Єдиний унікальний номер 235/4907/16-ц Номер провадження 22-ц/775/281/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року м. Бахмут Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді: Будулуци М.С.

суддів: Канурної О.Д., Санікової О.С.

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1993 року, який розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2013 року, та від шлюбу мають сумісних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 26 листопада 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дітей, починаючи з 15 листопада 2012 року.

Зазначила, що з моменту ухвалення даного судового рішення у відповідача змінився його матеріальний стан, оскільки два старші сини вже стали повнолітніми і аліменти на їх утримання за вказаним судовим рішенням не стягуються.

Так, 04 листопада 2014 року сину ОСОБА_7 виповнилось 18 років та стягнення аліментів на його користь припинилось.

У звязку з тим, що син ОСОБА_7 навчався, на його користь рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року стягнуто аліменти з відповідача в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 року до закінчення навчання - 15 лютого 2016 року, з позбавленням права на утримання у разі припинення навчання в учбовому закладі. Починаючи з 15 лютого 2016 року, стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_7 припинено.

30 квітня 2016 року ОСОБА_4 виповнилося 18 років та стягнення аліментів на його утримання за рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області також припинилося.

У звязку з тим, що син ОСОБА_9 продовжив навчання, то на його користь рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2016 року стягнуто аліменти з відповідача у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 травня 2016 року до закінчення навчання у загальноосвітній школі 31 травня 2017 року.

На теперішній час з відповідача також стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина ОСОБА_10 і дочки ОСОБА_8, починаючи з 15 листопада 2012 року. Загальний розмір аліментів, які стягуються з відповідача, складає 3/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, або 37,5 %.

Вказала, що у відповідача по справі збільшився розмір його доходу за місцем роботи та він отримує щомісячні страхові виплати у розмірі 6 823 грн. 23 коп. Її ж матеріальне становище не покращилось, вона є інвалідом 2 групи та отримує пенсію у розмірі 1 500 грн.

Просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2012 року на її користь на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, і дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/2 частину всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_5, на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2012 року по справі № 2/0529/2630/2012 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) - до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відкликано виконавчий лист № 2/0529/2630/2012, виданий на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування судом обставини справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування доводів скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції не звернув увагу, на те, що після винесення рішення Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 26 листопада 2012 року про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання всіх дітей у розмірі ? частина всіх видів заробітку, матеріальний стан його погіршився, оскільки він отримав 3 групу інвалідності у 2014 році та звільнився з роботи. В теперішній час він отримує пенсію та страхові виплати. Зазначив, що суд першої інстанції помилково виходив з того, що розмір його пенсії складає 3 390 грн. та не врахував, що з його пенсії відраховуються аліменти на утримання дітей і остаточно її розмір складає 1 802 грн. 20 коп. Загальний розмір його матеріального доходу становить 6 347 грн. 62 коп., що складається з пенсії за відрахуванням аліментів в сумі 1 802 грн. 20 коп. і страхових виплат - 4 545 грн. 42 коп.

За рішеннями суду з нього стягнуто аліменти на користь:

- сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 травня 2016 року і до закінчення ним навчання у загально - освітній школі до 31 травня 2017 року;

- позивачки ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 15 листопада 2012 року.

Загальний розмір аліментів складає 3/8 частин (37,5 %) від його доходів.

Апелянт також зазначив, що він є теж непрацездатною особою - інвалідом третьої групи. Висновками МСЕК від 27 січня 2012 року йому встановлено 15 % втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва 29 березня 2002 року, а 24 квітня 2014 року йому встановлено 45 % втрати працездатності, внаслідок трудового каліцтва, яке мало місце 12 січня 2014 року. Через стан здоровя він звільнився з роботи у квітні 2014 року, а тому його матеріальний стан погіршився, оскільки він отримує лише пенсію та страхові виплати і витрачає чималу частку коштів на відновлення свого стану здоровя.

Втім, матеріальний стан та здоровя позивачки не змінилися, оскільки вона визнана інвалідом другої групу за загальним захворюванням ще до ухвалення рішення Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 26 листопада 2012 року та отримує пенсію в розмірі 1 500 грн. Твердження позивачки про те, що їй не вистачає грошових коштів на існування і оплату комунальних послуг, не має правового значення, оскільки судове рішення про стягнення аліментів на утримання позивачки не приймалося, та він не повинен провадити оплату її витрат на комунальні послуги . Що ж стосується утримання неповнолітніх дітей та іншого сина, який продовжує навчання, то він виплачує аліменти на їх утримання за рішеннями суду.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не зявився, але про час та місце розгляду справи був повідомлений судовою повісткою та телефонограмою (а.с. 96, 98).

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважала їх безпідставними та просила відхилити апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду та пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позову, виходячи з наступних підстав.

Як зазначено в ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з п.п. 1, 2 та 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В ч.1 ст.10 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 цієї ж статті ЦПК, сторони та ніші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1993 року та його розірвано за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2013 року (а. с. 8).

Від шлюбу вони мають трьох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; та дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 4 - 7).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2012 року з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей, починаючи з 15 листопада 2012 року ( а.с. 9).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання останнього в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 року до закінчення ним навчання в учбовому закладі, стягнення за яким припинено 15 лютого 2016 року (а.с. 15).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання останнього стягнуто аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 травня 2016 року до закінчення ним навчання 31 травня 2017 року (а.с.10).

З відповідача ОСОБА_1 стягуються аліменти:

- на утримання сина ОСОБА_9 в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 12 травня 2016 року до 31 травня 2017 року;

- на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до її повноліття, починаючи з 15 листопада 2012 року .

Згідно довідки від 17 жовтня 2016 року за № 03-20/178, ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України у м. Димитрові (далі - ВВД ФСС у м. Димитрові Донецької області) з 27 січня 2012 року по теперішній час та отримує щомісячні страхові виплати у звязку із втратою професійної працездатності 15 % внаслідок трудового каліцтва 29 березня 2002 року, а з 24 лютого 2014 року 45 % внаслідок трудового каліцтва 12 січня 2014 року та має третю групу інвалідності (а.с. 41).

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у м. Димитрові Донецької області (далі - ВВД ФСС у м. Димитрові Донецької області), ОСОБА_1 нараховано щомісячні страхові виплати: з січня 2016 року - 6 823 грн. 26 коп., виплачено 5 114 грн. 88 коп., утримано аліментів - 1 705 грн. 82 коп. (а. с. 33).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Красноармійському обєднаному Управління пенсійного Фонду України у Донецької області та йому нараховано щомісячну пенсію з січня 2016 року в розмірі 3 222 грн., а з травня 2016 року - 3 390 грн., з якої провадяться утримання аліментів (а. с. 35, 46).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів з 1/4 до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, суд виходив з того, що, починаючи з лютого 2016 року, матеріальний стан відповідача ОСОБА_1 змінився, оскільки припинилось стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_7, та - частково на утримання сина ОСОБА_9, внаслідок чого збільшився щомісячний дохід відповідача. Суд також врахував, що позивачка має другу групу інвалідності.

Однак, погодитись з рішенням суду не можливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошові сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись із позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2012 року на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, з ? до ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення ними повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка посилалась на ті обставини, що у відповідача змінився матеріальний стан у кращій бік, два старші сини стали повнолітніми. На старшого сина - ОСОБА_3 аліменти не стягуються, а на ОСОБА_4 аліменти стягуються у розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання у загальноосвітній школі - 31 травня 2017 року, на неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, і доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти стягуються в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у відповідача збільшився розмір його доходу за місцем його роботи та він отримує щомісячні страхові виплати у розмірі 6 823 грн. 26 коп.

Задовольняючи позов частково про збільшення розміру аліментів до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей, суд встановив та виходив з того, що матеріальний стан відповідача покращився, оскільки збільшився його щомісячний дохід, а позивачка є інвалідом другої - непрацездатною та потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, 27 квітня 2014 року відповідач звільнився з роботи та його матеріальний стан і здоровя погіршились.

Так, за період роботи з січня 2012 року по 24 квітня 2014 року в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» він отримував заробітну плату, яка йому нарахована в розмірі 313 884 грн.40 коп. Середньомісячна нарахована зарплата за цей період складала 11 210 грн. 16 коп. (313 884 грн. 40 коп. - усього нараховано, які поділено на 28 місяців вказаного періоду), до сплати в середньому щомісячно по 6 761 грн. 58 коп. (189 324 грн.11 коп. усього до сплати за цей період, які поділено на 28 місяців ) (а.с. 60-61).

Потім, після звільнення з роботи 24 квітні 2014 року йому призначено пенсію в розмірі 664 грн. 30 коп., з травня 2014 року по серпень 2015 року - 2 847 грн., з вересня 2015 року по квітень 2016 року - 3 222 грн. та з травня по жовтень 2016 року - 3 390 грн., з якої провадилось утримання аліментів та остаточно виплачено за період з січня по квітень 2016 року по 1 369 грн. 35 коп., кожного місяця, в травні 2016 року - 1440 грн. 75 коп., в червні 2016 року - 2 554 грн. 28 коп. та в липні 2016 року - 1 695 грн. (а.с. 35, 59).

Крім того, з лютого 2012 року по лютий 2013 року ВВД ФСС у м. Димитрові Донецької області йому нараховані страхові виплати в розмірі 988 грн. 88 коп., щомісячно, та виплачено по 988 грн. 88 коп. З березня 2013 року по травень 2014 року йому нараховано по 1 136 грн. 22 коп. та виплачено по 1136 грн. 22 коп., з червня 2014 року по грудень 2014 року нараховано 6 733 50 коп. та виплачено по 3 361 грн. 70 коп., в січні 2015 року нараховано 7720 грн. 86 коп., виплачено 3 854 грн.64 коп., з лютого 2015 року по жовтень 2016 року нараховано по 6 823 грн. 26 коп., щомісячно, та виплачено по 3 406 грн. 51 коп. Всього нараховано страхових виплат за вказаний період 358 084 грн. 90 коп., виплачено 237 207 грн. 45 коп., аліменти утримано на загальну суму 120 6724 грн. 62 коп. (а.с. 42 - 44).

Відповідно, за період роботи з січня 2012 року по 24 квітня 2014 року його щомісячний дохід складав з:

- нарахованої щомісячної середньої заробітної плати в розмірі 11 210 грн.16 коп., а до сплати 6 761 грн. 58 коп.;

- нарахованих та виплачених щомісячних страхових виплат з лютого 2012 року по лютий 2013 року в розмірі 988 грн. 88 коп., а з березня 2013 року по квітень 2014 року щомісячно по 1 136 грн. 22 коп.

З січня 2012 року по лютий 2013 року його щомісячний дохід складав з 12 199 грн. 04 коп. нарахованих йому середньої заробітної плати та щомісячних страхових виплат (11 210 грн.16 коп. + 988 грн. 88 коп.) та 7 750 грн. 56 коп. отриманих ним середньої заробітної плати та страхових виплат (6 761 грн. 58 коп. + 988 грн. 98 коп.), а з березня 2013 року по квітень 2014 року 12 346 грн. 38 коп. (11 210 грн.16 коп.+1 136 грн.22 коп.) нарахованих та 7 897 грн. (6 761 грн. + 1 136 грн.22 коп.) отриманих ним зазначених виплат.

В наступному, з 24 квітня 2014 року він отримував щомісячно пенсію: в квітні 2014 року в розмірі 664 грн. 30 коп., з травня 2014 року по серпень 2015 року , щомісячно, по 2 847 грн.; з вересня 2015 року по квітень 2016 року - 3 222 грн. та з травня по жовтень 2016 року - 3 390 грн., з яких провадились утримання аліментів.

У цей же період відповідач отримав наступні страхові виплати: з квітня 2014 року йому нараховано по 1 136 грн. 22 коп., щомісячно, а враховуючи утримання аліментів, йому щомісячно виплачено по 554 грн. 43 коп.; з червня 2014 року по грудень 2014 року нараховано по 6 733 50 коп., а виплачено щомісячно по 3 361 грн. 70 коп.; в січні 2015 року нараховано 7 720 грн. 86 коп., виплачено - 3 854 грн. 64 коп.; з лютого 2015 року по жовтень 2016 року щомісячно нараховано по 6 823 грн. 26 коп., а виплачено - по 3 406 грн. 51 коп.

З січня по липень 2016 року йому нараховано пенсію на загальну суму 23 058 грн., а фактично виплачено - 11 167 грн. 43 коп., та середньомісячний розмір нарахованої йому пенсії у цей період склав 3 294 грн. (23 058 грн. поділено на 7 місяців), а середньомісячний розмір фактично отриманої пенсії - 1 595 грн. 35 коп. (11 167 грн. 43 коп. поділено на 7 місяців) (а.с. 35).

Щомісячний дохід відповідача з травня 2014 року, після звільнення його з роботи, у порівняні з щомісячним доходом відповідача за період його роботи на виробництві, не свідчить про збільшення його матеріального стану .

Одержані з 24 квітня 2014 року відповідачем щомісячні суми пенсії по інвалідності та страхові виплати, за відрахуванням аліментів, в тому числі, починаючи з лютого 2016 року, не перевищують його щомісячний дохід за період роботи в Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» з січня 2012 року по 24 квітня 2014 року.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо покращення матеріального стану відповідача у спірний період не відповідає дійсності та не підтверджений наявними у справі доказами.

Окрім цього, у відповідача погіршився і стан здоровя через отримані ним травми на виробництві, оскільки з 27 січня 2012 року йому встановлено 15% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва 29 березня 2002 року, а з 24 лютого 2014 року 45% внаслідок трудового каліцтва 12 січня 2014 року та його визнано інвалідом третьої групи.

Наведені розрахунки щомісячного доходу відповідача у спірний період та відомості щодо втрати ним професійної працездатності і встановлення йму інвалідності дають підстави для висновку, що матеріальний стан і здоровя його погіршились у вказаний період.

Висновок суду про те, що, починаючи з лютого 2016 року матеріальний стан відповідача покращився, є хибним та не відповідає обставинам справи.

За таких обставин позов ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, не може бути задоволений, у звязку з відсутністю правових підстав, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді цієї справи неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, допущена невідповідність висновків суду обставинам справи та порушено норми матеріального права, внаслідок чого неправильно вирішено справу, то відповідно до вимог п.п. 1, 2 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, задовольнивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2016 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: