Справа № 187/106/17
"10" травня 2017 р. смт. Петриківка
Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Іщенко І.М. при секретарі Клисак Н.Г., за участі захисника ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики
8 лютого 2017 року до суду звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_3 із зазначеним позовом в якому вказав, що 18 березня 2016 року він уклав договір позики із ОСОБА_3,який був посвідчений секретарем виконкому Лобойківської сільської ради Зінченко В.О. і зареєстрований в реєстрі за № 31. Відповідно договору він передав відповідачці грошові кошти в розмірі 10 000 грн в рахунок орендної плати за використання земельного паю, який належав ОСОБА_3, а остання зобов'язалась укласти з ним договір оренди на земельну частку до 31.12. 2016 року . Але відповідачка порушила зобов'язання, не уклала з ним договір оренди і не повернула позику у розмірі 10 000 грн.
Позивач просить стягнути суму позики в розмірі 10 000 грн збитки від інфляції в розмірі 559,23 грн та 0,3 % від суми позики за кожний день прострочення за період з 27.10.2016 року по 1.02.2017 року що складає 2 880 грн, а всього 13 439 грн 23 коп, а також судові витрати в розмірі 640 грн та 320 грн, витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3000 грн.
30 березня 2017 року позивач збільшив позовні вимоги просив суд стягнути із відповідачки 10 000 грн як розмір позики, 4 650 грн - як 0,3 % розміру неустойки за порушення зобов'язання, 525,16 грн як збитки від інфляції за період з 27.10.2016 року по 30.03.2017 року, 300 грн як 3% річних від простроченої суми позики, а всього 15 475 грн 16 коп, а також всі судові витрати.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, що в березні 2016 року до нього звернулась ОСОБА_3 щоб він позичив їй грошей для переоформлен6я спадщини на земельний пай після смерті батька, на що він погодився і 18.03.2016 роки він позичив їй 10 000 грн, в Лобойківський сільради уклади договір позики, де секретарем було засвідчені їх підписи, але розписку про отримання від нього відповідачкою грошей в суд надати не може, так як вона загубилась. Відповідачка ухиляється від укладання з ним договору оренди і не віддає грошей, тому просить задовольнити позов в повному обсязі.
Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, що засвідчення письмової форми договору позики секретарем Лобойківської сільради є доказом передачі грошової суми позичальнику від ОСОБА_2 Відповідачка повинна крім боргу сплатить позивачу розмір неустойки, збитки від інфляції та 3 % річних від простроченої суми, а також всі судові витрати. Просить позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_3 до суду не з'явилась , була повідомлена належним чином про день і час слухання справи ( а.с.31,42, 43).
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Заслухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Судом були встановлені наступні правовідносини.
В суді було встановлено, що 18 березня 2016 року секретарем Лобойківської сільської ради Петриківського району посвідчувався справжність підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про реєстраційні записи про вчинення нотаріальної дії за № 31, 32 від 18.03.2016 року ( а.с. 48 ), а також оглянутим в суді оригіналом договору позики та його копії ( а.с.9).
Відповідно п.1.1. договору позики від 18.03.2016 року укладеного між сторонами, позикодавець ( ОСОБА_2) передає у власність позивальнику ( ОСОБА_3В.) грошові кошти в розмірі 10 000 грн яка іменується позикою в рахунок орендної плати за використання земельної частки, що належить позичальнику, а позичальник зобов'язується укласти із позикодавцем договір оренди земельного паю до кінця 2016 року відповідно до п.4.1. договору.
Відповідно п.3.1. та 3.2. договору сума позики прийнята в повному обсязі позичальником від позикодавця до підписання цього договору. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики.
Позивач не заперечував в суді зазначені обставини, але не надав суду доказ, який би свідчив про факт отримання ОСОБА_3 від нього грошової суми в розмірі 10 000 грн,яким має бути розписка, що зазначена в п.3.2. договору.
Факт позики грошей ОСОБА_2 відповідачці нічим не підтверджується, адже ОСОБА_3 до суду не з'явилась і не надала пояснень щодо отримання нею позичених грошей, а тому суд позбавлений можливості прийти до висновку, що відповідачка отримала 18.03.2016 року грошові кошти в розмірі 10 000 грн і взяла на себе зобов'язання їх повернути.
Пояснення представника позивача ОСОБА_1 в тій частині, що засвідчення письмової форми договору позики секретарем Лобойківської сільради є доказом передачі грошової суми позичальнику від ОСОБА_2 суд до уваги не приймає, так як секретарем сільради посвідчувались лише підписи сторін, а не передача грошової суми, а факт передачі та одержання грошей засвідчується розпискою або договором позики та перевіряється ці обставини в суді, на що звертається увага в Постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року, де зазначено, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення та дату отримання коштів.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приймаючи до уваги, що позивачем ОСОБА_2 та його представником ОСОБА_1 не було доведено в суді факт передачі 18.03.2016 року грошових коштів в розмірі 10 000 грн відповідачці ОСОБА_3, суд вважає відмовити в позовних вимогах в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 79, 84, 88, 209, 212, 218 ЦПК України, суд
В позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики відмовити
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: І. М. Іщенко