Справа № 303/2313/17
2/303/1422/17
ряд. стат. звіту - 49
РІШЕННЯ
Іменем України
21 вересня 2017 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі : головуючого - судді Пак М.М.
секретар судових засідань Тромпак В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання ,-
в с т а н о в и в:
Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовню заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 04 листопада 2008 року шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 - розірвано. 26 листопада 2009 року вона одружилася вдруге та зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 у зв`язку з чим її прізвище змінено з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . Спільний син її та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 вересня 2016 року навчається на 1-му курсі денного відділення фізичного факультету Ужгородського національного університету. Так, син ОСОБА_3 , перебуває на повному її утриманні, а тому з її скрутним матеріальним становищем змушена звернутися до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , який продовжує навчання в розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення ним 23-ьох років.
Позивач - ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. підтримує в повному обсязі, просить суд їх задоволити.
Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Представника відповідача - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, не заперечує проти стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь позивача на дитину ОСОБА_3 , 1999 року народження у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. і до закінчення ним навчання.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 23 березня 1999 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , народився син - ОСОБА_3 , що стверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Козацькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області 19 квітня 1999 року (а.с.7).
Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 04 листопада 2008 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 - розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за № 731 (а.с.3).
З копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 26 листопада 2009 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб 26 листопада 2009 року, про що зроблено актовий запис №626 (а.с.4).
Відповідно до Довідки за №18 виданої Ужгородським національним університетом 20 січня 2017 року, ОСОБА_3 є студентом першого курсу денного відділення фізичного факультету Ужгородського національного університету. Термін навчання на І-ому курсі з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2017 року (а.с.9).
-2-
Відповідно до Довідки за № 501/458 наданої тимчасово виконуючим обов`язків начальника штабу військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_9 від 20 червня 2017 року та Довідки про доходи за №501/460 від 21 червня 2017 року ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 на посаді військовослужбовця та отримав за період січень 2017 року по червень 2017 року дохід в розмірі 70 699, 20 грн..
Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.
Цей обов`язок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.
Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статтей 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Згідно з приписами статті 182 Сімейного кодексу України та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.
У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно частини 1 пункту 1 статті 367 Цивільно - процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в Ужгородському національному університеті на фізичному факультеті у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною 23 річного віку. Тому, обов`язок відповідача ОСОБА_2 , як батька, утримувати та надавати сину матеріальну допомогу в період навчання та до досягнення ним 23 річного віку.

-3-
Згідно частини 4 статті 174 Цивільно - процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 213, 214, 215, 218, 223, 367 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд,-
в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код - НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код - НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_7 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, і до досягнення ним 23-ьох річного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код - НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави - 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через суд першої інстанції, який виніс оскаржуване судове рішення.

Головуючий М.М.Пак