Справа № 456/4024/16-ц
Провадження № 2/456/66/2017
РІШЕННЯ

іменем України

21 березня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

секретаря Стасів О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Завадівської сільської ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батьків вона прийняла спадщину, а саме земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1. На праві власності у батьків був житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, збудований на вищенаведеній земельній ділянці. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок у неї немає можливості оформити право власності на дану частину спадщини, а тому вона змушена була звернутись до суду із даним позовом.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задоволити.

Представник відповідача - голова Завадівської сільської ради, Стрийського району, Львівської області, не заперечував проти визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за позивачкою ОСОБА_1.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечували проти визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 за позивачкою, заявили, що відмовляються від своїх часток в зазначеному будинку на користь ОСОБА_1.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Так в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 25.03.1988 року, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності за колгоспним двором , головою якого є ОСОБА_4.

Батьки позивачки: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 померли, що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 1 від 05.01.2015 року та серії НОМЕР_2, актовий запис № 12 від 06.12.2003 року відповідно, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно довідки № 546 від 12.09.2016 року, виданої виконкомом Завадівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований до дня смерті разом з ОСОБА_1 (дочкою) за адресою: АДРЕСА_1 разом з іншими членами колгоспного двору, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Ще за життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким належний йому на праві власності житловий будинок із господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належну йому на праві приватної власності землю передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства заповідаю позивачці ОСОБА_1 та сину ОСОБА_2.

Як вбачається з договору про розподіл спадкового майна від 08.08.2016 року відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали даний договір про розподіл спадкового майна по якій переходить на праві власності: ОСОБА_2 грошова компенсація в розмірі 1000, 00 гривень, яку він отримав до підписання цього договору, а ОСОБА_1 перейшла земельна ділянка, площею 0, 2500 гектари в межах, згідно з планом, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № НОМЕР_3, яка розташована на території АДРЕСА_1, вартістю 193 663, 68 гривень.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 08.08.2016 року, останнє видано позивачці ОСОБА_1 та складається із вищенаведеної земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_3, яка розташована на території АДРЕСА_1.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 зверталась до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини щодо житлового будинку в АДРЕСА_1, однак останній було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищенаведений житловий будинок.

Згідно ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6, "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно п. 6 "г" даної постанови загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право на частину кожен в майні будинковолодіння не втратили і на даний час.

Однак в судовому засіданні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовились від належних їм часток у житловому будинку на користь позивача по справі ОСОБА_1, письмові заяви котрих наявні в матеріалах справи.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі вище наведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, зокрема той факт, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3відмовились від належних їм часток у колишньому колгоспному дворі в користь позивачки, а також відсутність інших членів колгоспного двору, які б претендували на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є підставними, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення, а саме слід визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя Б. Я. Янко