УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Омега Банк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 жовтня 2007 року акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» (далі - АКБ «ТАС-Комерцбанк»), правонаступником якого було відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк»), а на даний час є публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк»), і ОСОБА_5 уклали кредитний договір № 1606/1007/45-002, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 39 950 доларів США зі сплатою 11,9 % річних строком до 26 жовтня 2022 року.

Того ж дня між ним, як поручителем, ОСОБА_5 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» був укладений договір поруки.

У подальшому 7 серпня 2009 року між ВАТ «Сведбанк» і ОСОБА_5 укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору, згідно з умовами якого сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентів за користування кредитом, а саме: за період користування кредитом із 7 серпня 2009 року - 11,9 %; за період із 8 серпня 2009 року по 9 липня 2010 року - 7 % річних; за період із 10 липня 2010 року по 9 липня 2011 року - 10 % річних; за період із 10 липня 2011 року по 26 жовтня 2022 року - 13,64 % річних.

Ураховуючи те, що внаслідок внесення зазначених змін до кредитного зобов'язання збільшився обсяг його відповідальності як поручителя, просив визнати припиненим договір поруки із 7 серпня 2009 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано припиненим із 10 липня 2011 року договір поруки, укладений 26 жовтня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», ОСОБА_4 і ОСОБА_5

У задоволенні решти позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 559 ЦК України, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що внесення додатковою угодою змін до кредитного договору в частині збільшення з 10 липня 2011 року розміру процентної ставки 11,9 % до 13,64 % річних без згоди поручителя на такі зміни призвело до збільшення обсягу відповідальності останнього і зумовило припинення поруки.

Колегія погоджується з такими висновками, які узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-1161 цс 15, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик