РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача шляхом відшкодування шкоди за неотриману послугу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача шляхом відшкодування шкоди за неотриману послугу. На обґрунтування вимог у позові зазначив, що 30 вересня 2015 року між ним ОСОБА_1 та Відповідачем - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі по тексту Агентство, ФОП ОСОБА_2В.) було укладено Договір №USAФ-ОВ-00093/2 про надання послуг (далі - Договір), згідно умов якого ним як Замовником доручено, а Агентство взяло на себе виконання інформаційного обслуговування та консультації з питань оплати необхідних витрат для подорожі до США, умов участі та порядку оплати вартості міжнародної програми Work&Travel USA, а також надання супутніх послуг. Для надання послуг, які є предметом даного Договору, ним на виконання умов, передбачених п.2.2 та п.2.2.1, подано Агентству письмовий запит шляхом проставлення власного підпису під текстом даного Договору, що прирівнюється до подання вказаного запиту. При цьому, при поданні письмового запиту за його обробку ним відповідно до п.2.2.1 та п.4.1 Договору сплачено 400 гривень, що підтверджується ОСОБА_3 прийому-передачі послуг попереднього консультування (додаток №1 до Договору) та квитанцією до прибуткового касового ордера №Ф-ОВ-00887 від 01 жовтня 2015 року. Згідно п.4.1.2 ним відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №Ф-ОВ-01138 від 02 листопада 2015 року було сплачено 9 720 гривень, що еквівалентно 400 доларів США. Сплата зазначеної суми передбачала надання Агентством послуг передбачених пп.1) п.2.2.2 Договору, а саме виконання обовязків покладених на Агентство пунктами 2.1.1, 2.1.2 та 2.1.3 Договору, що надавало можливість на участь у програмі. Надання вказаних послуг підтверджується ОСОБА_3 прийому-передачі послуг від 02 листопада 2015 року (додаток №2). В подальшому, за надання решти послуг по Договору, зокрема згідно пп.2) та пп.3) п.2.2.2, ФОП ОСОБА_2 надіслала йому рахунок на оплату №16 від 11 січня 2016 року на суму 23 750 гривень, який було ним оплачено 14 січня 2016 року (квитанція №0.0.489153056.1 від 14 січня 2016 року), однак послуги йому не були надані. Зазначив, що умовами пп.2) та пп.3) п.2.2.2 Договору визначено, що підтвердженням надання даного етапу послуг Агентством належним чином у повному обсязі є підписання ОСОБА_3 прийому-передачі послуг (додаток №3) та ОСОБА_3 прийому-передачі додаткових послуг (додаток №4).

Крім того, завершення будь-якого з етапів надання послуг, передбаченого у п.2.2 даного Договору, не передбачає автоматичного надання наступного етапу послуг. Кожен із наведених у п.2.2 цього Договору етапів надання послуг вважається самостійною послугою. Належним фактом надання послуг є підписаний сторонами відповідний акт прийому-передачі, передбачені у п.2.2.2 Договору (п.2.2.3).

Проте, у звязку з ненаданням/неотриманням передбачених Договором послуг, що підтверджується відсутністю підписаних актів, він звертався до Відповідача про повернення йому сплачених коштів в розмірі 23 750 гривень, зокрема із досудовою пропозицією від 07 липня 2016 року, а пізніше, на прохання Агентства, із заявою від 21 липня 2016 року.

На його звернення, Відповідачем ФОП ОСОБА_2 03 серпня 2016 року було здійснено повернення коштів за ненадані послуги, проте лише частково, а саме в розмірі 17 500 гривень.

Таким чином, на даний час Агентством за порушення умов Договору, не повернуто йому ще 6 250 гривень, у звязку з чим змушений звертатись з даним позовом до суду.

Вказав, що для оплати послуг Агентства, він будучи студентом та отримуючи лише стипендію, змушений був позичити кошти, оскільки розраховував, що Відповідач надасть послуги належним чином і він за його допомогою візьме участь у міжнародній програмі Work&Travel USA, що дасть йому змогу розширити світогляд, набути досвіду та заробити, в тому числі щоб повернути борг.

Просив стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (НОМЕР_1) на його користь за неотриману послугу згідно умов Договору №USAФ-ОВ-00093/2 про надання послуг, укладеного 30 вересня 2015 року між ним як Замовником та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 як Агентством, в рахунок відшкодування матеріальних збитків кошти в розмірі 6 250 гривень. З метою забезпечення даного позову, накласти арешт на грошові кошти, що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (НОМЕР_1), які знаходяться в ЗАТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» у м. Київ, р/р 5388, МФО 320984, в межах ціни даного позову 6 250 гривень. Судові витрати, що складаються з витрат, повязаних з правовою допомогою адвоката, в розмірі 3 000 гривень, та судовий збір за забезпечення позову в розмірі 275, 60 гривень, а всього 3 275,60 гривень стягнути з відповідача на його користь.

Позивач в судове засідання не зявився. В поданій до суду представником позивача заяві, просив розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обємі, не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно. Про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином рекомендованою кореспонденцією. До суду надійшло клопотання відповідачки, в якому ФОП ОСОБА_2 просила розглядати справи у її відсутність, у звязку з неможливістю прийняти участь у судовому засіданні, копію рішення надіслати на адресу її проживання. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення . Судом встановлено, що 30.09. 2015 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено Договір №USAФ-ОВ-00093/2 про надання послуг, згідно умов якого позивачем як Замовником доручено, а Агентство взяло на себе виконання інформаційного обслуговування та консультації з питань оплати необхідних витрат для подорожі до США, умов участі та порядку оплати вартості міжнародної програми Work&Travel USA, а також надання супутніх послуг. Відповідно до п.2.2.1 та п.4.1 Договору позивачем сплачено 400 гривень, що підтверджується ОСОБА_3 прийому-передачі послуг попереднього консультування (додаток №1 до Договору) та квитанцією до прибуткового касового ордера №Ф-ОВ-00887 від 01.10.2015р. Згідно п.4.1.2 відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №Ф-ОВ-01138 від 02 листопада 2015 року позивачем було сплачено 9 720 гривень, що на момент сплати еквівалентно 400 доларів США. Сплата зазначеної суми передбачала надання Агентством послуг передбачених пп.1) п.2.2.2 Договору, а саме виконання обовязків покладених на Агентство пунктами 2.1.1, 2.1.2 та 2.1.3 Договору, що надавало можливість на участь у програмі. Надання вказаних послуг підтверджується ОСОБА_3 прийому-передачі послуг від 02 листопада 2015 року (додаток №2). Встановлено, що 14.01.2016 року, позивач оплатив рахунок на суму 23 750 гривень, який надіслала йому ФОП ОСОБА_2 ( рахунок на оплату №16 від 11 січня 2016 року) за надання решти послуг по Договору, зокрема згідно пп.2) та пп.3) п.2.2.2, що підтверджується оглянутою квитанцією №0.0.489153056.1 від 14 січня 2016 року. Також судом встановлено, що ОСОБА_1 у звязку з ненаданням (неотриманням), передбачених Договором послуг звертався до ФОП ОСОБА_2 щодо повернення йому сплачених коштів в розмірі 23 750 гривень, зокрема із досудовою пропозицією від 07.07.2016 року, а пізніше, на прохання Агентства, із заявою від 21.07.2016 року. ФОП ОСОБА_2 03 серпня 2016 року було здійснено повернення коштів ОСОБА_1 за ненадані послуги в розмірі 17 500 грн.. З оглянутої судом довідки № 138 від 25.03.2016 р., виданої Вінницьким торговельно-економічним інститутом КНТЕУ вбачається, що ОСОБА_1 є студентом ІІІ курсу денної форми навчання, навчається за держзамовленням на факультеті товарознавство, отримує стипендію. Положеннями ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Положеннями ч.1 ст.901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст.526 ЦК України. Згідно цієї правової норми, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Положеннями ч.3 ст.651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

При цьому, згідно ч.2,5 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються, при цьому, якщо договір змінений або розірваний у звязку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється (ч.ч.2,3 ст.615 ЦК України).

Порушенням зобов'язання згідно зі ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг регулює цей Закон України «Про захист прав споживачів» (ст.1? Закону).

Право споживача вимагати відшкодування збитків, завданих у разі порушення умов договору про надання послуг закріплено положеннями ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Приписами ст.906 ЦК України визначено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем було сплачено кошти за надання послуг за Договором в повному обсязі вказаному ФОП ОСОБА_2, проте відповідач умови договору порушила оплачених позивачем послуг не надала, оплачені послуги відшкодувала частково, в наслідок чого у позивача виникло право на відшкодування коштів за рішенням суду.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та стягнення на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 6250,00 грн. з розрахунку 23750,00 грн. (сплачені кошти за послугу) - 17500 грн. (добровільно повернуті кошти) = 6250,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 3275,60 грн. ( сплачений судовий збір в розмірі 275,60 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.), та 551,20 грн. судовий збір в прибуток державного бюджету України. На підставі вищевикладеного та керуючись 10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди в розмірі 6 250 (шість тисяч двісті пятдесят) грн. 00 коп. , судові витрати в сумі 3275(три тисячі двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. в прибуток державного бюджету України. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголо шення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас