Провадження № 22-ц/780/4169/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 49 19.09.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Журби С.О., Лівінського С.В.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на дитину у розмірі 2 500 грн. на оплату послуг Центру дитячого розвитку «Деньок» щомісячно та 1/2 частки вартості оздоровлення дитини (відпочинку) один раз в рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З лютого 2016 року дитина перебуває на повному утриманні ОСОБА_3 Відповідач не надає добровільно кошти на утримання дитини. Позивач не в змозі нести всі витрати по утриманню дитини, забезпечити належним чином її доцільне харчування, купівлю одягу, лікування дитини тощо. Матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Крім того, дитина потребує додаткових витрат, зокрема, оплати послуг Центру дитячого розвитку «Деньок» в розмірі - 5 000 грн. щомісячно та раз в рік на оздоровлення дитини (відпочинку). Позивач з дитиною проживають в Київській області в селі, де є лише один дитячий садок, місць в якому не має. У зв'язку з цим ще під час шлюбу позивач та відповідач вирішили віддати дитину до приватного садочку, де кращі умови догляду, харчування та розвитку. ОСОБА_3 вважає, що половину цих витрат має нести батько дитини.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 2 500 грн. щомісячно, починаючи з 15 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього додаткових витрат через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими та відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач не довела необхідності у додаткових витратах. Заробітна плата відповідача становить 2 300 грн. Суд вирішив стягнути 2 500 грн. додаткових витрат на оплату послуг дитячого садка до досягнення дитиною повноліття.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13).

Згідно довідки від 29 листопада 2016 року ОСОБА_5 відвідує Центр дитячого розвитку «Деньок» з 03 жовтня 2016 року. Оплата за перебування здійснюється одноосібно ОСОБА_3 в розмірі 5 000 грн. щомісячно (а.с.19).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 180, 182, 183 СК України.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині стягнення додаткових витрат з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

ОСОБА_3 просить стягнути додаткові витрати, які вона несе у зв'язку з відвідуванням дитиною приватного дитячого садка. Однак, вказані позивачем витрати не є додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України, оскільки вони не викликані особливими обставинами. Вказані витрати позивач несе на відвідування дитиною дошкільного навчального закладу і вони відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дітей.

Ухвалюючи рішення в частині вирішення позовної вимоги щодо додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції стягнув 2 500 грн., починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Однак, суд не звернув увагу на те, що до додаткових витрат позивач віднесла витрати на дитячий садок, які не є витратами, що підлягають стягненню на підставі ч. 1 ст. 185 СК України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач не заявляла вимогу про стягнення додаткових витрат до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення суду першої інстанції в частині стягнення додаткових витрат підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням в цій частині нового рішення по суті позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, а, відтак, в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, сплачений відповідачем судовий збір за подачу апеляційної скарги необхідно компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2017 року в частині стягнення додаткових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_2, проживаючого по АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири гривні).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Журба С.О.

Лівінський С.В.