МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
__________________________________________________________________________________________
Номер провадження №2/521/1113/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Славової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

26.07.2016 року ОСОБА_2 звернулась із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Діти знаходяться на її утриманні.

Стверджуючи, що вони з відповідачем не дійшли згоди про порядок надання матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, позивач, уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, просила стягнути аліменти на дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу ОСОБА_3 щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечуючи проти сплати аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, зареєстрованими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №7685, актовий запис №7686.

Договору про сплату аліментів вони не укладали.

На час розгляду справи діти знаходиться на утриманні позивача, проживають разом із нею, що не заперечується відповідачем.

Відповідач приймає участь у матеріальному утриманні дітей, водночас, згоди про порядок та розмір останнього сторони не дійшли, що не позбавляє позивача права на стягнення аліментів за рішенням суду.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_3 працює водієм в Департаменті патрульної поліції.

Вказані обставини підтверджуються довідкою Департаменту патрульної поліції від 12.09.2016 року за №998.

Інших доказів на підтвердження майнового стану відповідача позивачем в процесі розгляду справи не надано.

Враховуючи, що ОСОБА_3 працює, отримує заробітну плату, іншого доходу не має, аліменти підлягають стягненню з нього в порядку ст. 182 СК України у частці від доходу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Обставин, які відповідно до вимог Сімейного Кодексу України перешкоджали б відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дитини судом не встановлено.

Так, суд не погоджується із доводами відповідача, про те, що розмір аліментів може бути зменшений судом до 1/3 частини від усіх видів його доходу, враховуючи знаходження на його утриманні діда та баби.

Згідно із СК України, утриманням є вид правовідносин, у межах яких одна фізична особа зобовязана надавати іншій фізичній особі матеріальну підтримку в грошовій (як правило) або в натуральній формі у випадках та за дотримання умов, визначених законом або договором про надання утримання, а інша фізична особа має право вимагати від першої фізичної особи виконання обовязку щодо надання утримання. СК України встановлює досить чітке коло осіб, між якими можуть виникнути правовідносини щодо надання утримання; визначає підстави, основні умови, порядок та строки надання утримання, а також випадки, в яких надання утримання припиняється. Відносини утримання можуть виникнути, зокрема, між бабою, дідом, з одного боку, та онуками, з іншого боку(стаття 265 СК України).

За ст. 266 СК України право на утримання баба, дід мають лише за умови, що вони є непрацездатними (інвалідами 1, 2 чи 3 групи чи досягли пенсійного віку) і потребують матеріальної допомоги.

Обов'язок по утриманню виникає у внуків, правнуків за умови, що баба, дід не мають чоловіка, дружини, повнолітніх сина чи дочки, тобто аліментнозобов'язаних осіб першої черги, або якщо останні у силу поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.

Жодних доказів на підтвердження виникнення між відповідачем його бабою та дідом відносин утримання в процесі розгляду справи судом не встановлено.

Самі по собі довідки про їх пенсійний вік та стан здоровя вказаних обставин не доводять.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів у єдиній частці в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу ОСОБА_3, що фактично становить по ? частині на кожну дитину.

Такий розмір аліментів узгоджується із максимальним розміром аліментів, які стягуються з боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виниклих правовідносин, абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року.

Судові витрати присуджуються за рішенням суду в порядку ст. 88 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про стягнення аліментів позивачі звільнені від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає присудженню з ОСОБА_3 в дохід держави в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Положеннями статті 84 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Витрати на правову допомогу відповідно до ст. 79 ЦПК України належать до судових витрат.

Розподіл витрат на правову допомогу здійснюється в судовому порядку з урахуванням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем наданий договір про надання правової допомоги №1491 від 20.10.2016 року, повязаної із розглядом даної справи.

За договором про надання правової допомоги позивачеві була надана правова допомога у виді консультації, складання позовної заяви, участі адвоката в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи вжити адвокатом дії з надання правової допомоги, кількість затраченого часу складає 1 годину.

Розмір компенсації витрат на правову допомогу, з урахуванням встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі на день звернення позивача до суду, складає 487,20 грн. та підлягає стягненню з відповідача в порядку ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2 на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходу ОСОБА_3, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, а саме з 26.07.2016 року до досягнення малолітнім ОСОБА_4 та малолітньою ОСОБА_5 повнолітнього віку, тобто до 23.07.2033 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2 витрати на правову допомогу у розмірі 720 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 487, 20 грн.

Розяснити сторонам що, розмір аліментів, спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом в порядку ст. 192 СК України зменшений, збільшений, змінений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: С.В. Маркарова