Справа № 324/1353/17
Провадження № 2/324/669/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Басараб А.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в :

15 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 20 грудня 2008 року помер його батько ОСОБА_3 Ісак Ісакович, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,0834 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Федорівської (колишня назва Чубарівської) сільської ради Пологівського району Запорізької області.

Батько помер в Ізраїлі, оскільки у 2005 році виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання. До 2005 року батько позивача проживав постійно у с.Красноселівка Пологівського району Запорізької області.

06 травня 2005 року перед виїздом за кордон ОСОБА_3 видав на імя ОСОБА_1 довіреність на право користування та управління земельною ділянкою, яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Після смерті батька він, позивач, не звернувся у передбачений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що батько помер на території іншої країни, тому у нього, позивача, не було навіть свідоцтва про смерть батька.

В Ізраїлі батько жив у якихось родичів, з якими він, ОСОБА_1, навіть не знайомий, і тому не мав ніякого звязку з ними. Після смерті батька, тобто приблизно з початку 2009 року, він, ОСОБА_1, неодноразово відправляв листи до Ізраїлю за різними відомими йому адресами з метою розшукати родичів, з якими проживав батько, однак це не призвело до позитивних результатів. І лише в 2016 році через соціальні мережі йому вдалося звязатися з цими родичами, яких він попросив вислати на його адресу свідоцтво про смерть батька, на що вони повідомили, що можуть надіслати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 тільки на івриті.

Він, позивач, звернувся за консультацією до нотаріуса, який йому повідомив, що він зможе прийняти від нього, ОСОБА_1, заяву про прийняття спадщини і про видачу свідоцтва про право на спадщину за умови надання нотаріусу свідоцтва про смерть з офіційним перекладом на державну мову та апостилем.

Все це він, ОСОБА_1, пояснив своїм родичам в Ізраїлі, які через досить тривалий час вислали йому свідоцтво про смерть батька з офіційним перекладом та апостилем.

Тобто, зазначає позивач у позові, з часу, коли він дізнався про смерть свого батька, і до часу звернення до суду з позовом він не міг отримати свідоцтво про смерть свого батька, оформлене належним чином, у звязку з чим не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Вказані обставини стали причиною пропуску ним строку, встановленого ст.1270 ЦК України, оскільки отримання ним офіційних документів про смерть батька зайняло тривалий час. Тому позивач просить суд визнати причини такого пропуску поважними і визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 терміном один місяць.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає в позові до суду, що після отримання офіційних документів з Ізраїлю на підтвердження факту смерті свого батька, ним було виявлено, що у свідоцтві ОСОБА_3 не зазначені дані по батькові особи, яка померла, а зазначається лише імя батька померлого. У свідоцтві про смерть ОСОБА_3 імя батька померлого було зазначене як «Айзік». Враховуючи, що за паспортом громадянина України його, позивача, батька повне імя ОСОБА_3 Ісак Ісакович, то імя батька померлого повинно було зазначатися як «Ісак», а не «Айзік».

Тому він, позивач, знову звязався з родичами батька, які займалися питанням отримання свідоцтва про смерть, і родичі йому розяснили, що на івриті імя «Айзік» та «Ісак» є тотожними, тому у свідоцтві про смерть імя батька померлого зазначене як «Айзік» замість «Ісак». Однак, для нотаріального оформлення спадщини йому, позивачу, необхідно довести факт родинних відносин між ним, ОСОБА_1, і померлим батьком ОСОБА_3

У звязку з зазначеним позивач просить встановити факт, що він є рідним сином померлого 20 грудня 2008 року ОСОБА_3 Ісака Ісаковича.

У судовому засіданні позивач і його представник за договором про надання правової допомоги адвокат ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги з зазначених у позові підстав, просили їх задовольнити.

Представник Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області у судове засідання не явився. На адресу суду за підписом сільського голови Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області надійшла письмова заява з проханням справу розглянути у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечень не мають (а.с.28).

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона у с.Красноселівка Пологівського району Запорізької області проживала до 2008 року, після чого переїхала зі своєю родиною жити до м.Пологи Запорізької області, де проживає наразі. Під час проживання у с.Красноселівка вона, позивач, добре знала позивача ОСОБА_1, його батька ОСОБА_3 Ісака Ісаковича і матір ОСОБА_5, які теж проживали у с.Красноселівка. у 2005 році ОСОБА_3 і ОСОБА_5 поїхали до Ізраїлю на постійне місце проживання, їх проводжали всім селом. У 2008 році ОСОБА_3 помер за кордоном. Їй, свідку, достеменно відомо, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3 Вона була вхожа у родину ОСОБА_3, вона знає, що ОСОБА_1 у дядька Ісака і тітки ОСОБА_5 народився, коли вони ще не перебували між собою в зареєстрованому шлюбі, а розписалися вже після того, як у них народився ОСОБА_1. Тому у ОСОБА_1 прізвище не ОСОБА_3, а ОСОБА_1, тобто він був записаний з народження на дошлюбне прізвище матері. Вона, свідок, ще памятає і діда позивача, якого в селі звали Айзіком, але по батькові ОСОБА_3 Ісака було Ісакович. Чому звали діда Айзіком, вона, свідок, не знає.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона родину ОСОБА_1 знає приблизно з 2000 року, бо її мати ОСОБА_4 вийшла заміж за дядька позивача. Їй, свідку, відомо, що батьки ОСОБА_1 у 2005 році виїхали жити до Ізраїля. Вона, свідок, певний час проживала зі своєю родиною у с.Красноселівка, де жили батьки позивача у справі і сам позивач, поки не став самостійним і виїхав жити до м.Запоріжжя. Вона, свідок, зверталася до батька позивача, називаючи його дядьком Ісаком. Всі мешканці села, і вона в тому числі, знали, що дядько Ісак і тітка Оля є батьками ОСОБА_1. ОСОБА_3 помер за кордоном у 2008 році, там і похований. У розмові з нею ОСОБА_1 казав, що у нього є певні складнощі щодо прийняття спадщини, оскільки свідоцтво про смерть його батька має якісь розбіжності у зазначенні по батькові.

Суд, вислухав у судовому засіданні позивача і його представника, свідчення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_6, беручи до уваги думку відповідача щодо позову ОСОБА_1, дослідивши письмові докази і дав оцінку добутим доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З копії свідоцтва про встановлення батьківства серії I-ЖС №102210 від 18 вересня 1998 року, і копії виданого повторно свідоцтва про народження серії I-ЖС №332794 від 18 вересня 1998 року судом встановлено, що ОСОБА_1 народився у с.Чубарівка Пологівського району Запорізької області 22 червня 1961 року, його батьками є ОСОБА_3 Ісак Ісакович і ОСОБА_1 (ОСОБА_3 за повторно виданим свідоцтвом про народження дитини) ОСОБА_7 (а.с.6,36).

Згідно копії свідоцтва про народження серії ГД №001118 від 28 грудня 1956 року, ОСОБА_3 Ісак Ісакович народився 21 січня 1932 року у с.Красноселівка Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, його татом є ОСОБА_3 Ісак Ісакович, матірю ОСОБА_8 (а.с.16).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії II-ЯК №1104263 від 20 серпня 1970 року, ОСОБА_8 Ісак Ісакович ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 одружилися 20 серпня 1970 року. Чоловіку і дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8 (а.с.17).

Згідно нотаріально посвідченого перекладу і апостилю ОСОБА_8 Ісак, ІНФОРМАЦІЯ_3, імя батька якого Айзік, а імя матері ОСОБА_10, помер 20 грудня 2008 року у м.Холон, Ізраїль (а.с.8-11).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,0834 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Федорівської (колишня назва Чубарівської) сільської ради Пологівського району Запорізької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №049827, виданого 24 лютого 2005 року (а.с.19), на розпорядження якою ОСОБА_3 06 травня 2005 року видав довіреність на імя ОСОБА_1 (а.с.18).

З копії довідки секретаря виконавчого комітету Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №01-30/38 від 28 липня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 є зареєстрованим у с.Красноселівка Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, вул.Сидоренка,32 (а.с.14).

З копії відповіді державного нотаріуса ОСОБА_11 №1031/01-09 від 20 жовтня 2017 року і інформаційних довідок зі Спадкових реєстрів, сформованих 06 жовтня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_3 заповітів і спадкових договорів від свого імені не складав, спадкові справи до майна померлого ОСОБА_3 не заводилися, свідоцтва про право на спадщину нотаріусами не видавалися (а.с.29-31).

Проаналізував добуті докази і дав їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вищенаведеними письмовими доказами, а також свідченнями допитаних у судовому засіданні свідків підтвердився факт того, що померлий 20 грудня 2008 року ОСОБА_3 Ісак Ісакович є батьком позивача у справі, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню.

Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою угодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що «вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій».

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97 ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом у судовому засіданні з аналізу поштових відправлень і нотаріально посвідченого перекладу свідоцтва про смерть ОСОБА_3 встановлено, що позивач докладав зусиль для отримання з держави Ізраїль належно оформленого свідоцтва про смерть ОСОБА_3, за наявності якого він міг би довести у компетентних органах факт смерті свого батька. На переконання суду, у судовому засіданні знайшов факт того, що причини, на підставі яких ОСОБА_1 пропустив передбачений ст.1270 ЦК України строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його батька, є поважними, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 і в частині визначення йому додаткового строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10-11,15,57,212,218 ч.1,215,234-235,256-258 ЦПК України, ст.ст.1270,1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідним сином ОСОБА_3 Ісака Ісаковича, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 20 грудня 2008 року.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 Ісака Ісаковича, померлого 20 грудня 2008 року, терміном 1 (один) місяць від дня набрання законної сили судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 листопада 2017 року.

Суддя: Кацаренко І.О.