Справа № 289/1741/17
Номер провадження 2/289/967/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Прокопчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кичкирівської сільської ради, про визнання права власності на будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті її баби ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Центральній № 59 в селі Кичкирі, Радомишльського району, Житомирської області, інших спадкоємців які б мали право та претендували на зазначене майно немає, тому просила суд визнати за нею право власності.

В судовому засіданні позивачка не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву в якій просила справу розглянути без її участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала до суду письмову заяву, просила розгляд справи проводити без її участі, а позовні вимоги задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала до суду письмову заяву, просила розгляд справи проводити без її участі, а позовні вимоги задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2011 року померла спадкодавця, ОСОБА_2, у віці 76 років місті Слонім, Слонімского району, Гродненської області, Республіки Білорусь, про що в книзі реєстрації актів про смерть 26 жовтня 2011 року зроблено запис за №511, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ДР №0254038, виданого 26 жовтня 2011 року відділом ЗАГС Слонимського райвиконкому Гродненської області.

Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадкового майна що залишилось після смерті ОСОБА_2 входить житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Центральній №59 в селі Кичкирі, Радомишльського району, Житомирської області.

Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1964 року побудови, п"яти сараїв, погрібу, огорожі та має інвентаризаційну вартість 81 891 грн.

За життя, спадкодавиця, ОСОБА_2, на випадок своє смерті, розуміючи значення своїх дій, діючи добровільно, без будь якого насильства, примусу, як фізичного так і морального, на випадок своєї смерті склала заповіт та посвідчила його у Кичкирівській сільській раді, Радомишльського району, Житомирської області, 10 жовтня 2011 року, реєстр №160, згідно якого спадкодавця, 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в селі Кичкирі по вул. Центральна буд. № 59, Радомишльського району, Житомирської області, та господарські будівлі, заповіла онуці ОСОБА_1, а 1/2 частину житлового будинку заповіла онукам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в рівних частинах.

Всі троє зазначених спадкоємців за заповітом ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області та прийняли спадщину шляхом подачі заяв. На підставі поданих заяв нотаріусом була заведена спадкова справа №77/2012 до майна ОСОБА_2.

Судом встановлено, що на даний час ніхто із спадкоємців до нотаріуса за оформленням спадщини не звертався та свідоцтва про право на спадщину за заповітом не отримував. Крім того спадкоємиці за заповітом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовляються від оформлення спадкового будинку, по вулиці Центральній № 59 село Кичкирі Радомишльського району Житомирської області, на користь ОСОБА_1, що підтверджується, їх особистими заявами.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Визнання судом права власності в порядку спадкування за наявності перешкод для одержання свідоцтва про право на спадщину не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини.

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Право змінювати правовідносини, захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси належить тільки суду, до компетенції якого згідно із законом є оформлення спадщини, оскільки в такому випадку вимоги про розподіл спадщини і визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду тільки судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кичкирівської сільської ради, про визнання права власності на будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за по вулиці Центральній №59 (пятдесят девять) в селі Кичкирі, Радомишльського району, Житомирської області, який належав померлій ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький