АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
758/4585/17 Доповідач - Чобіток А.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів-Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі- Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року в справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідача та зазначав, що 28.03.2016 року по. вул. Макіївській в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota» (д.н.з. НОМЕР_1) під керуванням відповідача та автомобіля «Mitsubisi» (д.н.з.НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2016 р. відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наслідками даної ДТП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля «Toyota» (д.н.з. НОМЕР_1), була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 07.09.2015 року № АЕ/5579012. 22.07.2016 року позивач через свого партнера «Партнер-Консалт» сплатив на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 3 477,54 грн..

Посилаючись на те, що відповідачем, всупереч вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомлено позивача про ДТП у встановлений 3-дений строк та не надано доказів поважності причин пропуску строку, позивач в порядку регресу просив стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування у вказаному розмірі.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 25 липня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що суд безпідставно не врахував позицію Верховного суду України в справах № 6-284цс15 від 16.09.2015 року та № 6-2011цс16, в якій зазначено, що сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке у своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов»язаннях, адже регресні зобов»язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватися у загальному порядку відшкодування збитків.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 28.03.2016 року по вул. Макіївській в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota» (д.н.з. НОМЕР_1) під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Mitsubisi» (д.н.з.НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування від 07.09.2015 року за № АЕ/5579012, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант».

28.03.2016 року ОСОБА_5 повідомив ТДВ «СК« Альфа-Гарант» про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 28.03.2016 року за участю його автомобіля, та автомобіля відповідача, цивільно-правова відповідальність якої застрахована ТДВ «СК « Альфа-Гарант» ( а.с. 6 ) .

04.04.2016 року ОСОБА_3 повідомила ТДВ «СК« Альфа-Гарант» про те, що 28.03.2016 року з її вини сталась ДТП, внаслідок якого пошкоджено автомобіль ОСОБА_5 ( а.с.7).

22.07.2016 року ТДВ «СК«Альфа-Гарант» сплатив на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 3 477,54 грн..

Зазначаючи про те, що ОСОБА_3, як винна особа в ДТП, повідомила страховика про страховий випадок після спливу трьохденного строку з дня ДТП, передбаченого чинним законодавством, ТОВ «Альфа-Гарант» просило стягнути з останньої в порядку регресу 3 477,54 грн.,які товариство сплатило ОСОБА_4

Заперечуючи проти позову , ОСОБА_3 зазначала, що про ДТП вона повідомила страховика в день ДТП по телефону, тобто 28.03.2016 року, та в цей же день відбула у відрядження, після повернення з якого в перший робочий день, 04.04.2016 року подала позивачу письмове повідомлення про ДТП.

Факт перебування у відрядженні ОСОБА_3 підтвердила посвідченням про відрядження № 2 від 28.03.2016 року згідно з яким на підставі наказу від 24.03.2016 року № 3/2-кТОВ «Флагман-Стиль» вона 28.03.2016 року вибула з м. Києва та в цей же день прибула до НВП «Карсіс» м. Харкова, з якого вибула 01.04.2016 року ( а.с.61).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ТДВ «СК« Альфа-Гарант» , суд першої інстанції виходив з того, що перебуваючи у м. Харкові відповідач мала можливість повідомити страховика про страхову подію засобами поштового зв'язку, телефоном, факсом або електронною поштою, в зв'язку з чим знаходження її у відрядженні неможна визнати поважною причиною неповідомлення позивача в строк передбачений чинним законодавством, а доказів того, що 28.03.2016 року вона по телефону повідомила ТДВ «СК « Альфа-Гарант» про ДТП , нею не надано.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ст.33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Верховний Суд України у своїй Постанові № 753/16740/15 від 31.05.2017 року зазначив, що Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

За змістом наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Разом з тим за наявності у страхувальника або водія документально підтверджених поважних причин невиконання свого обов'язку щодо повідомлення страховика про ДТП підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає.

Саме з такого розуміння зазначених норм матеріального права виходив суд касаційної інстанції при ухваленні судових рішень наданих для порівняння.

Отже, ухвалюючи рішення про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, суди повинні з'ясовувати чи було повідомлено страховика про ДТП, а в разі відсутності такого повідомлення - встановити з яких причин, чи можна вважати такі причини поважними та чи є документальне підтвердження цих причин.

Відповідно до норм процессуального права поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення дій у визначений законом строк, що виникли об»єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк .

Як вбачається з матеріалів справи, то на підтвердження поважності причин неповідомлення позивача у встановлений законом 3-денний строк відповідачем надано посвідчення про відрядження відповідача від 28.03.2016 року № 2, згідно з яким ОСОБА_3 , як директор ТОВ «Флагман-Стиль» для проведення переговорів, вибула з міста Київ 28.03.2016 року з прибуттям до міста Харков 28.03.2016 р., з якого вибула 01.04.2016 року ( п»ятниця).

04.04.2016 року ( понеділок), ОСОБА_6 подала позивачу письмове повідомлення про настання страхового випадку .

Тобто, відповідачем виконано обов'язок письмового повідомлення страховика про настання страхового випадку, але з затримкою в один робочий день, оскільки останнім днем було 31.03.2016 року .

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи вважає, що вказані відповідачем причини пропуску строку на подачу письмового повідомлення про настання страхового випадку, є такими, що виникли об»єктивно, незалежно від волі ОСОБА_3 , оскільки перебування у іншому місті дійсно ускладнює вчинення дій у визначений законом строк .

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно оцінив наданий відповідачем доказ на підтвердження своїх заперечень та прийшов до неправильного висновку про відсутність поважних причин у останньої щодо несвоєчасного повідомлення позивача про страховий випадок.

Крім того, задовольняючи даний позов, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що законодавець підставою виникнення права страховика на пред'явлення регресного позову зазначає неповідомлення страхувальником про страховий випадок.

Проте достовірно встановлено, що ОСОБА_3 з затримкою в один робочий день, але повідомила позивача про страховий випадок, останній свій позов з необґрунтованою виплатою потерпілій особі не пов'язує та не вказує про те, що був позбавлений можливості перевірити обставини ДТП власними силами .

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув , правові позиції Верховного Суду України з вказаного питання не врахував ( № 6-284цс15 від 16.09.2015 року,№6-2011цс16 від 22.03.2017 року), що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з розподілом судових витрат, понесених відповідачем за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 760 грн. 00 коп. відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Керуючи ст.ст.88, 304,307,309,313,314,316 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

В задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 1760,00 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -