУ за його безпідставності.

Заслухавши доповідь головуючого, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої пошкодженням його транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.

Колегія вважає, що такий висновок суду відповідає матеріалам справи, принципу справедливості, вимогам закону.

Так, судом встановлено, що 28 листопада 2013 року на 259 км автодороги МІ2 «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка» за участю транспортного засобу «MAN LE 8.185» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «DAF 95XF» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 та не встановленого вантажного автомобіля, відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 07 листопада 2014 року, кримінальне провадження за фактом ДТП, відомості про яку внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000948 від 28 листопада 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України закрите у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із зазначеної постанови, водії ОСОБА_1 і ОСОБА_4 вимог ПДР України, які б стали причиною ДТП, не порушили, тому в їх діях відсутній склад злочину, передбаченого ст.286 КК України, а ДТП з належним позивачу автомобілем сталося з вини невстановленої особи. Вказана постанова є преюдиційною та підтверджує наявність причинно-наслідкового зв'язку між винними діями невстановленої особи, скоєнням ДТП та завданням позивачу матеріальних збитків.

У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, що підтверджено висновком експерта №598 від 28.05.2014 року.

Згідно Довідки МСЕК серії АВ №0334369 від 26.08.2014 року, ОСОБА_1 внаслідок загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату внаслідок ДТП встановлена третя група інвалідності на строк до 01.08.2015 р.

Транспортний засіб марки «MAN LE 8.185» р.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження складеного 25 грудня 2014 року, проведеного по заяві ОСОБА_1, вартість матеріального збитку станом на момент ДТП, з технічної точки зору завдана власнику автомобіля НОМЕР_1 становить 110676,63 гривні.

На звернення позивача до відповідача, останні надали відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що згідно п.п. «б» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2014 року (надалі Закону), із змінами та доповненнями, встановлено, що метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтями 4,5 зазначеного Закону визначено суб'єкти та об'єкти обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, якими, зокрема є: суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст.39 зазначеного Закону, моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових (резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. (п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 Закону)

В силу вимог п.п. «б» п. 41.1. ст.41 зазначеного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.

Постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 07 листопада 2014 року, встановлено, що ДТП з належним позивачу автомобілем сталося з вини невстановленої особи. Вказана постанова є преюдиційною та підтверджує наявність причинно-наслідкового зв'язку між винними діями невстановленої особи, скоєнням ДТП та завданням позивачу матеріальних збитків.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності, у даному випадку, правових підстав для стягнення з МТСБУ на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, яке сталося у зв'язку із порушенням ПДР України водієм невстановленого транспортного засобу.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих не відшкодовує шкоду майну ( транспортному засобу) у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, як таке що суперечить вимогам закону.

Так, відповідно до ст.29 зазначеного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 Закону). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», заподіяна майнова шкода розмежовуються на шкоду, заподіяну транспортному засобу, шкоду заподіяну майну потерпілого та інші види майнової шкоди. У ст. 32 Закону України встановлено виключний перелік випадків, коли шкода не відшкодовується страховиком або МТСБУ, зокрема, шкода, заподіяна забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Тобто, шкода заподіяна майну відмежовується від шкоди заподіяної транспортному засобу. Отже, обмеження відшкодування, передбачені п.п. «б» п. 41.1. ст. 41 Закону, стосується виключно шкоди, заподіяної майну, і не поширюються на шкоду, заподіяну транспортному засобу.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав до часткового задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 березня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Н.Є. Фащевська

Судді: О.О. Загорський

М.В. Ходоровський