Справа № 638/6588/17
Провадження № 2/638/3308/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Харків Дзержинський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Штих Т.В. за участі секретаря Тарасовій О.П., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства « Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дзержинського районного суду знаходиться вказана цивільна справа.

Від відповідача в судовому засіданні 31 жовтня 2017 року надійшла заява про відвід судді Штих Т.В. з причини неможливості розгляду вказаної справи, так як суддя Штих Т.В. ухвалила наказ про стягнення заборгованості за заявою позивача до відповідачів у 2015 році, а потім вказаний наказ тривалий час відповідач не могла скасувати. Послалась на необєктивність та упередженість судді.

В судовому засіданні представник позивача вказала, що не має підстав задовольняти вказаний відвід.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, суд вважає вказану заяву про відвід такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об'єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об'єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.

Також, у рішеннях «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету ОСОБА_3 Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Суддя під час здійснення судочинства зобов'язаний бути неупередженим та незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.

Аналізуючи викладені в заяві посилання відповідача доводи, суд приходить до висновку про недоведеність вказаних обставин.

Дійсно 07 грудня 2015 року суддя Штих Т.В. видала судовий наказ у справі № 638-19496/15-ц, проте вказані підстави не можуть бути підставами для відводу при розгляді вказаної цивільної справи.

Справа в провадження судді Штих Т.В. передана без порушень автоматизованого розподілу.

Упередженість чи необєктивність судді при розгляді вказаної справи не доведена.

Суд, приходить до висновку, що сторона відповідача зловживає своїми процесуальними правами, та намагається в такий спосіб тиснути на суд.

Обставин, які б викликали сумнів в обєктивності та неупередженості судді не виявлено. Суд, звертає увагу на те, що правосуддя здійснюється на засадах верховенства права та забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України.

Відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обєктивні обставини, з якими вона повязує необхідність усунення судді від участі в даному провадженні.

Натомість, відповідач не зазначив таких підстав, які б унеможливлювали подальшу участь судді в даному провадженні.

Керуючись ст.ст. 20-24 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Штих Т.В. відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Штих Т.В.