Справа №490/6260/16-ц 25.09.2017 25.09.2017 25.09.2017
Справа №490/6260/16-ц Головуючий першої інстанції Мамаєва О.В.
Провадження №22-ц/784/1633/17 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

25 вересня 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Серебрякової Т.В.,

суддів: Галущенка О.І., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участі: позивача ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_6, рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 червня 2017 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_6, до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, про визнання дій незаконними та покладення обовязку вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_6, предявив вищевказаний позов до ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та покладення обовязку вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування 1/2 частки нежитлового обєкту нерухомого майна від 30 грудня 2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімстройторг» подарувало ОСОБА_2 1/2 частку нежитлового обєкту нерухомого майна, що знаходиться по вулиці Східна №114 в місті Миколаєві, та складається з літ. А-3 - будівля охорони з цокольним поверхом площею 154.8 кв.м., літ. В-1 - склад, літ. Г-1 - склад площею 196.1 кв.м., літ. Д-1 - вбиральня, літ. Е-1 - склад, літ. Ж-1 - пітомник для собак площею 79.4 кв.м., літ. З -2 - склад площею 266.2 кв.м., літ. И-1 - навіс, літ. К-1 - навіс, літ Л-2 - склад з рампою площею 170.3 кв.м., огорожа - №1,2,3,7, декоративна водойма №5, свердловина №6, літ. І - покриття.

Згідно договору дарування від 27 січня 2015 року, ОСОБА_2 уклав договір дарування частки нежитлового обєкта, за яким подарував свою 1/2 частку у праві спільної часткової власності зазначеного нежитлового об'єкта своєму синові ОСОБА_6, від імені якого діяла його законний представник мати ОСОБА_7

Інша 1/2 частка зазначеного нерухомого майна належить відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 15 квітня 2009 року ОСОБА_4

У 2014 році відповідач, без згоди іншого співвласника нерухомого майна, самовільно переобладнала будівлю охорони з цокольним поверхом літ. А-3 - у житловий будинок, що фактично призвело до зменшення кількості поверхів з трьох до двох і змінило площу будівлі, а також позбавило можливості позивача, як співвласника майна, використовувати зазначену будівлю за її первісним цільовим призначенням.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_6, просив суд визнати незаконними дії відповідача щодо реконструкції будівлі охорони літ. А-3, у житловий будинок, що знаходиться по вулиці Східна №114 в місті Миколаєві.

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 серпня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Службу у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради (а.с.35).

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, та також просив зобовязати відповідача повернути будівлю охорони літ. А-3, що знаходиться по вулиці Східна №114 в місті Миколаєві у первинний стан (а.с.197).

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначав, що будівля літ. А-3, що знаходиться по вулиці Східна №114 в місті Миколаєві, ніколи не належала ОСОБА_2, оскільки 1/2 частка нерухомого майна, яка перейшла у його власність, а згодом за договором дарування, у власність його сина, не включала зазначене нерухоме майно, а складається з нежитлових будівель літ З-2, літ Л-2, літ. В-1, Д-1, К-1, ворота №7, 1/2 частина огорожі №3 та 1/2 частина покриття літ.І. При цьому також вказував, що попередніми судовими рішеннями вже встановлено законність дій відповідача щодо введення спірної будівлі в експлуатацію як житловий будинок.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 червня 2017 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі особа, яка її подала, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_6, не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позову, районний суд вважав, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.1,3-4,10-11,303 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст.ст.21,24,41 Конституції України, ст.ст.319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ст.355 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено районним судом, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування 1/2 частки нежитлового обєкту нерухомого майна від 30 грудня 2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімстройторг» подарувало ОСОБА_2 1/2 частку нежитлового обєкту нерухомого майна, що знаходиться по вулиці Східна №114 в місті Миколаєві та складається з: літ. А-3 - будівля охорони з цокольним поверхом площею 154.8 кв.м., літ. В-1 - склад, літ. Г-1 - склад площею 196.1 кв.м., літ. Д-1 - вбиральня, літ. Е-1 - склад, літ. Ж-1 - пітомник для собак площею 79.4 кв.м., літ. З-2 - склад площею 266.2 кв.м., літ. И-1 - навіс, літ. К-1 - навіс, літ Л-2 - склад з рампою площею 170.3 кв.м., огорожа №1,2,3,7, декоративна водойма №5, свердловина №6, літ. І - покриття.

За цим договором у користування ОСОБА_2 перейшли: нежитлові будівлі літ 3-2 загальною площею 266.2 кв.м., літ Л-2 загальною площею 170.3 кв.м., літ В-1, Д-1, К-1; ворота №7, 1/2 частина огорожі №3; 1/2 частина покриття літ.І (а.с.4).

На підставі нотаріально посвідченого договору дарування 1/2 частки нежитлового обєкту нерухомого майна від 30 грудня 2004 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімстройторг» подарувало ОСОБА_8 (в подальшому прізвище змінено на ОСОБА_5) 1/2 частку нежитлового обєкту нерухомого майна, що знаходиться по вулиці Східна №114 в місті Миколаєві, та складається з літ. А-3 - будівля охорони з цокольним поверхом площею 154.8 кв.м., літ. В-1 - склад, літ. Г-1 - склад площею 196.1 кв.м., літ. Д-1 - вбиральня, літ. Е-1 - склад, літ. Ж-1 - пітомник для собак площею 79.4 кв.м., літ. З-2 - склад площею 266.2 кв.м., літ. И-1 - навіс, літ. К-1 - навіс, літ Л-2 - склад з рампою площею 170.3 кв.м., огорожа №1,2,3,7, декоративна водойма №5, свердловина №6, літ. І - покриття.

За вказаним договором у користування ОСОБА_8 перейшли: нежитлові будівлі літ А-3 загальною площею 154.8 кв.м., літ Г-1 загальною площею 196.1 кв.м., літ Ж-1 загальною площею 79.4 кв.м., літ И-1, Е-1; ворота №2, хвіртка №1, декоративна водойма №5, свердловина №6, 1/2 частина огорожі № 3, 1/2 частина покриття літ.І (а.с.7).

Отже, вищевказане нерухоме майно належало на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 і та ОСОБА_8 і між ними з 2004 року було визначено право користування отриманими в дар будівлями і спорудами.

В подальшому, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування 1/2 частки у праві спільної часткової власності на нежитловий обєкт від 15 квітня 2009 року ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_10 належну їй 1/2 частку у праві спільної часткової власності на нежитловий обєкт, що розташований по вулиці Східна №114 в місті Миколаєві.

За умовами договору у користування відповідача перейшли: літ. А-3 - будівля охорони з цокольним поверхом загальною площею 154.8 кв.м., літ Г-1 - склад загальною площею 196.1 кв.м., літ Е-1 - склад, літ Ж-1 - пітомник для собак загальною площею 79.4 кв.м., літ И-1 - навіс, хвіртка №1, ворота №2, №5 - декоративна водойма, №6 - свердловина, 1/2 частина огорожі №3, 1/2 частина літ. І - покриття (а.с.9).

Відповідно до звіту про оцінку 1/2 частки нежитлового об'єкта, що належала ОСОБА_2 станом на 04 листопада 2014 року, вартість 1/2 частки нежитлового об'єкта за вищевказаною адресою, яка складається із: нежитлової будівлі літ. З-2, літ. Л-2, літ. В-1, Д-1, К-1, воріт №7, 1/2 частини огорожі №3, 1/2 частини покриття №1, становить 373 400 грн. (а.с.80-87).

Згідно договору дарування від 27 січня 2015 року, ОСОБА_2 уклав договір дарування частки нежитлового обєкта, за яким подарував свою 1/2 частку у праві спільної часткової власності нежитлового об'єкта, що розташований по вулиці Східна №114 смт. Тернівка в місті Миколаєві, своєму синові ОСОБА_6, від імені якого діяла його законний представник мати ОСОБА_7

Відповідно п.2 цього договору дарування, нежитловий об'єкт, частка якого відчужується, складається з: літ. А-3 - будівля охорони з цокольним поверхом площею 154.8 кв.м., літ. В-1 - склад, літ. Г-1 - склад площею 196.1 кв.м., літ. Д-1 - вбиральня, літ. Е-1 - склад, літ. Ж-1 - пітомник для собак площею 79.4 кв.м., літ. З -2 - склад площею 266.2 кв.м., літ. И-1 - навіс, літ. К-1 - навіс, літ Л-2 - склад з рампою площею 170.3 кв.м., огорожа №1,2,3,7, декоративна водойма №5, свердловина №6, покриття літ.№1 (а.с.6).

Згідно заяви від 27 січня 2015 року до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_11, позивач, як дарувальник за договором дарування 1/2 частки нежитлового обєкту, стверджував, що технічна характеристика обєкту майна, що розташоване за адресою: місто Миколаїв, вулиці Східна, №114 відповідає відомостям наявним у правовстановлюючому документі та технічній документації, реконструкція (зміна конфігурації і розмір обєкту, перепланування, перебудова, надбудова, докова прибудова), а також виконання будівельних робіт з порушенням вимог, визначених державними будівельними нормами, стандартами і правилами самочинно не проводились.

Зі змісту заяви слідує, що ОСОБА_7, як представник обдарованого, підтвердила вищевказаний факт та заявила, що до укладення договору обєкт нерухомого майна нею був візуально оглянутий, його технічні характеристики відповідають тим, що зазначені у технічному паспорті. Недоліків чи дефектів, які значно знижують цінність або перешкоджають можливості використання за цільовим призначенням, а також реконструкцій обєкту нерухомого майна на момент огляду нею не було виявлено (а.с.91).

У 2014 році ОСОБА_4 провела реконструкцію будівлі охорони, що позначена на плані літ.А-3 та 26 вересня 2014 року остання подала до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області Декларацію про готовність обєкта до експлуатації, а 29 вересня 2014 року декларація була зареєстрована в інспекції (а.с.17-19).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що з 27 січня 2015 року припинилося право власності позивача ОСОБА_2 на 1/2 частку спірного нерухомого майна у звязку з передачею свого права власності за нотаріально посвідченим договором дарування своєму синові, а відтак суд дійшов висновку, що ОСОБА_12 втратив право вимоги щодо усунення порушення його прав співвласника майна та відсутні передбачені законом підстави для захисту його прав.

Однією із підстав припинення права власності, визначених ст.346 ЦК України, є відчуження власником свого майна.

Отже, ураховуючи наведене та обставини даної справи, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст.212 ЦПК України) вірно встановив, що право ОСОБА_2, про захист якого він просив, не порушено, оскільки в силу ст.346 ЦК України його права власника припинилися у звязку з передачею своїх прав на спірне майно іншій особі, а відтак останній втратив і право на захист свого цивільного права щодо цього майна.

Також, в порушення ст.60 ЦПК України суду не було надано доказів на підтвердження порушення прав нового власника майна ОСОБА_6 Натомість, в матеріалах справи наявний акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20 квітня 2016 року, з якого слідує, що при перевірці порушень не виявлено (а.с.69). До того ж, законність дій відповідача щодо реконструкції будівлі були обєктами перевірки у інших судових рішеннях, якими не встановлено порушень жодних прав інших осіб, у тому числі і ОСОБА_6 (а.с.74-76).

При цьому, обставини, на які містяться посилання в апеляційній скарзі, судом першої інстанції при розгляді справи перевірялись.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а лише зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції по їх оцінці, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 червня 2017 року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_6, відхилити, а рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.І. Галущенко

ОСОБА_13