АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4495/17 Справа № 198/134/17 Головуючий у 1 й інстанції - Гайдар І. О. Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Дніпро 12 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Юр'іївського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Олексіївської сільської ради Юр'іївського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, Юр'іївська районна державна нотаріальна контора про визнання права на спадщину за законом та визнання прав та обов'язків спадкоємця щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно та зустрічним позовом Олексіївської сільської ради Юр'іївського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2, третя особа відділ Держгеокадастру в Юр'іївському районі Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Олексіївської сільської ради Юр'іївського району Дніпропетровської області про визнання за ним права на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки, яка належала на праві власності його матері ОСОБА_4, та визнати за ним права та обов'язки спадкоємця щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку /а.с. 3-6/.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що його матері, ОСОБА_4, на праві власності належала земельна ділянка площею 6.968 га (пай), що підтверджується державним актом № НОМЕР_1 від 07.11.2002 року. У 2004 році мати склала заповіт та заповіла пай доньці ОСОБА_3, яка своєчасно спадщину не прийняла. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, на день смерті спадкодавець ОСОБА_4 проживала у нього, тому він вважається таким, що прийняв спадщину.

Олексіївська сільська рада Юр'іївського району Дніпропетровської області у березні 2017 року звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою посилаючись на те, що спадкоємці за заповітом і за законом спадщину не прийняли, а тому спадщину необхідно визнати відумерлою та передати її громаді.

Рішенням суду від 18.04.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - було відмовлено, також було відмовлено у задоволенні позовних вимог Олексіївської сільської ради Юр'іївського району Дніпропетровської області /а.с. 105-111/.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2 і звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить це рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог - скасувати та ухвалити нове, яким визнати за ним право на спадщину за законом, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с.116-121/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (пай), виданого на підставі розпорядження голови Юр'ївської районної державної адміністрації № 273 від 02.10.2002 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 6.968 га, яка розташована на території Олексіївської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_1 від 07.11. 2002 року /а.с. 14/.

29.10.2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем міської ради села Олексіївка Юр'ївського району Дніпропетровської області, яким на випадок смерті розпорядилася земельною ділянкою, та заповіла її доньці ОСОБА_3 /а.с. 5/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помирає, про що у книзі реєстрації актів про смерть 10.12.2004 року робиться актовий запис № 15 /а.с. 4/.

ОСОБА_3, у порушення вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України, у встановлений законом строк спадщину не прийняла. Рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2010 року ОСОБА_3 у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 відмовлено /а.с. 36-38/.

ОСОБА_2 16.02.2017 року звернувся до Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року , постановою від 20.02.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку /а.с. 3/.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, але проживала на момент смерті разом з сином в м. Павлоград Дніпропетровської області /а.с. 35/, згідно акту складеного представниками сільської ради, також вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 переїхала проживати до свого сина у м. Павлоград, де і померла /а.с. 30/.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що в нотаріальному порядку розглянуто документи, які на думку позивача підтверджують його постійне проживання з померлою ОСОБА_4 та на підставі цього прийнято відповідне рішення нотаріусом, також під час судового розгляду не доведено, що проживання спадкоємця з матір'ю носило постійний характер.

Але з такими висновками суду погодитися не можна, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

В силу ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Частиною третьою ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 так як проживав разом із спадкодавцем, а тому його позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про визнання прав та обов'язків спадкоємця щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, то суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 309 ЦПК України, колегії суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Юр'іївського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 6.968 гектарів, розташовану на території Олексіївської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

Максюта Ж.І.