Справа № 682/2501/16-ц
Провадження № 2/682/57/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

з участю секретаря Захарчук С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом Славутського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення допомоги по безробіттю,

в с т а н о в и в :

Позивач Славутський міськрайонний центр зайнятості, в особі виконуючого обовязки директора ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення допомоги по безробіттю, посилаючись на те, що з 12 листопада 2015 року по 21 січня 2016 року відповідач перебував на обліку у Славутському міськрайонному центрі зайнятості, як безробітний. В період з 18 листопада 2015 року по 13 січня 2016 року відповідачу було виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 2206,53 гривень.

При проведенні розслідування страхових випадків було виявлено, що під час перебування на обліку у Славутському міськрайонному центрі зайнятості відповідач не повідомив про своє працевлаштування в ТОВ «Явір» з 18 листопада 2015 року на посаду верстатника д/о верстатів, чим приховав відомості про обставини, що впливають на умови реєстрації в службі зайнятості, призначення й виплати допомоги по безробіттю, про що 10 червня 2016 року працівником Славутського міськрайонного центру зайнятості було складено відповідний Акт № 61.

В судове засідання представник позивача за довіреністю не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в поданій заяві не заперечував щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення.

Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 12 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Славутського міськрайонного центру зайнятості з письмовими заявами про надання йому статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив викладену в тексті заяви інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно; ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення.

12 листопада 2015 року ОСОБА_3 було надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю.

При проведенні розслідування страхових випадків по обміну даних Славутського міськрайонного центру зайнятості з Державною податковою адміністрацією, позивачем була отримана інформація стосовно перебування відповідача у період знаходження на обліку у Славутському міськрайонному центрі зайнятості у трудових відносинах з ТОВ «Явір», що підтверджується даними копії наказу № 26 від 18 грудня 2015 року.

21 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Славутського міськрайонного центру зайнятості про зняття його з обліку у звязку з відмовою від послуг служби зайнятості.

За даними наказу, підписаного уповноваженою особою ТОВ «Явір» № 31 від 19 травня 2016 року ОСОБА_1 звільнений з роботи за згодою сторін.

10 червня 2016 року Славутським міськрайонним центром зайнятості на підставі виявленого факту було складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 61.

За даними довідки Славутського міськрайонного центру зайнятості № 11-05/872 від 14 червня 2016 року, за період з 18 грудня 2015 року по 13 січня 2016 року, відповідачу була виплачена допомога по безробіттю в розмірі 2206,53 гривень.

14 червня 2016 року за № 11-01/873 Славутським міськрайонним центром зайнятості було направлено лист претензію відповідачу щодо добровільного повернення коштів на рахунок Славутського міськрайонного центру зайнятості в 15-ти денний термін з дня отримання даної претензії.

Позивачем вжиті заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільне повернення суми виплаченої допомоги по безробіттю. На час ухвалення рішення сума допомоги відповідачем не відшкодована.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття регулюються Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, належать до зайнятого населення, а тому не можуть бути визнані безробітними.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 36 зазначеного Закону встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд має право, зокрема, стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Пунктами 6, 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України за № 60/62 від 13 лютого 2009 року, передбачено, що у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законом порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що відповідач під час перебування на обліку у Славутському міськрайонному центрі зайнятості в статусі безробітного та виплати йому допомоги по безробіттю почав працювати у ТОВ «Явір», в звязку з чим не мав права на отримання відповідних виплат. Про факт працевлаштування ОСОБА_1 не повідомив Славутський міськрайонний центр зайнятості, тобто умисно не виконав свій обовязок, встановлений ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача до відповідача є законною, обґрунтованою, підтверджується наявними у справі доказами, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову.

Судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1378 гривень, підтвердженні платіжним дорученням, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН 2, на користь Славутського міськрайонного центру зайнятості, допомогу по безробіттю за період з 18 грудня 2015 року по 13 січня 2016 року в розмірі 2206,53 гривень та 1378 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано; після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомленням протягом трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Мацюк Ю. І.