Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/392/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Берднікова Г. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.03.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Суровицької Л.В., Чельник О.І.

секретар Яковлєва Ю.Ю. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дмитрівської сільської ради Знам'янського району, третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_6, після смерті якої залишилося спадкове майно: АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 все своє майно заповідала їй. Вона до смерті матері дбала про неї, а після смерті поховала її.

Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса вона не зверталась, але фактично вступила у право управління майном. ОСОБА_3 є її братом і на спадщину не претендує.

Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 24 листопада 2016 року замінено первісного відповідача ОСОБА_3 належним відповідачем - Дмитрівською сільською радою Знам'янського району. ОСОБА_3 залучено до участі у справі як третю особу.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задоволено.Суд визначив ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач фактично прийняла спадщину, а також з того, що відповідач Дмитрівська сільська рада визнала позов.

Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2016 року виправлено описку в рішенні суду, зазначено, що суд розглянув справу за позовом ОСОБА_4 до Дмитрівської сільської ради Знам'янського району, третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини(а.с.71).

В апеляційній скарзі представник третьої особи ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суд неповно з'ясував обставини справи, дійшов безпідставного висновку про задволення позову та не дав належної оцінки доказам. В матеріалах справи є довідка про те, що ОСОБА_6 на момент смерті проживала одна, чого не заперечувала і позивачка. В позовній заяві позивач, посилаючись на ст.1268 ЦК України, вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину, проте в позовній заяві не зазначає, які ж поважні причини перешкодили їй подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Не зазначені такі причини і в рішенні суду.

В засіданні апеляційного суду третя особа та її представник підтримали доводи апеляційної скарги. Позивач та її представник просили відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним та справедливим.

Відповідач Дмитрівська сільська рада про час та місце розгляду справи повідомлена під розписку (а.с.90,112), в письмовому запереченні просили відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є правомірним, позивач здійснила догляд за матір'ю, поховала її, по цей час утримає в належному стані спадковий будинок та присадибну земельну ділянку та фактично прийняла спадщину (а.с.99-100).

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, однак зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявних обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельних часток (паїв) у землі , яка перебуває у колективній власності КСП ім.Горького Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.7,8-10,114,115).

29 серпня 2007 року секретарем Дмитрівської сільської ради від імені ОСОБА_6 посвідчено заповіт, яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_4 (а.с.11,14).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є дітьми спадкодавця. Між ними виник спір, щодо права спадкування майна померлої матері, ОСОБА_3 посилається на те, що саме в нього знаходяться оригінали сертифікатів на земельні частки (паї) покійних батьків, що свідчить про його вступ у спадщину. Ксерокопії сертифікатів надані ним в засідання апеляційного суду (а.с.114-115).

З повідомлення нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася, ніхто із спадкоємців заяву про прийняття спадщини не подав (а.с.45-46).

Листом від 06 вересня 2016 року державний нотаріус відмовив ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом, оскільки вона не подала заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця та не надала доказів постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.13).

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Право прийняти спадщину або не прийняти її належить виключно спадкоємцеві.

Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець у зазначений строк не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем, на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Право власності на спадкове майно може бути визнано тільки за спадкоємцем, який прийняв спадщину (ст.67 Закону України «Про нотаріат»).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року (справа № 6-1215цс16), від 26 вересня 2012 року (справа №6-85 цс 12), від 04 листопада 2015 року (справа 6-1486 цс 15).

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Враховуючи норми ст.ст.27,31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України) і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування (п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України).

Як вбачається з позовної заяви (а.с.2-3), позивач звертаючись з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не зазначила причини неподання нею нотаріусу заяви про прийняття спадщини та їх поважність, а посилалася лише на фактичне прийняття нею спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що на її думку і є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Після надходження письмових заперечень на позов від ОСОБА_3 (а.с.29-31) змін та доповнень до позову не подавала.

Разом з тим, норми Цивільного Кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, такого поняття, як фактичне прийняття спадщини, не містять, та правового значення для визначення додаткового строку для прийняття спадщини не мають, оскільки єдиною підставою для його визначення за змістом ч.3 ст.1272 ЦК України є поважність причини, з якої пропущений строк для прийняття спадщини.

Зазначені норми матеріального права при вирішенні спору суд першої інстанції не врахував та задовольнив позов, враховуючи, що позивач, поховавши матір, вступила в управління та розпорядження її майном.

За таких обставин в межах заявлених позовних вимог передбачені законом підстави для задоволення позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, що позов підлягає задоволенню також з підстав визнання його відповідачем Дмитрівською сільською радою, який подав заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності його представника (а.с.57).

За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріали справи свідчать про те, що в межах заявлених позовних вимог законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову не має, а визнання відповідачем безпідставного позову суперечить закону.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові ОСОБА_4

Доводи представника позивача в засіданні апеляційного суду, що після смерті матері позивач хворіла та тому не подала заяви про прийняття спадщини, не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки вони виходять за межі заявлених позовних вимог в суді першої інстанції і не були предметом його розгляду, що не перешкоджає позивачу подати такий позов до суду.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307,ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2016 року.

В позові ОСОБА_4 до Дмитрівської сільської ради Знам'янського району, третя особа: ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для прийняття спадщинивідмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: Л.В.Суровицька

О.І.Чельник