Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф.,Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості; за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - ОСОБА_9, Києво-Святошинське міжміське бюро технічної інвентаризації Київської області, про визнання недійсним договору поруки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2008 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості.

У березні 2008 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_6 про визнання недійсним договору поруки.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 березня 2008 року задоволено заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення його позову. Накладено арешт на майно, належне ОСОБА_7, а саме: на земельну ділянку площею 1,9998 га, розташовану на території Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області; земельну ділянку площею 1,9115 га, розташовану на території Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області; земельну ділянку площею 2,00 га, розташовану на території Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області; належне ОСОБА_6 майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1397 га, розташовану на території АДРЕСА_1; житловий будинок по АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської області.

У липні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося із заявою про скасування забезпечення позову, в якій заявник просив зняти арешт із земельної ділянки площею 0,1397 га, розташованої на території АДРЕСА_1; житлового будинку по АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської області, що належать ОСОБА_6

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про скасування забезпечення позову у справі.

14 червня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк»подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року, надано строк протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали для звернення із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку та наведення поважності причин його пропуску.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідноч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Положення ч. 2 ст. 294 ЦПК України визначає строки апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, які становлять: п'ять днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

На підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та ненадання заявником відповідних доказів на їх підтвердження.

Колегія суддів із такими висновками погоджується.

За змістом ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

За адресою місцезнаходження юридичної особи копії відповідних документів надсилаються лише у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси.

Установлено, що копія оскаржуваної ухвали суду першої інстанції була надіслана ПАТ КБ «ПриватБанк» рекомендованим листом із повідомленням про вручення за адресою, зазначеною представником ПАТ КБ «ПриватБанк» - Пшечуком О.В. - у заяві про скасування забезпечення позову (Т. 2, а. с. 212, 213). Особистий підпис представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на рекомендованому повідомленні про вручення копії ухвали, належність (справжність) якого не спростована (Т. 3, а. с. 2), підтверджує отримання вказаного документа заявником.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року та інших.

Доводи касаційної скарги спростовуються матеріалами справами та є необґрунтованими.

За таких обставин, оскаржувана ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена із дотриманням ч. 3 ст. 297 ЦПК України та підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргупублічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик