Справа № 562/4044/17
У Х В А Л А

"14" листопада 2017 р. суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Чорний І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення, яким поділити між нею та відповідачем домоволодіння № 11 по вул. Третя в с. Здовбиця Здолбунівського райрну Рівненської області.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суддя дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсної вартості спірного домоволодіння, частину якого позивач просить виділити їй у власність, та відповідних доказів на підтвердження її розміру в позовній заяві не зазначено.

Разом із тим, з метою встановлення дійсної вартості спірного домоволодіння позивач вправі звернутися до суб'єктів оцінної діяльності щодо визначення як вартості спірного нерухомого майна, так і ідентичного йому.

Визначення ціни позову та зазначення її у позовній заяві є обовязком позивача.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

При цьому суддя звертає увагу на те, що інвентаризаційна вартість, зазначена у технічному паспорті на майно, не є його дійсною вартістю.

Зазначена ціна позову позивачем у розмірі 157 002,27 гривень є не обґрунтованою.

При пред'явленні зазначеного позову ОСОБА_1 судовий збір не сплачено.

Позивачка просить звільнити її від сплати судового збору з тих підстав, що знаходиться у важкому матеріальному становищі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. ОСОБА_1 не надано належних доказів, що свідчать про такий майновий стан, зважаючи на що, відсутні правові підстави для задоволення клопотання та звільнення від сплати судового збору.

З огляду на вказане, вважаю, що позивач не підлягає звільненню від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 % позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 640 грн. 00 коп. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 8000 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином позивачу слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, зокрема:

- визначити, виходячи з дійсної вартості спірного нерухомого майна чи ідентичного йому, ціну позову і зазначити докази, якими вона обґрунтовується;

- сплатити судовий збір у розмірі 1% ціни позову, з урахуванням викладених вище вимог закону щодо визначення розміру судового збору, за наступними реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у Здолбунівському районі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993013; банк отримувача: ГУДКСУ в Рівненській області; код банку отримувача (МФО) 833017; рахунок отримувача 0171; код класифікації доходів бюджету 22030001; призначення платежу: судовий збір, за позовом(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Здолбунівський районний суд Рівненської області, (суду).

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Позивачу у пятиденний строк з дня отримання цієї ухвали необхідно виправити вказані в ухвалі недоліки. В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: