АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/3251/16-ц
Провадження № 22-ц/792/194/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

за участю: секретаря Лапка Ю.В.,

сторін: представника апелянта Москалюк С.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акцент банк» на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25 листопада 2016 року, по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ПАТ «Акцент банк», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що відповідно до укладеного договору № AN3XCC9ЕSD0060 від 18 лютого 2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 50000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість.

У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 253601,59 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 25 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства „Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором № AN3XCC9ЕSD0060 від 18 лютого 2011 року в сумі 28295 грн. 67 коп., яка складається з: 11328,35 грн. - заборгованість за кредитом, 5,36 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6 961,96 грн. заборгованість по комісії, 10000 грн. пеня.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ПАТ «Акцент банк» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити у повному обсязі.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно досліджені обставини, що мають значення для справи.

Посилається на те, що суд безпідставно зменшив розмір заборгованості з пені, оскільки не взяв до уваги, що таке зменшення можливе за одночасної наявності двох умов: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Однак, одна із таких умов відсутня.

Крім того, судом помилково відмовлено у стягнення штрафу, оскільки суд не взяв до уваги, що штраф і пеня є різними видами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Апелянт зазначає, що оскільки договір, підписаний сторонами, в судовому порядку недійсним не визнавався, тому передбачене кредитним договором одночасне стягнення штрафу і пені за несвоєчасне невиконання грошового зобов'язання є правомірним.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що згідно кредитного договору від 18 лютого 2011 року № AN3XCC9ЕSD0060 ОСОБА_2 отримала в ПАТ «Акцент-Банк» споживчий кредит в сумі 50000 грн. строком на 36 місяців з 18 лютого 2011 року по 17 лютого 2014 року включно із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1000 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг строки. При цьому, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 18 по 23 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 2 391,50 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. При порушенні позичальником зобов'язань з погашення кредиту, Позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та Правилах за кожний день прострочки (а. с. 14, 15-21).

Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), що є складовою частиною кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2., 3.2.3. Умов (погашення кредиту та сплата відсотків), Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення платежу (а. с. 20).

Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а. с. 20).

Відповідач належним чином умов кредитного договору не виконала, в зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед Банком, яка згідно розрахунку позивача станом на 20 липня 2016 року становить 253601,59 грн. та складається з наступного: 11328,35 грн. заборгованість за кредитом; 5,36 грн. заборгованість по процентам; 6961,96 грн. заборгованість з комісії; 222753,46 грн. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 12552,46 грн. штраф (відсоток від суми заборгованості) (а. с. 22-23).

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що розмір пені більше ніж в 12 разів перевищує розмір заборгованості за кредитним договором, а стягнення штрафу та пені є подвійна відповідальність одного виду.

Враховуючи значне перевищення розміру пені над розміром збитків, та подвійне притягнення до відповідальності одного виду, суд зменшив розмір пені до 10000 грн. та відмовив в задоволенні позову щодо стягнення штрафу.

З таким висновком колегія суддів Апеляційного суду погоджується.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України у справі за № 6-1120цс15 від 4 листопада 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Крім того, кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Посилання апелянта, що суд безпідставно зменшив розмір заборгованості з пені, оскільки відсутня наявність двох умов для її зменшення: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та інші обставини, які мають істотне значення та відмовив у стягненні штрафу, суперечить вище викладеному.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта на те, що сторони погодили умови договору та що договір в судовому порядку недійсним не визнавався.

Включення до договору умов, які надають одній зі сторін можливість впливати на настання або ненастання обов'язку, ставить у нерівні умови сторони даного Договору та певною мірою суперечить справедливості, розумності, добросовісності.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акцент банк» відхилити.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ А.В. Купельський

Суддя: /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя: /підпис/ Т.О. Янчук

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський