АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/194/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2,5 Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівБородійчука В. Г., Нерушак Л. В.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частину квартири та визнання недійсним договору іпотеки,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_6 та її представника - адвоката Манзар Т.В., які підтримали апеляційну скаргу; представника ПАТ АБ «Укргазбанк» - Крупного О.Г., який просив апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_7, ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частину квартири та визнання недійсними договору іпотеки та поруки, посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що з 09 лютого 2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 і в період шлюбу, а саме 16 липня 2004 року за спільні кошти подружжя вони придбали трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1, яку згідно договору купівлі-продажу оформили на ОСОБА_7

07 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 00-91/08, відповідно до якого банк надав останньому готівкові кредитні кошти в сумі 47 200 доларів США.

ОСОБА_6 вказує, що забезпеченням повернення позичальником кредитних коштів є укладений того ж дня між банком та ОСОБА_7 договір іпотеки № ДІ-00-91/08, який посвідчений 07 травня 2008 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2486.

Предметом іпотеки є нерухоме майно - трикімнатна квартира, житловою площею - 42,7 кв. м., загальною площею - 68,8 кв. м., яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Крім того, зазначає позивачка ОСОБА_6, 07 травня 2012 року між банком та нею, було укладено договір поруки, відповідно до якого вона, як поручитель зобов'язалась перед банком відповідати за виконання ОСОБА_7 зобов'язань по кредитному договору.

Позивачка вказує, що про існування договору іпотеки їй взагалі не було відомо і в нотаріально посвідченій заяві від її імені про надання згоди на передачу в іпотеку квартири за АДРЕСА_1, яка є спільною сумісною власністю подружжя, стоїть не її підпис.

Оскільки існує судовий спір між банком та відповідачем ОСОБА_7 щодо боргових зобов'язань та наміром банку звернути стягнення по боргових зобов'язаннях на майно ОСОБА_7, а саме на вищевказану трикімнатну квартиру, з метою визначити своє право власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, зазначає ОСОБА_6, вона з метою захисту своїх майнових прав звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси та просила постановити судове рішення, яким визнати трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6; визнати за нею право власності на ? частину даної квартири; визнати договір іпотеки № ДІ-00-91/07 від 07 травня 2008 року, укладений між відповідачем ОСОБА_7 та ПАТ АБ «Укргазбанк» недійсним; а також визнати недійсним договір поруки від 07 травня 2012 року, укладений між нею та ПАТ «Укргазбанк», стягнувши на її користь понесені судові витрати.

В подальшому, ОСОБА_6 своєю заявою від 27.10.2016 року збільшила обсяг заявлених позовних вимог, просила суд постановити судове рішення, яким визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7; визнати за ОСОБА_6 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1; визнати недійсним договір іпотеки № ДІ-00-91/08 від 07 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_7 та ВАТ «Укргазбанк» /нині ПАТ «Укргазбанк»/; скасувати запис про реєстрацію договору іпотеки № ДІ-00-91/08 від 07 травня 2008 року та запис про обтяження нерухомого майна (заборони) № 7144974 на квартиру АДРЕСА_1;

Свої позовні вимоги в частині визнання недійсним договору поруки від 07 травня 2012 року, укладеному між позивачкою та ПАТ «Укргазбанк» ОСОБА_6 просила залишити без розгляду.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2016 року позов ОСОБА_6 - задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Визнано за ОСОБА_6 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки № ДІ-00-91/08 від 07 травня 2008 року , скасування запису про реєстрацію договору іпотеки № ДІ-00-91/08 від 07 травня 2008 року та запису про обтяження нерухомого майна (заборони) № 7144974 на квартиру АДРЕСА_1 - відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 214,60 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції в частині, в якій їй відмовлено в задоволенні позовних вимог необґрунтованим, постановленим при неповному з»ясуванні обставин справи, при невідповідності висновків суду її фактичним обставинам, винесеним з порушенням матеріального та процесуального законодавства, просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2016 року в частині відмови в задоволенні її позовних вимог щодо визнання договору іпотеки № ДІ-00-91/08 від 07 травня 2008 року недійсним, скасування запису про реєстрацію договору іпотеки № ДІ-00-91/08 від 07 травня 2008 року та запису про обтяження нерухомого майна (заборони) № 7144974 та ухвалити в даній частині нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. В решті із рішенням суду першої інстанції згідна.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції врахував той факт, що спірна квартира була придбана сторонами в період шлюбу за спільні кошти подружжя, яка в подальшому, стала предметом іпотеки в забезпечення виконання кредитного договору № 00-91/08 від 07 травня 2008 року і прийшов до правильного висновку про наявність підстав для визнання квартири АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та необхідності визнання за ОСОБА_6 право власності на ? частину вказаної квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 09 лютого 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09 лютого 2002 року (т.1 а.с.7), від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1. (т.1 а.с.8)

Під час перебування у шлюбі, згідно договору купівлі-продажу від 16 липня 2004 року, посвідченим 16 липня 2004 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., за спільні кошти подружжя було придбано трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1. (т.1 а.с.9), яку було оформлено на ОСОБА_7

Також судом встановлено, що 07 травня 2008 року між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 00-91/08, відповідно до умов якого банк надав останньому готівкові кредитні кошти в сумі 47 200 доларів США, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,8 % річних . (т.1 а.с.13-15)

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_7 за вказаним кредитним договором між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_7 був укладений договір іпотеки № ДІ-00-91/08, посвідченого 07 травня 2008 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В., предметом якого є нерухоме майно - трикімнатна квартира, житловою площею - 42,7 кв. м., загальною площею - 68,8 кв. м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 і на передачу якої в іпотеку міститься нотаріальна посвідчена заява від імені позивачки (т.1 а.с. 38-42).

Є необґрунтованими посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що при розгляді справи суд першої інстанції не врахував те, що в спірній квартирі, яка є предметом іпотеки, на час укладення кредитного договору та договору іпотеки були зареєстровані неповнолітні діти, а згоди органу опіки та піклування при укладанні даних договорів отримано не було, що є суттєвим порушенням прав неповнолітніх осіб, оскільки дані посилання апелянта спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається із них, зокрема, відомостей облікової /поквартирної/ картки вбачається, що син сторін - ОСОБА_13 був прописаний у АДРЕСА_1 пізніше часу укладення кредитного договору та договору іпотеки /7 травня 2008 року/, а саме з 19 червня 2009 року, а дочка сторін - ОСОБА_11, хоча і була зареєстрована в даній квартирі, проте, позивачкою ОСОБА_6, в порушення вимог статті 60 ЦПК України, на адресу суду не було надано будь-яких об»єктивних доказів, яким саме чином передача в іпотеку спірної квартири позначилося на обсязі прав неповнолітньої особи ти чи є само по собі таке порушення /в разі констатації факту його наявності/ самостійною підставою для визнання договору іпотеки недійсним.

Також є необґрунтованими посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на факт відсутності її згоди на укладення оспорюваного договору іпотеки та не визнав його недійсним з підстав, передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки такі посилання апелянта не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Як вбачається із п.2.4.5 договору іпотеки предмет іпотеки - квартира за АДРЕСА_1 знаходиться у спільній власності подружжя і всі співвласники зазначеної квартири надали нотаріально посвідчену згоду на передачу в іпотеку вказаної квартири.

В матеріалах справи міститься заява від 07 травня 2008 року, посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В., в якій ОСОБА_6 дає свою згоду на передачу в іпотеку спільної з чоловіком квартири. ( т.1 а.с. 81)

Згідно висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Черкаській області від 03 лютого 2015 року за № 1/1 встановлено, що підпис в оригіналі заяви про згоду ОСОБА_6 від 07 травня 2008 року року (а.с.81), посвідчену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. виконаний, вірогідно, не ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням будь-якого дійсного підпису (підписів) ОСОБА_6 (т.1 а.с.127-131)

Відповідно до додаткового висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Черкаській області від 13 липня 2016 року за № 1/908 встановлено, що рукописний текст «ОСОБА_6» в графі «підпис» оригіналу заяви про згоду ОСОБА_6 на передачу в іпотеку спільної квартири її чоловіком ОСОБА_7 від 07 травня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. (а.с.81) виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою. (т.1 а.с.211-217)

Згідно вимог статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отримані в ході розгляду справи експертні висновки, суд повинен враховувати поряд з іншими отриманими доказами по справі.

Як вбачається із наданих в суді першої інстанції пояснень приватного нотаріуса Вінніченко Ж.В., яка посвідчувала договір іпотеки та заяву позивачки ОСОБА_6 про надання згоди на передачу в іпотеку квартири, заяви про надання згоди одного із подружжя на передачу в іпотеку майна, яке є спільним майном подружжя, посвідчуються лише у присутності особи, яка таку згоду надає.

В даному випадку, зазначила нотаріус, при посвідченні заяви ОСОБА_6 вона встановила її особу згідно з паспортом, обізнаність самої позивачки з текстом договору іпотеки, з'ясувала її волевиявлення на укладення даного договору її чоловіком в інтересах сім»ї на тих умовах, які подружжя попередньо обговорило і вважало дані умови прийнятними та вигідними для себе і тільки після цього посвідчила дану заяву.

Посилання на ретельне з»ясування нотаріусом у позивачки ОСОБА_6 вищенаведених обставин міститься безпосередньо в тексті самої заяви.

Нотаріус виключає факт підписання заяви не ОСОБА_6, а її чоловіком ОСОБА_7, оскільки підпис позивачкою було зроблено в безпосередній присутності нотаріуса після встановлення самої особи, яка підписувала вказаний документ.

Нотаріальне посвідчення заяви про надання згоди на передачу квартири в іпотеку без присутності самої позивачки є неможливим, оскільки це є прямим порушенням норм ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року /із наступними змінами та доповненнями до нього/.

Виходячи із цього Порядку, при вчиненні конкретної нотаріальної дії нотаріус зобов»язаний встановити особу, яка звернулася до нього за вчиненням даної нотаріальної дії за чітко визначеними законом документами, крім того, нотаріус зобов»язаний визначити обсяг цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, а також встановити справжнє волевиявлення такої особи та її дійсні наміри щодо вчинення конкретної нотаріальної дії, що робить неспроможними твердження ОСОБА_6 щодо її необізнаності з приводу укладеного договору іпотеки і відсутності її вільного волевиявлення, викладеного в нотаріально посвідченій заяві від її імені про надання згоди на передачу в іпотеку квартири за АДРЕСА_1.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частину квартири та визнання недійсним договору іпотеки - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :