Справа № 676/5484/17
Номер провадження 2/676/2607/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

27 грудня 2017 року Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницькоїобласті

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Ксьондз Р.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянці-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, щовтратила право на користуванняжитловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 . про визнання особи такою, що втратила право користування будинком № 4 по вул. Фрунзе, в с. Вільховець Кам'янець-Подільського району. В обґрунтування своїх вимог вказує, що є власником будинку по вул. Фрунзе, 4 в с. Вільховець Камянець Подільського району, що підтверджується договором дарування від 21.10.1994 року. Відповідач зареєстрований, однак за в казаною адресою не проживає більше одного року, комунальні платежі не здійснює, витрати за користування та обслуговування житла не сплачує, будь-якої участі у веденні господарства не бере, речей належних відповідачу в будинку не має. Відповідач фактично виселився з будинку, перейшов проживати до дружини, але знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачу перешкоди у володінні та розпорядженні своєю власністю. Тому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування будинком № 4 по вул. Фрунзе, в с. Вільховець Кам'янець-Подільського району.

В суді позивач та його представник позов підтримали, просять задовольнити.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 21.10.1994, посвідченого завідуючою Другої Кам'янець-Подільської державної нотаріальної контори ОСОБА_4О, зареєстрованого в реєстрі № 2599 ОСОБА_1 є власником 3/5 будинку № 4 по вул. Фрунзе в с. Вільховець Кам'янець-Подільського району.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Колибаївською сільською радою № 2059 від 06.12.2017 р., згідно даних по господарського обліку з 2006 року по даний час в частині будинку, що належить ОСОБА_1, зареєстрований, але не проживає його брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно актів про обстеження житлового будинку ОСОБА_1 від 22.09.2017 р, 22.08.2017 р, 21.07.2017 р, 23.06.2017 р, 24.05.2017 р, 21.04.2017 р, 27.03.2017 р, 10.02.2017 р, 12.01.2017 р, 13.12.2016 р, 10.11.2016 р, 03.10.2017 р, встановлено, що ОСОБА_3 в будинку зареєстрований, але не проживає.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» , члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користуванняжитлом.

Відповідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 суду проказали, що ОСОБА_3 не проживає в будинку ОСОБА_1 більше 10 років, участі у витратах по утриманню будинку не приймає, його особистих речей в будинку немає, жодних перешкод в проживанні ОСОБА_3 в будинку не чинив.

Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право на користування будинком № 4 по вул. Фрунзе в с. Вільховець Кам'янець-Подільського району, оскільки не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Поважність причин відсутності відповідача за вищезазначеною адресою судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеному будинку.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі ст. ст.17, 319, 321, 346, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 213- 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2), таким, що втратив право на користування житловим будинком №4 в по вул. Фрунзе, в с. Вільховець, Камянець Подільського району, Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.

Повний текст судового рішення виготовлений 05 січня 2018 року