Справа № 457/471/17
провадження №2/457/340/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
в складі головуючого-судді Марчука В.І.,
секретар судового засідання Болонна І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про встановлення факту утримання ушкодження здоров`я при виконанні обов`язків військової служби,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про встановлення факту утримання ушкодження здоров`я при виконанні обов`язків військової служби.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.11.1970 року він був призваний на строкову військову службу в лави Радянської армії та проходив службу в м. Єна, НДР у військовій частині № НОМЕР_1 , танковий полк в зенітній батареї, в якій були зенітні установки ЗСУ 23-4 з радарами дального виявлення цілі. Крім того, на навчаннях і стрілецьких вправах працювали радари наземного базування, які є джерелом іонізуючого електромагнітного випромінювання. При призові в армію він пройшов лікарську комісію по ступеню гідності до військової служби. Висновком лікарської комісії жодних захворювань та обмежень для проходження служби не виявлено. 27.04.1971 року він звернувся з болями до лікаря, був скерований в медпункт з головними болями, головокружінням, тошнотою, рвотою, неодноразово втрачав свідомість, а 29.04.1971 року поступив на стаціонарне лікування у в/ч пп60914 з діагнозом «гострий підшкірний парапроктит», 30.04.1971 року була проведена операція. 20.05.1971 року він був виписаний у військову частину без огляду лікарською комісією з незначним покращенням здоров`я, але хвороба дальше прогресувала. 15.11.1972 року наказом № 319 його звільнено в запас без заключення лікарської комісії. Після служби в армії стан здоров`я різко погіршувався, було проведено 5 операцій. Внаслідок непроведення діагностики та неналежного лікування під час служби в армії він став інвалідом з діагнозом «неспецифічний виразковий коліт, хронічний рецидивний проктит». У 1977 році йому встановлена інвалідність другої групи за загальним захворюванням, у 1986 році на засіданні обласної МСЕК встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, одержаним в період проходження військової служби, висновком Дрогобицької міжрайонної МСЕК встановлена друга група інвалідності довічно по причині захворювання, отриманого в період проходження військової служби. Впродовж багатьох років він звертався у різні військові інстанції з запитами про видачу довідок про лікування в госпіталі, причини захворювання та результати після проведення операцій, але йому надавалися відповіді, що при звільненні з військової служби жодних записів в Книзі обліку особового складу військової частини пп 47263 за 1970-1972 роки про хворобу та її причини немає. Він звертався у різні інстанції щодо визнання його інвалідом внаслідок виконання обов`язків військової служби, але йому було відмовлено з причини відсутності будь-яких військово-медичних документів про отримані захворювання при виконанні обов`язків військової служби. Він не погоджується з такими висновками та просить суд встановити факт отримання ушкодження здоров`я при виконанні службових обов`язків, зокрема, електромагнітної травми. Відповідно до запису у військовому квитку вінслужив в НДР в якості члена екіпажу самохідної зенітної установки. У зенітній батареї були на озброєнні установки з індивідуальною локаційною системою, яка працює на основі джерел електромагнітних променів. Крім того, електромагнітна травма стала причиною гострої та хронічної форми порушення фізіологічних функцій організму, у зв`язку з чим він знаходився з 1977 року під наглядом Науково-дослідного інституту проктології, де ним перенесено тяжкі операції. Встановлення даного факту необхідно для призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Від представника відповідача надійшло письмове заперечення,у якому він просить залишити позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду у зв`язку з тим, що Центральна військово-лікарська комісія є неналежним відповідачем у вказаній справі. Центральна військово-лікарська комісія (далі по тексту ЦВЛК) немає статусу юридичної особи, а тому не володіє цивільною процесуальною правосуб`єктністю. Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 та долучених до неї документів вбачається, що позивач просить визнати права на пільги згідно зі встановленим юридичним фактом та зверненням до ЦВЛК про встановлення зв`язку між захворюванням та проходженням військової служби. Жодної заяви ОСОБА_3 до ЦВЛК не надходило щодо встановлення причинного зв`язку.
Від позивача та його представника до суду надійшли заяви про розгляд справи у їхній відсутності.
Представник відповідача у письмовому запереченні на позовну заяву, отриманому судом, просить розглядати цивільну справу у його відсутності.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у 1970-192 роках проходив військову службу у військах СРСР, що вбачається з військового квитка серії НОМЕР_2 . Даний факт підтверджується довідкою Центрального архіву ордену Червоної зірки від 17.12.1992 року № 3/47474, відповідно до якої в книзі обліку особового складу військової частини пп НОМЕР_1 за 1970-72 рр. значиться рядовий ОСОБА_2 , 1951 року народження; зарахований в списки частини 24.11.1970 року, звільнений в запас у зв`язку з акінчення строку служби 14.11.1972 року.
ОСОБА_2 під час проходження військової служби 29.04.1971 року поступив на лікування, де йому встановлено діагноз «гострий підшкірний парапроктит», а 30.04.1971 року проведено вскриття гнійника, що вбачається з довідки Центрального архіву ордену Червоної зірки від 24.12.1992 року № 5/47474. У подальшому ОСОБА_2 з 12.08.1977 року по 29.09.1977 року перебував на стаціонарному лікуванні у Краснодарській крайовій клінічній лікарні з приводу неспецифічного виразкового коліту, що підтверджується випискою з історії хвороби № 10205 від 29.09.1977 року Краснодарської крайової клінічної лікарні.
З листа начальника 14 військово-лікарської комісії Татаровського від 23.09.1991 року № 2390 вбачається, що, на думку 14 ВЛК ВТЕК є основи для взаємозв`язку захворювання Бугакова Г.В. «гострий підшкірний проктит» з проходженням військової служби».
Крім того, факт набуття захворювання ОСОБА_2 саме під час проходження військової служби можна встановити з виписного епікризу № 2853-2005, складеного 5 клінічним відділенням ГНЦ коло проктології Міністерства здоров`я Російської Федерації, з якого вбачається, що « ОСОБА_2 вважає себе хворим з квітня 1971 року, коли під час військової служби був вскритий гострий парапроктит… У 1972 році діагностовано виразковий коліт. У 1978 році у зв`язку з неефективністю терапії прооперований (субтотальна резекція ободочної кишки з ілеотомією і сигмостомією). У 1983 році прооперований з приводу транссфінкторного свища прямої кишки… Ріс та розвивався без особливостей. З перенесених захворювань: дитячі інфекції, простудні захворювання, гіпертонічна хвороба першого ступеня з 2002 року, алергоанамнез не обтяжений. З 1986 року інвалід третьої групи», а також з витягу № 2436 з історії хвороби стаціонарного хворого, складеного Львівським обласним госпіталем для інвалідів війни та репресованих, відповідно до якого ОСОБА_3 «хворіє з 1971 року, коли під час військової служби був гострий панкреатит. З того часу відмічає частий стілець з домішками слизу та крові…». Також слід наголосити на тому, що відповідно до довідки серії ЛВВ-Р-82 № 041804 від 21.10.1985 року, виданої Лікарсько-трудовою експертною комісією Міністерства соціального забезпечення УРСР у м. Дрогобич Львівської області, ОСОБА_2 , 1951 року народження, обстежений 21.10.1985 року, визнаний інвалідом третьої групи, причина інвалідності: захворювання, отримане в період проходження військової служби.
Записом у військовому квитку ОСОБА_2 зафіксовано, що він служив в НДР в якості члена екіпажу самохідної зенітної установки.
Джерелами електромагнітних випромінювань радіочастот є потужні радіостанції, антени, генератори надвисоких частот, установки індукційного нагрівання, радари, вимірювальні та контролюючі прилади, дослідницькі установки, в тому числі, самохідні зенітні установки з радарами дального виявлення цілі. При опроміненні людини електромагнітними хвилями в тканинах її організму відбуваються складні фізико-біологічні процеси, які можуть стати причиною порушення нормального функціонування як окремих органів так і організму в цілому. Електромагнітні хвилі, взаємодіючи з тканинами тіла людини, викликають певні функціональні зміни. У результаті дії ЕМП на людину можливі гострі та хронічні форми порушення фізіологічних функцій організму в цілому. Ці порушення виникають в результаті дії електричної складової ЕМП на нервову систему, а також на структуру кори головного мозку та спинного мозку, серцево-судинної системи. Підтвердженням отримання електромагнітної травми є різке погіршення здоров`я, втрата свідомості, операції після проходження військової служби. Крім того, після проходження військової служби у ОСОБА_2 порушилися функції організму, внаслідок чого з 1977 року він знаходить під наглядом Науково-дослідного інституту проктології. З наданих позивачем документів вбачається те, що набуті ним хронічні захворювання є наслідком електромагнітних випромінюван у час проходження військової служби.
Відповідно до п. 21 положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року, котрий регулює порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема, .оранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".
У матеріалах справи міститься лист, долучений представником відповідача до заперечення на позовну заяву, адресований позивачу у 2008 році, зі змісту якого вбачається, що в період проходження військової служби ОСОБА_2 військово-лікарською комісією не оглядався. З 29.04.1971 року по 20.05.1971 року було проведено вскриття гнійника, і після закінчення лікування він був виписаний у частину без медичного огляду ВЛК. Додаткові документальні дані (про травму чи каліцтво, які могли гіпотетично привести до розвитку в нього захворювання) відсутні. За відсутністю документальних даних щодо проходження ВЛК під час військової служби ОСОБА_2 по наявному захворюванню, громадянин ОСОБА_2 обґрунтовано визнаний МСЕК інвалідом армії і підстав для зміни встановленого причинного зв`язку чинним законодавством не передбачено. Питання розгляду в штатній ВЛК не підлягає.

З метою об`єктивної оцінки стану здоров`я і ступеня обмеження життєдіяльності при огляді у МСЕК в кожному випадку проводиться комплексне обстеження хворого: опитування, вивчення необхідних документів, комісійний огляд усіма членами МСЕК та оцінка стану всіх систем організму, вивчення всіх необхідних даних лабораторних та функціональних методів дослідження. Відповідно до п. 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання). Відповідно до п. 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року, при медичному огляді військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Сила України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04.01.1994 року, і не мають довідки, виданої військовою частино, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення про медичну допомогу із зазначенням обставини одержання поранення (травми), витяг з історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи). Згідно з п. 21.20 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року, якщо у військово-медичних документах, складених у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у період проходження військової служби, є згадки про захворювання (поранення) або в цих самих документах зазначені тільки окремі симптоми захворювання (поранення), то ВЛК правомірна вирішувати питання їх причинного зв`язку і прийняття відповідної постанови. Пунктом 21.22 цього ж положення встановлено, що розшук архівних документів, необхідних для вирішення питання про причинний зв`язок захворювань (поранень) колишніх військовослужбовців, проводять військові комісаріати. Штатні ВЛК також проводять розшук додаткових документів та надають консультації з питань визначення причинного зв`язку захворювань (поранень) у колишніх військовослужбовців.
Позивачем надано достатньо документів, з яких вбачається причинно-наслідковий зв`язок між отриманням ним електромагнітної травми та пов`язаних з цим хронічних захворювань при виконанні обов`язків військової служби у 1970-1972 роках. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить висновку про наявність підстав для встановлення факту, ОСОБА_2 отримав електромагнітні травми та пов`язані з цим хронічні захворювання при виконання обов`язків військової служби в 1970-1972 роках.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, с у д,-
в и р і ш и в:
Позов задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 отримав електромагнітні травми та пов`язані з цим хронічні захворювання при виконання обов`язків військової служби в 1970-1972 роках.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: В. І. Марчук