Справа № 202/1572/17
Пров. № 2-н/202/33/2017
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, ОСОБА_1, ознайомившись із заявою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2017 року заявник звернувся до суду з даною заявою.

Вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В своїй заяві стягувач просить стягнути з боржників заборгованість за період з 2012 року по 31.12.2016 року в розмірі 11111,55 грн., а також 4318,71 грн. інфляційне збільшення боргу та 624,16 грн. три відсотки річних, а всього 16054,42 грн.

З розрахунку заборгованості, наданого стягувачем, вбачається, що останній платіж по оплаті послуг водопостачання і водовідведення зроблено боржниками в березні 2012 року.

Заява про видачу судового наказу подана до суду 03 березня 2017 року.

Таким чином на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу по частині вимог сплинув строк позовної давності.

Відповідно до ч. 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто у разі розгляду питання про стягнення заборгованості більш ніж за три роки в порядку наказного провадження, боржник позбавляється можливості застосування наслідків спливу строку позовної давності, що в свою чергу порушує його права.

Отже зобов'язання боржника не можуть вважатися безумовними та підлягають доказуванню разом з пред'явленою до стягнення грошовою сумою.

Згідно розяснень, викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо із заяви і доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена позивачем у відділенні АТ «УкрСиббанк» сума судового збору у розмірі 800,00 гривень за платіжним дорученням № 158358 від 01.02.2017 року підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. 100 ч. 3 п. 2 ЦПК України, судя, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 2012 року по 31.12.2016 року в розмірі 16054,42 грн. відмовити.

Зобовязати Управління державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпра повернути Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради суму судового збору у розмірі 800 (вісімсот) грн.. 00 коп., сплаченого за платіжним дорученням № 158358 від 01.02.2017 року у відділенні АТ «УкрСиббанк» на р/р № 0006, МФО 805012,

Роз'яснити заявнику право відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України звернутися до суду з такими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.А. Бєльченко