Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, третя особа Відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому зазначає, що йому на праві власності належить будинок № 20, по вул. Курортна в м. Запоріжжя.

19.08.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 294.

Від спільного подружнього життя у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач ОСОБА_2 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за згодою позивача були зареєстровані у будинку, що належить позивачу.

Подружнє життя з відповідачкою не склалося, та з 2015 року відповідач разом із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 переїхала до своїх батьків, де проживає по сьогоднішній день.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 розірвано.

На сьогоднішній час відповідач мешкає з іншим чоловіком, від якого завагітніла.

Реєстрація місця проживання відповідачки та сина є формальною.

Посилаючись на те, що реєстрація відповідача та створює йому перешкоди у здійсненні права власності, вона та син як члени сім*ї власника не проживають в будинку позивача більш, ніж два роки, не платить комунальні послуги в утриманні будинку участі не бере, а їх реєстрація перешкоджає позивачу в отриманні субсидії.

У звязку з чим, з підстав визначених ст. 391, 405 ЦК України, просить суд усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3Р, такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з*явилася, подала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина визнала в повному обсязі.

Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи без участі відділу, вирішення позовних вимог відніс на розсуд суду, з урахуванням інтересів малолітньої дитини.

Відповідно до ст.169 ЦПК України суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку № 20 по вул. Курортна в м. Запоріжжя, що підтверджується копією договором купвлі-продажу від 17.09.2007 р., витягом про реєстрацію права власності.

19.08.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 294.

Від спільного подружнього життя у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 розірвано.

З копії домової книги та довідки ОАБ вбачається, що в зазначеному будинку зареєстрований окрім позивача у будинку № 20 по вул.. Курортній в м. Запоріжжі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3Р Відомості адресно-довідкового бюро підтверджують факт реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3 у зазначеному приміщенні.

Водночас, під час розгляду справи в суді відповідач підтвердила той факт, що у 2015 року вона разом із сином забрали свої речі із будинку, що належить відповідачу та стали проживати у батьків відповідачки.

Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд виходить з того, що ОСОБА_1. є власником будинку № 20 по вул. Курортній в м. Запоріжжя, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що відповідач разом із сином відсутні в зазначеному приміщенні більш двох років без поважних причин, в зазначеному приміщенні відповідач та малолітній син були зареєстровані як члени сім'ї власника житла.

З огляду на досліджені докази, суд прийшов до висновку, що відповідач та малолітній син втратили право користування житловим приміщенням у звязку із добровільним вибуттям з даного місця проживання та відсутності без поважних причин понад один рік у зазначеному житловому примішенні.

Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317,319,321,391,405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, третя особа Відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 АртемаРомановича,ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим будинком № 20 по вул. Курортній в м. Запоріжжя.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення,а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко