ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1653/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Комаревцевої Л.В.

за участю секретарів - Борисова М.О., Драгой В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ Банк «Контракт» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором № ФО (UАН)/3562 від 12.01.2015 року про відкриття та обслуговування рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток у сумі 26 272,50 грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.01.2015 року між ПАТ Банком «Контракт» та ОСОБА_3 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахункуфізичної особи з використанням банківської платіжної картки карток.

На підставі п.1.1 вказаного договору Банком Держателю відкритий рахунок №6002 в гривні, емітована та надана в користування Держателю платіжна картка типу MasterCardWorldwide, а також здійснювалося обслуговування рахунку на умовах передбачених договором, Правилами та Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними пластиковими картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» для фізичних осіб.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що при користуванні платіжної карткою Держателем можуть здійснюватися такі види операцій, як внесення або зняття готівки, здійснення безготівкових розрахунків в межа витратного ліміту та встановлених добових обмежень по зняттю готівки/розрахункам за допомогою банківської платіжної картки.

За умовами п.2.1. Договору поповнення рахунку проводиться у валюті, в якій відкрито рахунок, у готівковій або безготівковій формі, але не менше суми витратного ліміту та відповідної суми за обслуговування рахунку, які передбачені Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними платіжними картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» для фізичних осіб (далі - Тарифи). Нарахування процентів за використання кредитного ліміту/Овердрафту за рахунком (п.2.3.договору) здійснюється відповідно до вимог Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк «Контракт», затверджених наказом ОД-164 від 22.12.2011 (далі - Правила), Договору та/або договору укладеного при наданні кредитного ліміту/Овердрафту.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що сторони домовились, що перелік операцій, які вчиняються Банком за рахунком, права та обов'язки Сторін, їх відповідальність, порядок нарахування та сплати процентів, визначаються Правилами, Договором та Тарифами, правилами відповідної платіжної системи та нормами чинного законодавства України.

Визначення термінів наведені в Правилах відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк «Контракт», затверджених наказом ОД-164 від 22.12.2011 .

За умовами п.1.18 Правил, кошти з рахунку Держателя картки використовуються для розрахунків за операціями з використання банківських платіжних карток, а також для здійснення інших операцій не заборонених чинним законодавством України. Строк списання коштів з рахунку при використанні банківської платіжної картки, встановлюється згідно правил відповідної платіжної системи і обчислюється як період часу між датою здійснення операції з використання платіжної картки і датою фактичного списання коштів з рахунку.

За умовами п.2.3. договору нарахування процентів за користування Кредитною лінією, Овердрафтом, простроченим кредитом/простроченим Овердрафтом здійснюється у відповідності до Правил, цього договору або договору укладеного при наданні кредитного ліміту/Овердрафту. При цьому, згідно п. 1.27.4 Правил, використовується метод факт/факт, тобто визначається фактична кількість днів місця у році. Держатель сплачує проценти за використану кредитну лінію, Овердрафт, прострочений кредит, прострочений Овердрафт у валюті кредитної лінії/Овердрафту при кожному зарахуванні коштів на рахунок за період з лати останнього нарахування процентів до дати зарахування коштів на рахунок, а також в останній операційний день місця, включаючи його.

Згідно п. 1.38.1 вказаних Правил, якщо валюта проведення операції з використанням платіжної картки є долар США, Євро або Гривня то така валюта відрізняється від валюти ведення рахунку. Банк списує з рахунку кошти у валюті ведення рахунку у сумі, що є еквівалентом сумі операції. Сума операції в свою чергу перераховується у валюту ведення рахунку за курсом, встановленим Банком на день списання.

Відповідно до вимог п.14.8 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» та п п.5 розділу 2 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05.11.2014 Банк та Держатель укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Перед укладанням такого договору Банк ознайомлює Держателя з умовами договору про використання електронного платіжного засобу, тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Отже, норми діючого законодавства України передбачають, що підставою для використання електронних платіжних засобів (платіжних карток) та проведення фінансових операцій за їх допомогою, є укладений учасником платіжної системи (Банком) та клієнтом (Відповідачем) є договір, а також правила проведення операцій за допомогою електронних платіжних засобів.

За умовами п.2.2.3-2.2.4. Правил Держатель зобов'язується при здійсненні операцій за рахунками виконувати вимоги договору, чинного законодавства України, цих Правил та витрачати кошти, розміщені на рахунку, лише в межах витратного ліміту та контролювати свої витрати з метою недопущення заборгованості перед Банком. У випадку виникнення заборгованості протягом 30 днів з дня її виникнення повернути цю суму Банку. В порушення вказаних вище пунктів Відповідачем допущено перевитрату витратного ліміту та виникнення заборгованості, яка досі не повернута Банку.

Пунктом 4.2. Договору, підписаного між Позивачем та Відповідачем встановлено, що Держатель, підписуючи цей договір, засвідчує, що він ознайомлений з умовами одержання банківської платіжної картки, з переліком необхідних для пред'явлення документів, Правилами затвердженими Банком на момент цих договорів та тарифами і зобов'язується безумовно їх дотримуватися.

Згідно п.2.3. Договору нарахування процентів за використання Кредитного ліміту/Овердрафту за рахунком здійснюється у відповідності до Правил, цього Договору та /або договору укладеного при наданні Кредитного ліміту/Овердрафту. Підписанням Договору Держатель (Боржник), згідно п.2.5. Договору, погоджується з тим, що перелік видів послуг, що надаються Банком та їх вартість визначені Тарифами, а також розмір процентної ставки, що нараховується на залишки коштів, що знаходяться на рахунку/рахунках, розмір процентної ставки, що нараховується на суму заборгованості за Кредитним лімітом/Овердрафту можуть бути змінені протягом строку дії договорів у випадку зміни Тарифів. Розмір процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом (несанкціонованої перевитрати доступного залишку/кредиту за рахунком) встановлений Тарифами у розмірі 0,2% за кожний день користування несанкціонованим овердрафтом, тобто 73% річних.

Банк в повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором від 12.01.2015 року про відкриття та обслуговування рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток, а саме: банк відкрив поточний рахунок №6002, надав Держателю платіжну картку типу MasterCardWorldWide.

Кредитний ліміт по рахунку держателя встановлено не було, що підтверджується п.4 Заяви-анкети про відкриття рахунку від 12.01.2015 року.

Проте, відповідачем при здійсненні операцій зі зняття готівки та при здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням банківської платіжної картки за рахунком в межах витратного ліміту та встановлених добових обмежень по зняттю готівки допущено перевитрату витратного ліміту, тобто відповідач скористався належними банку коштами, понад залишок коштів на своїй банківській картці чим допустив несанкціонований овердрафт.

Відповідно до ст. 1069 ЦК, якщо згідно з договором банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому коштів (кредитування рахунку), вважається, що банк надав клієнтові кредит на відповідну суму із дня здійснення цього платежу. Таким кредитом і є овердрафт.

11.02.2016 року банк звернувся до боржника з повідомленням - вимогою №62/11-458 про погашення суми заборгованості по несанкціонованій перевитраті доступного залишку, що виникла через різницю у курсі валют під час проведення розрахункових операцій за платіжними картками та списання цих операцій з карткових рахунків у валюті ведення цих рахунків, за договорами у повному обсязі. Проте вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

За змістом п.3.1. договору за невиконання чи неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та договором. Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України на вимогу Банку на суму боргу нараховується індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 11.10.2016 року відповідачем зобов'язання за договором №ФО(UАН)/3564 від 12.01.2015 року не виконані, через що утворилась заборгованість загальною сумою 26 272,50 гривень.

Наводячи правове обґрунтування стягнення заборгованості з відповідача позивач виходить з того, що між сторонами укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток. Банком зафіксований факт використання несанкційнованого овердрафту, тобто у держателя БПК виникло зобов'язання повернути несанкціонований овердрафт.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст. 509 ЦК України). Згідно ст. 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За змістом загальних положень про виконання зобов'язань, а саме ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно умов ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Таким чином, позивач вважає що вправі вимагати з відповідача відсотків за користування грошовими коштами.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у письмових запереченнях поданих на позов. Зазначив у судовому засіданні, що неправильно на його думку позивач нараховує борг відповідачу внаслідок неправильного розрахунку та неправильного застосування курсу долара США. Посилається також на неправильне застосування позивачем дати курсу долара для розрахунку. У відповідача відсутні підстави для нарахування будь яких процентів, інфляційних втрат та 3% річних.

Заслухавши пояснення представників позивача, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 12.01.2015 року між ПАТ Банком «Контракт» та ОСОБА_3 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки карток.

На підставі п.1.1 вказаного договору Банком Держателю відкритий рахунок №6002 в гривні, емітована та надана в користування Держателю платіжна картка типу MasterCardWorldwide, а також здійснювалося обслуговування рахунку на умовах передбачених договором, Правилами та Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними пластиковими картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» для фізичних осіб.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що при користуванні платіжної карткою Держателем можуть здійснюватися такі види операцій, як внесення або зняття готівки, здійснення безготівкових розрахунків в межа витратного ліміту та встановлених добових обмежень по зняттю готівки/розрахункам за допомогою банківської платіжної картки.

За умовами п.2.1. Договору поповнення рахунку проводиться у валюті, в якій відкрито рахунок, у готівковій або безготівковій формі, але не менше суми витратного ліміту та відповідної суми за обслуговування рахунку, які передбачені Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними платіжними картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» для фізичних осіб (далі - Тарифи). Нарахування процентів за використання кредитного ліміту/Овердрафту за рахунком (п.2.3.договору) здійснюється відповідно до вимог Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк «Контракт», затверджених наказом ОД-164 від 22.12.2011 (далі - Правила), Договору та/або договору укладеного при наданні кредитного ліміту/Овердрафту.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що сторони домовились, що перелік операцій, які вчиняються Банком за рахунком, права та обов'язки Сторін, їх відповідальність, порядок нарахування та сплати процентів, визначаються Правилами, Договором та Тарифами, правилами відповідної платіжної системи та нормами чинного законодавства України.

За умовами п.1.18 Правил, кошти з рахунку Держателя картки використовуються для розрахунків за операціями з використання банківських платіжних карток, а також для здійснення інших операцій не заборонених чинним законодавством України. Строк списання коштів з рахунку при використанні банківської платіжної картки, встановлюється згідно правил відповідної платіжної системи і обчислюється як період часу між датою здійснення операції з використання платіжної картки і датою фактичного списання коштів з рахунку.

Позивач у позові вказує що у розрахунках з банком у відповідача сума 9318,70 грн. це прострочена заборгованість за несанкціоновану перевитрату доступного залишку.

Однак, позивач не надав розрахунку всіх складових для вирахування цієї грошової суми та порядку їх утворення що унеможливлює її перевірку.

Як вбачається з матеріалів справи 16, 17, 18, 19, 22, 23 січня 2015 року відповідач, здійснював операції по зняттю готівкових коштів зі свого рахунку. При цьому відповідач здійснював таке зняття виключно в межах тих грошових коштів, які були попередньо внесені ним на рахунок.

Як встановлюється з наданої позивачем Виписки від 20.10.2016 року за договором у період з 12.01.2015 року по 20.10.2016 року, станом на 16.01.2015 року на рахунку позивача ( на депозиті) знаходилось 45 000,00 грн. Крім того, 22.01.2015 року відповідач вніс на свій рахунок в банку 31 855,04 грн. Ці кошти не надавалась позивачем (банком), а належали особисто відповідачу і не були кредитними. Тобто станом на 22.01.2016 року на рахунку відповідача знаходились не кредитні, а належні відповідачу особисті грошові кошти в сумі 76 855,04 грн. (45 000 + 31 855,04).

Утворення у відповідача заборгованості позивач вбачає в тому, що в період з 16.01.2015 року по 28.01.2015 року за допомогою картки відповідач здійснив наступні транзакції по рахунку.

Згідно виписки валютою транзакції були Євро та долар США, а валютою рахунку - гривні.

Зняття коштів (їх проведення по рахункам) здійснювалось у Євро та доларах США, їх фактичне отримання відповідачем та списання банком з рахунку - здійснювалось в гривнях.

Зняття готівки відповідачем здійснювалось 16, 17, 18, 19, 22, 23 січня 2015 року Готівка, знята відповідачем 16, 17, 18, 19 січня 2015 року була позивачем списана з рахунку 17 та 21 січня 2015 року. В свою чергу, готівка, знята відповідачем 22 та 23 січня 2015 року, була позивачем списана 27.01.2015 року.

При списанні 27.01.2015 року з рахунку позивача грошових коштів в рахунок покриття готівки в іноземній валюті, знятій відповідачем 22 та 23 січня 2015 року, позивач застосовував той курс Євро до гривні, який нібито був встановлений банком станом на 27.01.2015 року.

Зокрема, з виписки встановлюється, що при проведенні позивачем транзакції та фактичному знятті (списанні) грошових коштів, позивач застосував курс Євро до гривні у такому співвідношенні: 27.01.2016р. 100 Євро = 2395,26 грн.

Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що такий курс (1 Євро = 23,95 гри.) дійсно був банком встановлений на день списання коштів по рахунку відповідача.

Позивач не надав доказів того, що інформація про такий курс взагалі оприлюднювалась на сайті банку або дійсно на ньому розміщувалась, як це вимагається п.1.38.1 Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк "Контракт".

За таких обставин, необгрунтованим та не відповідаючим п.1.38.1. Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк "Контракт" є застосування позивачем обмінного курсу, який на день списання грошових коштів з рахунку відповідача, не був розміщений на сайті Банку а доказів такого розміщення суду не надано.

Згідно листа Національного банку України від 05.09.2016 року, за даними Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України, станом на 27.01.2015 року було зареєстровано таку інформацію щодо середніх курсів за операціями з купівлі/продажу ПАТ Банк "Контракт" на готівковому валютному ринку України: Євро - купівля 18,61, продаж - 18,63.

Згідно листа Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ Банк "Контракт" від 22.09.2016 року у ПАТ Банк "Контракт" станом на 27.01.2015р. діяли такі комерційні курси купівлі- продажу: Євро - купівля 18,61, продаж - 18,63.

Таким чином, вказана позивачем сума боргу у відповідача внаслідок здійснення ним перевитрат по рахунку, має місце лише внаслідок того, що позивач при здійсненні розрахунку використовує непідтверджений курс Євро до гривні станом на 27.01.2015 року.

Замість курсу 18,63 за Євро, позивач використовує курс 23,95 гри. за один Євро.

Суд погоджується з розрахунком відповідача що сума здійснення ним по картковому рахунку операцій за період з 16 по 23 січня дорівнювала 75 602,12 гри., а не 84 218,28 грн. як вважає позивач.

З урахуванням того, що станом на 16.01.2015 року на рахунку (депозиті) відповідача знаходилось 76 855,04 грн. (45 000 + 31 855,04) його особистих грошових коштів, будь яких перевитрат (несанкціонового овердрафту) по рахунку відповідач не допускав.

Таким чином станом на 27.01.2015 року на рахунку позивача навіть мали залишались грошові кошти в сумі 1252,92 грн. (76 855,04 - 75 602,12) .

Отже, в період з 16.01.2015 року по 27.01.2015 року включно на картковому рахунку відповідача знаходились не кредитні, а належні відповідачу грошові кошти. Овердрафт (кредит) від банку відповідачем не використовувався, не замовлявся та не списувався. Всі витрати по картковому рахунку були здійснені в межах належних відповідачу грошових коштів, які банк відповідачу в кредит не надавав.

Посилання ж позивача на Розпорядження голови правління № 18 від 27.01.2015р. в якості підтвердження існування в Банку "окремого" обмінного курсу (1 Євро = 23,95 грн.), слід оцінювати критично, оскільки дійсність такого розпорядження є сумнівною за умов, коли інформація про такий курс не була оприлюднена на сайті банку, як це вимагається п. 1.38.1. Правил.

Згідно п.п..3 п.8 Розділу І Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, яке затверджене Постановою Національного банку України від 05.11.2014 р. №705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів: « Внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити: 3) порядок установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно п.п.3 п.8 Розділу II Положення, Банк зобов'язаний зазначити в договорі такі умови: 3) порядок обслуговування рахунку (за дебетовою, дебетово-кредитною або кредитною схемою, розміри гарантійного забезпечення та/або незнижувального залишку коштів на рахунку, порядок кредитування користувача, порядок установлення курсу продажу, обміну або конвертації іноземної валюти тощо).

Всупереч наведеним вимогам, ні умови укладеного з відповідачем договору від 12.01.2015 року, ні внутрішньобанківські (ПАТ Банк "Контракт") Правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк "Контракт" від 22.12.2011 року - не передбачали порядок установлення курсу купівлі-продажу, обміну або конвертації іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

Договір та Правила передбачають лише порядок або спосіб розміщення позивачем (Банком) відомостей про розмір курсу на день списання грошових коштів з рахунку Клієнта (на сайті Банку). Але в яким чином в Банку установлюється такий обмінний курс - ні Договір, ні Правила не визначають. Тобто те, яким же чином в Банку в січні 2015 року установлювався курс продажу, обміну або конвертації іноземної валюти до відповідача не доводилось.

Між тим, згідно п.п.3 п.8 Розділу І та п.п.З п.8 Розділу II Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання (Постанова НБУ від 05.11.2014р. № 705) банк має розкривати не лише порядок оприлюднення обмінного курсу, а й порядок установлення такого курсу.

Відповідач використовував свої особисті кошти, які були на рахунку.

Можливість використання банківської платіжної картки (БПК) для зняття готівки, тобто для готівкових операцій, передбачена Правилами від 22.12.2011 року.

Так, зокрема, Правилами від 22.12.2011 року визначено, що "банківська платіжна картка" (БПК) - це спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується в тому числі для отримання грошей у готівковій формі через банківські автомати.

Цими ж Правилами визначено, що "операції з використання БПК" - це операції, в яких БПК використовується в тому числі для отримання готівки.

Згідно п.1.2. Договору про користування платіжною карткою, держателем можуть здійснюватись в тому числі такі види платіжних операцій, як внесення або зняття готівки.

Операції, які здійснював відповідач ( внесення готівки в гривні та зняття готівки у валюті), належить до валютних операцій.

Згідно п.п.2 ст.1 Декрету КМ України від 19.02.1993р. "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", до "валютних операцій" також належать операції, пов'язані з ввезенням, переказуванням і пересиланням на територію України та вивезенням, переказуванням і пересиланням за її межі валютних цінностей.

Згідно ч.1 ст.8 Декрету КМ України від 19.02.1993р. "Про систему валютного регулювання", для валютних операцій використовуються валютні (обмінні) курси іноземних валют, виражені у валюті України, курси валютних цінностей в іноземних валютах, а також у розрахункових (клірингових) одиницях. Зазначені курси встановлюються Національним банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Національний банк України може встановлювати граничні розміри маржі за операціями на міжбанківському валютному ринку України уповноважених банків та інших фінансових установ, що одержали ліцензію Національного банку України, за винятком операцій, пов'язаних із строковими (ф'ючерсними) угодами .

Згідно п.37 Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого Постановою Національного банку України від 10.08.2005, № 281 "Про затвердження нормативно - правових актів Національного банку України, Національний банк має право:

-установлювати для суб'єктів ринку граничні межі продажу готівкової іноземної валюти фізичним особам - резидентам;

-установлювати граничний розмір маржі, на яку курс купівлі та продажу іноземної валюти може відхилятися від офіційного курсу гривні до іноземної валюти, що встановлюється Національним банком, з метою недопущення безпідставних фінансових втрат населення та суб'єктів ринку, якщо події на міжнародному валютному ринку або інші негативно впливатимуть на міжбанківський валютний ринок України.

Згідно листа НБУ від 04.11.2014р. № 24-011/64178 "Про проведення валютних аукціонів" під час встановлення курсів купівлі-продажу іноземних валют у касі уповноважені банки як курсовий орієнтир можуть використовувати значення індикативного валютного курсу за попередній день з відхиленням до 5 відсотків.

Згідно листа НБУ від 09.09.2016 року, було зареєстровано таку інформацію щодо середніх курсів за операціями з купівлі та продажу ПАТ Банк "Контракт" на готівковому валютному ринку України станом на 27.01.2015 року: Євро купівля - 18,61; продаж- 18,63.

Позивачем не надано доказів того, що відповідач погодився з проведенням позивачем валютних операцій за тим, підвищеним курсом обміну, за яким позивача нараховує відповідачу борг.

Підпис особи засвідчує не лише ознайомлення з документом, а і згоду на викладені в документі умови, обов'язки, наслідки невиконання зобов'язань, розміри штрафних санкцій, розміри та порядок нарахування процентів, право банку на зміну умов в односторонньому порядку, збільшення розміру ліміту тощо.

Суд критично сприймає доводи сторони позивача що при укладенні 12.01.2015 р. Договору, відповідач був ознайомлений з документами, які договором віднесені до його складових частина та містять істотні умови договору:

-тарифами на обслуговування операцій з міжнародними платіжними картками, емітованими ПАТ Банк "Контракт" для фізичних осіб від 22.01.2015 року;

-правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банк "Контракт" від 22.12.2011 року.

Згідно п.2.4. договору, перелік операцій, що вчиняються банком за рахунком, права та обов'язки сторін, їх відповідальність, порядок нарахування та оплати процентів, визначається правилами, договором та тарифами.

Згідно п.4.2. договору, його підписання засвідчує не лише ознайомлення держателя з умовами договорів платіжної картки, а й з затвердженими Банком Правилами та Тарифами.

Під правилами розуміються правила відкриття та обслуговування карткових рахунків та банківських платіжних карток ПАТ Банк "Контракт", які затверджені правлінням банку та розміщені на сайті www.kontrakt. UА.

Підписання Договору відповідачем без факту реального надання Правил та Тарифів для ознайомлення Держателю картки само по собі по собі не означає «автоматичного" ознайомлення Держателя з Правилами та тарифами.

Згідно п.7 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, яке затверджене Постановою Національного банку України від 05.11.2014, № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", Банк зобов'язаний під час видачі електронного платіжного засобу надати користувачу примірник договору, правил користування електронним платіжним засобом та тарифів банку на обслуговування електронного платіжного засобу.

Доказів того, що при підписанні Договору від 12.01.2015 року позивач не лише надав відповідачу та ознайомив відповідача з діючими у Банку Правилами від 22.12.2011 року, або з діючими на час укладення Договору Тарифами Банку, які фактично є складовими частинами Договору та містять його істотні умови позивач не надав.

Правила та Тарифи, під якими б містився підпис відповідача про знайомлення з їх змістом - позивачем не надані.

Згідно п.9 Розділу II Положення про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів, Банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором.

Банк зобов'язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов'язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору.

Позивачем не надано доказів того, що Тарифи від 22.01.2015 року були доведені до відповідача в порядок та спосіб, передбачений п.9 Розділу II Положення про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

Посилаючись на внутрішньобанківські Правила від 22.12.2011 року та Тарифи від 22.01.2015 року, представники позивача не надали в судовому засіданні доказів та підтвердження того, що ним надаються саме ті Правила і Тарифи, та саме в тій редакції, яка дійсно діяла в ПАТ Банк "Контракт" в період з 15 по 27 січня 2015р. та була оприлюднена на сайті банку. Належних та допустимих доказів такого оприлюднення та тотожності оприлюднених Правил і Тарифів тим, які були надані позивачем - позивач не надав.

Позивач не довів доказами, що такі Правила і Тарифи взагалі були Банком оприлюднені на сайті банку та були доступні для ознайомлення, а відповідно, що у позивача була з ними можливість ознайомитись.

Статтями 629 та 630 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов певного виду, оприлюднених в установленому прядку.

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір юридично закріплює відносини між сторонами, надаючи їм характер зобов'язань, виконання яких захищене законом; визначає порядок, способи та послідовність здійснення дій сторонами, передбачає засоби забезпечення зобов'язань.

Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору (ч.1 ст. 638).

Договір є видом правочину і для його укладення та чинності сторонами необхідно дотримуватись усіх тих вимог, які визначені у ст.203 ЦК України для всякого правочину.

Необгрутованими є твердженнями позивача про те, що зазначення в п.4.2. договору від 12.01.2015 року про ознайомлення відповідача з Правилами та Тарифами може бути вважатись належним та допустимим доказом того, що відповідач дійсно був ознайомлений з такими Правилами та Тарифами, до яких відсилають умови Договору.

Згідно правових висновків Верховного суду України в постанові від 11.03.2015 року у справі № 6-16цс15, ознайомлення з будь-яким документом має бути підтверджене підписом особи.

Оскільки наявної у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 9318,70 гривень судом не встановлено, то не підлягають стягненню і інші заявлені позивачем до стягнення грошові суми що є похідними.

Підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 203,536,612,625,626,628,629,630,638,1069 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА