Провадження №2-о/447/77/17
Справа №447/135/17
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

17.11.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: отримання поранення при виконанні обовязку військової служби 25 січня 2015 року на території Донецької області в районі міста Дебальцеве, Україна, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Заявник мотивує свої вимоги тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, Львівської області. Зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 21 червня 1994 року Миколаївським РВК Львівської області він був призваний на строкову військову службу до лав Збройних Сил України. 10 липня 1994 року він прийняв військову присягу у військовій частині НОМЕР_1 . 15 травня 1996 року на підставі Указу Президента України № 137/96 від 24 лютого 1996 року його було звільнено у запас.

09 серпня 2014 року на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 607/14 від 21 липня 2014 року він був призваний на військову службу у в/ч НОМЕР_2 під час мобілізації на особливий період Жидачівсько-Миколаївським ОРВК Львівської області, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 та обліково-послужною картою до військового квитка. В період з 23 вересня 2014 року по 25 січня 2015 року безпосередньо брав участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції у складі військової частини ПП НОМЕР_4 .

Після підготовки на військовому полігоні, що знаходиться в с. Оріховиця, Ужгородського району, Закарпатської області, його у складі в/ч ПП НОМЕР_4 було направлено в район м. Дебальцеве, Донецької області, для виконання бойового завдання на посаді старшого сержанта. Відповідно до Акту про нещасний випадок, затвердженого командиром військової частини ПП НОМЕР_4 ОСОБА_2 , 25 січня 2015 року, виїжджаючи на МТЛБ в район м. Дебальцеве, Донецької області, він потрапив під артилерійський обстріл. Внаслідок вибуху міни поблизу машини його викинуло вибуховою хвилею з МТЛБ, що призвело до отримання вибухової травми.

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24 квітня 2015 року № 911, під час виконання обов`язків військової служби в районі м. Дебальцеве, Донецької області, він отримав вибухову травму: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій грудної клітки.

Після отримання травми, бригадою МЧС його було доставлено в неврологічне відділення Артемівської міської лікарні №2, де поставили діагноз: контузія головного мозку та ситуаційний невроз.

З 26 січня по 28 січня 2015 року він перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному (відділенні Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (в/ч НОМЕР_5 ) з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку і забій грудної клітки, правобічний пульмоніт.

30 січня 2015 року він був направлений на подальше лікування у Військово-медичний клінічний центр Західного регіону, де знаходився до 05 лютого 2015 року.

28 травня 2015 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_6 йому було видане посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_7 .

22 вересня 2015 року відповідно до витягу із наказу командира військової частини ПП НОМЕР_4 № 198 його було виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Згідно витягу із протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 30 жовтня 2015 року № 739, отримана ним травма: «наслідки перенесеної вибухової травми (25.01.2015 р.): закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку у вигляді вегето-судинної нестійкості без порушення функцій ЦНС - пов`язана із захистом Батьківщини. Крім того, відповідно до вищевказаного витягу захворювання: «остеохондроз грудного, поперекового відділів хребта, правобічний сколіоз І ступеню грудного відділу хребта без порушення функцій хребта, правобічний пульмоніт», -пов`язане із захистом Батьківщини

Відповідно до Указу Президента України від 08 травня 2015 року його було нагороджено медаллю «захисника Вітчизни».

Отже, саме в результаті збройної агресії та воєнного конфлікту, який був розпочатий Російською Федерацією, він отримав поранення 25 січня 2015 року, у звязку з чим просив заяву задоволити.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримав та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній.

В судове засідання представник заінтересованої особи Міністерства соціальної політики України не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справиу його відсутності.

В судове засідання представник заінтересованої особи Російської Федерації не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року було схвалено текст Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків». З аналізу даної заяви вбачається, що 20 лютого 2014 року були зафіксовані перші випадки порушення Збройними Силами Російської Федерації порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання підрозділів збройних сил Російської Федерації, розташованих в Криму, що знаходились там відповідно до Угоди між Україною і Російською Федерацією про статус та умови перебування на території України Чорноморського флоту Російської Федерації від 28 травня 1997 року, для блокування українських військових частин.

27 лютого 2014 року збройні підрозділи спеціального призначення Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації захопили будівлі Ради міністрів та Верховної Ради Автономної Республіки Крим. Водночас відбулося створення і озброєння іррегулярних збройних формувань найманців з числа місцевих жителів, якими керували офіцери спецслужб і Збройних Сил Російської Федерації, а Чорноморський флот Російської Федерації заблокував українські порти, де знаходилися кораблі Військово-Морських Сил України. За цих обставин лідер партії «Русское единство» Сергій Аксьонов у незаконний спосіб проголосив себе головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим та закликав Президента Російської Федерації «забезпечити мир і спокій в Криму». У відповідь на цей заклик Президент Російської Федерації, порушуючи як міжнародне право, так і чинну українсько-російську договірно-правову базу, а також Будапештський меморандум, звернувся до Ради Федерації Федеральних зборів Російської Федерації, яка своєю постановою від 01 березня 2014 року, протиправно легалізуючи ці порушення, надала згоду на використання на території України Збройних Сил Російської Федерації. Як наслідок, це призвело до збройного захоплення і воєнної окупації невід`ємної частини України - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Нелегітимно сформована в умовах російської воєнної окупації виконавча влада Автономної Республіки Крим 16 березня 2014 року провела референдум про входження Автономної Республіки Крим до складу Російської Федерації, однак результати референдуму не були визнані жодною країною світу, крім Російської Федерації, що підтверджується Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27 березня 2014 року «Територіальна цілісність України».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VІІ від 15 квітня 2014 року із змінами і доповненнями, внесеними відповідно Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації» від 15 вересня 2015 року № 685-VІІІ Автономна Республіка Крим та місто Севастополь визнано тимчасово окупованою територією України з зазначенням дати початку тимчасової окупації - 20 лютого 2014 року.

Незаконно анексувавши Автономну Республіку Крим, Росія продовжила свою військову агресію по відношенню до України, розпочавши в квітні 2014 року другу фазу збройної агресії проти України, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької Народної республіки» (07 квітня 2014 року) та «Луганської Народної республіки» (27 квітня 2014 року).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема :вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України.

Як підсумок, Україною, за наслідками збройної агресії Російської Федерації, прийнято постанову Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» якою визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Крім того, військові дії Російської Федерації на території України були фактично визнані та засуджені рядом міжнародних інстанцій. Так, 15 січня 2015 року Європейський парламент затвердив резолюцію щодо України, в якій вказано: «Європарламент рішуче засуджує агресивну і експансіоністську політику Росії, що є загрозою єдності та незалежності України і створює потенційну загрозу для самого Європейського союзу, в тому числі засуджує незаконну анексію Криму і неоголошену гібридну війну проти України, яка включає в себе інформаційну війну з елементами кібер-війни, використання регулярних і нерегулярних сил, пропаганду, енергетичний шантаж, економічний тиск, дипломатичну та політичну дестабілізацію; підкреслює, що ці дії є порушенням міжнародного права».

Аналізуючи наведені обставини та докази, що містяться у досліджених судом нормах міжнародного та національного законодавства, суд приходить до висновку, що наслідком саме збройної агресії Російської Федерації стала окупація частини території України, а саме Автономної Республіки Крим, м. Севастополь, частини Луганської та Донецької області.

При вирішенні даної справи суд констатує, що факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно приписами ч. 2 ст. 61 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що внаслідок саме збройної агресії Російської Федерації на території Донецької області було порушено невідємне право на життя ОСОБА_1 передбачене ст. 27 Конституції України, ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Отже встановлення юридичного факту поранення ОСОБА_1 при виконанні обов`язку військової служби 25 січня 2015 року на території Донецької області України, в районі міста Дебальцеве, що сталося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, обумовлено, в першу чергу, тим, що заявник має на меті визначення свого статусу як особи, яка перебуває під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 03.07.1954 року, тобто жертви міжнародного збройного конфлікту, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених цією конвенцією, іншими нормами міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218, 256, 257-259 ЦПК України,

в и р і ш и в :
заяву задоволити.

Встановити юридичний факт поранення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні обов"язку військової служби 25.01.2015 року на території Донецької області, в районі міста Дебальцеве, України, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя : Карбовнік І. М.