ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 березня 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, невизначеного кола споживачів, що захворіли від недоліків лікаря ОСОБА_2, невизначеного кола споживачів, в інтересах яких діє Громадська організація «Інтернаціонал хворих споживачів «ІСІ» до лікаря ОСОБА_2 Атомомоджуючого модуля №32 атомклініки лікування хворобатомомолодженням «Доктор ОСОБА_3», треті особи лікар ОСОБА_3, ОСОБА_2 Вікторовичпро захист прав споживачів.-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач 1), невизначене коло споживачів, що захворіли від недоліків лікаря ОСОБА_2(далі позивач 2), невизначене коло споживачів, в інтересах яких діє Громадська організація «Інтернаціонал хворих споживачів «ІСІ» (далі позивач 3)звернулись до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до лікаря ОСОБА_2 Атомомоджуючого модуля №32 атомклініки лікування хворобатомомолодженням «Доктор ОСОБА_3», треті особи лікар ОСОБА_3, ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Розглянувши вказаний позов вважаю, що він не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як зазначає Пленум ВС України у Постанові №2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зокрема, у разі пред'явлення позову про захист прав споживачів відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» у заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; способи захисту, яких суд може вжити, тощо. Заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України щодо форми й змісту позовної заяви. Незазначення ціни позову є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з прохальної частини позову, однією з вимог визначене зобовязати відповідача відшкодувати оплату лікування хвороби споживача в розмірі 600 мил.дол.США та витрати, понесені при виявленні помилки відповідача в розмірі 560000 грн.

При цьому, позовна заява не містить ціни позову щодо вимог майнового характеру; способи захисту, яких суд може вжити, що є недоліками позовної заяви, які позивачу необхідно усунути.

Крім того, відповідно до норм ЦПК України, зміст позовних вимог - це певна форма захисту порушеного права, яку просить позивач застосувати на його відновлення. Зміст позовних вимог повинен бути конкретизований. Позивач повинен подбати про обрання саме такого способу захисту своїх прав, який ґрунтуються на законі або договорі.

Таким чином, судами неможливо застосування таких способів захисту прав та законних інтересів осіб, які не передбачені чинним законодавством, зокрема статтею 16 ЦК України, та які не випливають із положень законодавства.

Судом встановлено, що позовні вимоги є неконкретизованими відповідно до способу захисту порушеного права, обставини справи викладені некоректно, є загромадженими зайвою інформацією, взагалі позовна заява не містить чіткого, однозначного та конкретного змісту позовних вимог.

Захист порушених прав та інтересів можливий кількома способами, а саме відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач має запропонувати суду ті способи захисту його прав, що містяться у законі. Водночас особа може обрати й інші вимоги, що випливають із законів, які визначають порядок реалізації відповідних прав чи свобод, тобто містять норми матеріального права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного, позивачу необхідно усунути зазначені судом недоліки, конкретизувавши зміст вимог заяви, викласти цей зміст чітко, однозначно та конкретно, оскільки, згідно з принципом диспозитивності, право обирати спосіб захисту належить виключно позивачу, суд такого права не має.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зазначає, що позивач - це особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суб'єктивною передумовою виникнення у позивача права на пред'явлення позову є наявність у нього юридичної заінтересованості. Юридична заінтересованість означає, що звернутися до суду за судовим захистом права чи інтересу може лише особа, якій, на її думку, це право чи інтерес належить.

Позивачами у даному позові крім фізичної особи - ОСОБА_1, зазначені також - невизначене коло споживачів, що захворіли від недоліків лікаря ОСОБА_2 та невизначене коло споживачів, в інтересах яких діє Громадська організація «Інтернаціонал хворих споживачів «ІСІ», тобто коло осіб, яких не можна ідентифікувати окремо один від одного, які при цьому не є ані юридичною особою, ані представником (органом) держави.

Суд також зазначає, що цивільна дієздатність здатність особи самостійно набувати цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе права та обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у випадку їх невиконання.

Не визначення конкретної особи позивача при зверненні до суду не дає в подальшому суду змоги встановити наявність суб'єктивного матеріального права на звернення з цим позовом та встановити наявність у нього цивільної процесуальної дієздатності.

Як вбачається з матеріалів заяви, позов подано від імені невизначеного кола споживачів, в інтересах яких діє Громадська організація «Інтернаціонал хворих споживачів «ІСІ».

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Статтею 42 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання. Довіреність фізичної особи, яка є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності). Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

На підтвердження повноважень представника посилаються на п.10 ч.1 ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів», однак положення зазначеної норми не підлягають застосуванню, оскільки визначають повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Таким чином, до позовної заяви, поданої представником, має бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Частиною 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, так як є інвалідом другої групи. Щодо інших позивачів невизначеного кола споживачів, що захворіли від недоліків лікаря ОСОБА_2, невизначеного кола споживачів, в інтересах яких діє Громадська організація «Інтернаціонал хворих споживачів «ІСІ», то відомості щодо їх звільнення від сплати судового збору відсутні.

При зверненні до суду із даним позовом позивачі посилаються на звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав позивачів». Разом з тим, у позові не зазначено, які саме права споживачів позивача 2 та позивача 3 порушені, про захист яких спрямований даний позов, не зазначено жодних доказів порушення прав позивачів саме як споживачів певних послуг.

Судом встановлено, що позивачі 2 та 3 будь-які докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, суду не надали, а тому позивачам необхідно додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у передбачену Законом розмірі за кожну вимогу відповідно до розміру та змісту позовних вимог або докази звільнення від сплати судового збору.

Стаття 119 ЦПК України у частина 4 якої передбачає, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

При цьому судом враховується, що позовна заява викладена російською мовою, в той час коли судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою - українською.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, невизначеного кола споживачів, що захворіли від недоліків лікаря ОСОБА_2, невизначеного кола споживачів, в інтересах яких діє Громадська організація «Інтернаціонал хворих споживачів «ІСІ» до лікаря ОСОБА_2 Атомомоджуючого модуля №32 атомклініки лікування хворобатомомолодженням «Доктор ОСОБА_3», треті особи лікар ОСОБА_3, ОСОБА_2 про захист прав споживачів - залишити без руху.

Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом пяти днів з моменту отримання ухвали.

Розяснити позивачам, що при невиконанні вимог даної ухвали, зазначена позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.Ю.Чернишова