Справа № 505/2958/16-ц
Провадження № 2/505/187/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення вартості безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 16.08.2016 року в суд з цим позовом, стверджуючи, що на початку 2013 року він зустрів свого родича ОСОБА_2 і той розповів йому, що в 2010 році померла мати його дружини ОСОБА_4 В будинку в якому вона проживала стався пожар, тому вони ним не користуються. В ході подальшої бесіди ОСОБА_2 В О. запропонував йому відремонтувати за власні кошти будинок його тещі, який знаходиться в м. Котовську по вул. Фрунзе 88 «а» і проживати в ньому, а своє домоволодіння в с. Малаївці, Красноокнянського району продати. Він обговорив вказану пропозицію зі своєю дружиною - ОСОБА_5Л і вона погодилась переїхати в м. Котовськ. З ОСОБА_2 та ОСОБА_2 Н В. вони домовились, що ремонт в будівлі за адресою м. Котовськ по вул. Фрунзе, 88 «а» вони здійснять за свій рахунок і будуть проживати в цьому будинку до смерті, а після їх смерті, будинок знову повернеться в користування та володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Будь-яких письмових угод чи розписок з зазначеного приводу вони не складали. Підтвердженням того, що така домовленість між ними була свідчить той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували його місце проживання і його дружини - ОСОБА_5 в своїй квартирі за адресою м. Котовськ, вул Кузовкова 6, кв 56.

Починаючи з літа 2013 року, він - ОСОБА_1, та його дружина ОСОБА_5 за власні кошти розпочали ремонт в будинку № 88 «а» по вул. Фрунзе в м Котовську. Враховуючи, що в даному будинку в 2010 році стався пожар і після того там ніхто не проживав, то практично вони виконували всі види ремонтних робіт, починаючи з ремонту фундаменту, стін, стелі, горища, крівлі, з заміною вікон і дверей, та благоустрою подвір'я Крім цього, він з дружиною поновили в цьому будинку електро- та водопостачання. Для проведення ремонтних робіт вони неодноразово позичали грошові кошти у сусідів, використали свої власні заощадження, а також всі кошти які отримали від продажу домогосподарства в с. Малаївці, Красноокнянського району. На зазначені ремонті роботи він з дружиною витратив більше 250000 грн. власних коштів. Ремонт вони закінчили на початку літа 2016 року. За вказаний період часу ОСОБА_3В оформила спадщину на вищевказану будівлю на своє імя.

Після того як він з дружиною закінчили ремонт в домоволодінні, подружжя ОСОБА_3 змінили свої наміри і стали вимагати, щоб він з дружиною звільнив будинок №88 «а» по вул. Східнословянській (Фрунзе) в м. Подільську (Котовську), який вони отримали у спадщину, при цьому повернути кошти, які він з дружиною витратили на ремонт, подружжя ОСОБА_3 відмовляється, посилаючись на відсутність коштів.

Позивач просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь вартість безпідставно набутого відповідачами майна в розмірі 183034,00 грн., а також стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати по справі.

Позивач та його представник ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 надала суду письмові пояснення по справі, згідно яких вказувала, що отримала житловий будинок № 88 «а» по вул. Фрунзе в м Котовську у спадок після смерті своєї матері. За проханням її чоловіка ОСОБА_2, вони вирішили допомогти його родичам ОСОБА_1 та його цивільній дружині ОСОБА_5 та надали їм вказаний вище будинок для проживання. Останні запропонували зробити ремонт у будинку за власні кошти у рахунок плати за проживання у будинку, за її умови, що сума ремонту не буде перевищувати 100000,00 грн. Проте проживши 3 роки у її будинку, позивач з дружиною почали вимагати переоформити будинок на їх імя та передати їм правовстановлюючі документи на будинок, на що вона не погодилась. Вказує, що у ремонті будинку приймала участь і її сім?я.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок №88-а по вул. Східнословянській (колишня назва Фрунзе) в м. Подільську (колишнє місто Котовськ) належав ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Котовською державною нотаріальною конторою 15 січня 1991 року, зареєстровано в реєстрі за №25.

17 січня 2011 року ОСОБА_7 померла. Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті є її донька ОСОБА_3

16 серпня 2013 року було укладено Договір довічного права проживання у житловому будинку, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надала право довічного проживання у її будинку №88-а по вул. Східнословянській (колишня назва Фрунзе) в м. Подільську (колишнє місто Котовськ), який вона отримала у спадок від померлої 17.01.2011 року матері ОСОБА_7 з правом реєстрації ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_5 Після смерті останнього жильця вказаного будинку ОСОБА_1 або ОСОБА_5, все майно за проживання у її будинку переходить у спадок у особисте користування її онуку ОСОБА_8 та онуці ОСОБА_9 у рівних долях.

Свідок ОСОБА_5, яка є жінкою позивача, суду показала, що свого часу відповідачі обіцяли їм у праві довічно безкоштовно жити у будинку, тому вони з чоловіком зробили ремонт. Однак зараз відповідачі свого зобовязання не дотримуються.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що виконувала малярні роботи в спірному будинку в 2013 році.

Свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12., які є сусідами позивача, суду показали, що у житловому будинку №88-а по вул. Східнословянській була пожежа, будинок обгорів, залишились неушкодженими тільки криша і стіни. Сімя ОСОБА_1 робила ремонт у будинку та несли власні витрати по цьому ремонту.

Свідок ОСОБА_13 М суду показав, що після пожару у спірному будинку власним трактором вивозив два причепи сміття, опалені меблі і т.і..

Згідно висновку №18052016_1 будівельно-технічного дослідження з оцінки вартості невідємних поліпшень нерухомого майна від 18.05.2016 року, ринкова вартість невідємних поліпшень домоволодіння, що розташоване за адресою: 66300, Одеська область, м. Котовськ, вул. Фрунзе, 88-а, станом на дату оцінки склала 183034,00 грн.

Відповідачі оспорювали цей висновок, оскільки вважали, що витрати на ремонт склали не більше 80 000,00 грн. Крім цього в будинку були зміненні внутрішні двері у кімнатах, які вони надали позивачу при демонтажі із власної квартири. Тому вони готові надалі враховувати ці кошти в рахунок плати за проживання у будинку. Після чого будуть вирішувати питання відбирання будинку.

Від призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з визначення дійсної вартості ремонтних робіт сторони відмовились.

04 жовтня 2016 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом

після смерті матері ОСОБА_7 у вигляді житлового будинку №88-а по вул. Східнословянській (колишня назва Фрунзе) в м. Подільську (колишнє місто Котовськ), свідоцтво видане державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_14, зареєстровано в реєстрі за №5-466.

Статтею 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За змістом ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач на даний час проживає у спірному житловому будинку, що не заперечується сторонами. Жодних доказів того, що відповідачі вчиняють дій по виселенню позивача, суду не надано.

Договір довічного права проживання у житловому будинку від 16 серпня 2013 року не розірвано та є діючим на даний час.

Таким чином, позивач має проживати у спірному житловому будинку до смерті, з правом реєстрації, проводити ремонти, благоустроювати свій побут, після чого будинок зі всім майном перейде у власність онуків відповідачів.

Суд не сприймає доводи позивача про стягнення з відповідачів коштів за проведений ремонт будинку, як компенсацію за безпідставно набуте майно, оскільки цей дороговартісний ремонт ним проведено на власний розсуд і для власних потреб на час проживання у будинку.

Отже, суд вважає, що вказане питання може бути предметом розгляду у суді у разі розірвання договору довічного проживання або при вирішенні питання про виселення відповідача зі спірного будинку.

Таким чином, суд не знаходить на цей час підстав для стягнення з відповідачів витрат за проведений ремонт спірного будинку.

Крім того, суд зазначає, що власником будинку є лише відповідач ОСОБА_3 та їй як належному власнику належить право володіння, користування та розпорядження житловим будинком, а тому позовні вимоги до ОСОБА_2 взагалі є безпідставними.

За цих обставин, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати у справі суд відносить на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10,60,88, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я