УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Гулька Б.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів за касаційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 3 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішеннями Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2012 року та від 27 січня 2014 року з нього були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 1/4 частці заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Зазначав, що його матеріальне становище змінилося, оскільки з 7 червня 2016 року перебуває у шлюбі із ОСОБА_10 та має на утриманні ще одну дитину - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ураховуючи наведене, позивач просив зменшити розмір аліментів на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із 1/4 частки на 1/6 частку його доходів на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 3 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Змінено розмір аліментів, стягнутих рішеннями Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2012 року та від 27 січня 2014 року із ОСОБА_4 на утримання малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 1/4 частки на 1/6 частку всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, починаючи з 2 листопада 2016 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційні скарги підлягають відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 192 СК України, врахувавши роз'яснення п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що майновий стан позивача змінився, оскільки на його утриманні перебуває третя дитина ОСОБА_11, тому з урахуванням вимог ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір аліментів на ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підлягає зменшенню.

Колегія погоджується з таким висновком, який узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 19 жовтня 2016 року № 6-1798 цс 16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 3 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
Б.І. Гулько С.П. Штелик