У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до колективного підприємства «Зварювальна лабораторія» про стягнення недоплаченої заробітної плати, за касаційною скаргою колективного підприємства «Зварювальна лабораторія» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначав, що працює на посаді інженера-дефектоскопіста в колективному підприємстві «Зварювальна лабораторія». За травень, липень та серпень 2015 року він отримав заробітну плату у значно меншому розмірі ніж звичайно, а з розшифрування по заробітній платі виявив, що з неї були здійснені відрахування: за травень 2015 року у розмірі 4 476 грн 39 коп., за липень 2015 року - 2 441 грн 21 коп., за серпень 2015 року - 1 156 грн 03 коп. Вважав такі відрахування безпідставними, а тому просив стягнути з відповідача 8 073 грн 63 коп. недоплаченої заробітної плати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з КП «Зварювальна лабораторія» на користь ОСОБА_6 8 073 грн 63 коп. недоплаченої заробітної плати.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі КП «Зварювальна лабораторія»порушує питання про скасування оскаржуваних рішень із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_6 працює у відповідача на посаді інженера-дефектоскопіста.

За розрахунковими листами про нараховану зарплату ОСОБА_6 (а. с. 3) та розрахунковими відомостями заробітної плати (а. с. 94 - 105) за травень 2015 року йому було нараховано додаткову зарплату в розмірі 8 952 грн 78 коп., а утримано та не виплачено КТУ 50% (доплата) в розмірі 4 476 грн 39 коп.; за липень 2015 року нараховано 4 882 грн 42 коп., утримано (не виплачено) - 2 441 грн 21 коп.; за серпень 2015 року нараховано 2 312 грн 06 коп., утримано -1 156 грн 03 коп.

Згідно з протоколами засідання правління КП «Зварювальна лабораторія» №№ 5, 7, 8 від 02 червня 2015 року, 31 липня 2015 року та 31 серпня 2015 року відповідно, ОСОБА_6 позбалено 50 % преміальної доплати до заробітної плати в розмірі: 4 476 грн 39 коп., 2 441 грн 21 коп. та 1 156 грн 03 коп. з формулюванням: «за порушення трудової дисципліни», «несумлінне виконання трудових обов'язків» і «за порушення вимог посадової інструкції» (а. с. 110, 112, 113). Факт нарахування преміальної доплати у повному розмірі та утримання з неї 50% у травні, липні та серпні 2015 року підтверджується також розрахунковою відомістю заробітної плати (а. с. 98, 100, 101).

ОСОБА_7 04 вересня та 20 жовтня 2015 року письмово звертався до КП «Зварювальна лабораторія» із заявою про повернення йому недоплаченої частини заробітної плати (а. с. 24, 25).

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Структура заробітної плати визначається Законом України «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

За змістом ст. 97 КЗпП України та ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника.

Згідно з ст. 22 цього Закону суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

При кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати (ст. 110 КЗпП України).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про колективні договори й угоди» у колективному договорі встановлюють взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, у тому числі і щодо нормування та оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій тощо).

Якщо колективний договір на підприємстві не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний узгодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Наказом Мінпраці від 31 березня 1999 року № 44 затверджено Рекомендації щодо визначення заробітної плати працюючих залежно від особистого внеску працівника в кінцеві результати роботи підприємства. Як зазначено у розділі 4 цих Рекомендацій, положення про преміювання розробляється працедавцем або уповноваженим ним органом, узгоджується з профспілками та включається до колективного договору.

Оскільки затверджені Головою правління 12 березня 2014 року Положення про преміювання працівників КП «Зварювальна лабораторія» та 17 квітня 2014 року Положення про оплату праці працівників не включені до колективного договору, а з уповноваженим від трудового колективу узгоджені лише 9 листопада 2015 року, тобто після утримання 50% преміальної доплати ОСОБА_6 за травень, липень та серпень 2015 року, то суди попередніх інстанцій дійшли до правильного висновку про неможливість застосування цих локальних нормативних актів до спірних правовідносин.

А тому доводи касаційної скарги про те, щодо незастосування судами вказаних положень спростовується вищевикладеним.

У пункті 8 постанови № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» пленум Верховного Суду України роз'яснив, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Згідно з п. 1 Розділу 4 «Оплата праці» колективного договору адміністрація зобов'язується встановлювати форми, системи та розміри оплати праці, а також інші види доходів працівникам (премії, надбавки, доплати, тощо) в межах коштів, зароблених колективом.

Пунктом 2 цього Розділу визначено порядок виплати винагороди за виконану роботу працівникам підприємства за такими нормами і системами оплати праці: погодинна; погодинно - преміальна (а. с. 68 - 80).

Відповідно до п. 5.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «Зварювальна лабораторія», працівник має право на заробітну плату, не нижче від визначеної законом, колективним договором; на своєчасне одержання винагороди за працю (а. с. 82 - 88).

Пунктом 6.4. цих Правил визначено, що повне або часткове позбавлення премії, зменшення або скасування доплат, винагород та інших заохочувальних виплат може проводитися незалежно від дисциплінарного стягнення на умовах, визначених колективним договором (положенням про оплату праці та преміювання). Протягом строку дисциплінарного стягнення до працівника не застосовуються заходи заохочення, передбачені п. 7.1. Правил, зокрема видача премій.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що діючим на час виникнення спірних правовідносин локальним нормативним актом - колективним договором - визначалась єдина умова позбавлення працівника премії - накладення дисциплінарного стягнення, а оскільки відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2015 року та наказів Голови правління КП «Зварювальна лабораторія» № 33 К від 14 вересня 2015 року і № 34 від 21 вересня 2015 року ОСОБА_6 є таким, що не має дисциплінарних стягнень, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав позбавлення ОСОБА_8 50% додаткової заробітної плати за травень, липень та серпень 2015 року, у зв'язку з чим законно стягнули недоплачену заробітну плату.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на рішення суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу колективного підприємства «Зварювальна лабораторія»відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова