Справа № 462/1698/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Ящук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №3, який діє в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги та Комунальна 8-ма міська клінічна лікарня м.Львова, про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача на користь Львівської міської ради до місцевого бюджету міста Львова понесені Комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, а також Комунальною 8-мою міською клінічною лікарнею м. Львова витрати на лікування потерпілого від злочину в розмірі 11054 грн. 99 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.08.2015 р. по справі № 462/3518/15-к, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, і призначено покарання у виді позбавлення волі терміном на З (три) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_1 звільнено від відбування ним основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов'язки. Вироком суду встановлено, що відповідач, 07.12.2014р. о 17.20 год., керуючи автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Городоцькій у м.Львові в напрямку до центру міста, при проїзді ділянки в районі будинку № 274, пересікаючи Скнилівський міст, порушив вимоги Р 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», небезпека для руху»); Р 2 п. 2.3 б), д); Р 12 п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, заздалегідь маючи інформацію про погіршення зчіпних якостей дорожнього покриття, своєчасно не розпочав зменшення швидкості руху до такої величини, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля, що призвело до втрати контролю над його керованістю і, як наслідок, до виїзду на смугу зустрічного руху та зіткнення із автомобілем «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2. Також, вироком суду встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир керованого ним автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження поєднаних травм у вигляді множинних переломів обох гомілок, правої стегнової кістки та правої стопи, переломів ребер справа, переломів кісток тазу, забою легенів і серця, правобічного гемопневмотораксу, розриву печінки, субарахноїдального крововиливу головного мозку, яка ускладнилася травматичним шоком, набряком легенів та головного мозку, дистрофічними змінами нирок, поліорганною недостатністю, які призвели до настання його смерті 11.12.2014 року; пасажир автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді обширних синців на грудній клітці зліва, в ділянці гребеня тазової кістки справа та в ділянці обидвох колінних суглобів, які утворилися в момент ДТП та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я, а пасажир ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки, синяка в лівій орбітально-вилично-щічній ділянці, саден передньої поверхні лівої гомілки, які утворилися від удару до виступаючих частин салону автомобіля під час зіткнення із іншим транспортним засобом і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я. Як вбачається з листа Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 03.03.2017р. № 05-05 вих-659, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 07.12.2014р. по 11.12.2014р. При цьому, загальний розмір затрачених коштів на його лікування становить 8 765 грн. 52 коп., які станом на день пред'явлення позову відповідачем не відшкодовані. Крім цього, згідно з листа Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 20.02.2017р. №05-05 вих-538, ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в 1-му травматологічному відділенні з 07.12.2014р. по 23.12.2014р. При цьому, загальний розмір затрачених коштів на лікування ОСОБА_4 становить 1 743 грн. 17 коп., які станом на день пред'явлення позову відповідачем не відшкодовані. Крім того, відповідно до листа Комунальної 8-мої міської клінічної лікарні м. Львова від 07.02.2017р. № 175, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 07.12.2014 р. по 10.12.2014р. Загальна сума затрачених коштів на лікування ОСОБА_2 становить 546,30 грн., які станом на день пред'явлення позову відповідачем не відшкодовані. З огляду на вказане, беручи до уваги, що вина відповідача у вчинені ним кримінального правопорушення підтверджена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, то останній зобов'язаний відшкодувати на користь Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, а також Комунальної 8-мої міської клінічної лікарні м. Львова витрати, понесені цими закладами охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих від злочину.

В судовому засідання прокурор Машталяр Ю.А. позов підтримав, покликаючись на мотиви такого. Просить позов задовольнити.

Представник третьої особи Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги Лазів І.С. позов підтримала та пояснила, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.08.2015р. по справі № 462/3518/15-к, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. З даного вироку вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир керованого відповідачем автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження поєднаних травм у вигляді множинних переломів обох гомілок, правої стегнової кістки та правої стопи, переломів ребер справа, переломів кісток тазу, забою легенів і серця, правобічного гемопневмотораксу, розриву печінки, субарахноїдального крововиливу головного мозку, яка ускладнилася травматичним шоком, набряком легенів та головного мозку, дистрофічними змінами нирок, поліорганною недостатністю, які призвели до настання його смерті 11.12.2014 року; пасажир автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді обширних синців на грудній клітці зліва, в ділянці гребеня тазової кістки справа та в ділянці обидвох колінних суглобів, які утворилися в момент ДТП та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я; пасажир ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки, синяка в лівій орбітально-вилично-щічній ділянці, саден передньої поверхні лівої гомілки, які утворилися від удару до виступаючих частин салону автомобіля під час зіткнення із іншим транспортним засобом і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я. Згідно листа Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 03.03.2017 № 05-05 вих-659, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 07.12.2014р. по 11.12.2014р. При цьому, загальний розмір затрачених коштів на лікування ОСОБА_3 становить 8 765 грн. 52 коп., які станом на день пред'явлення позову відповідачем не відшкодовані. Згідно листа Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 20.02.2017 №05-05 вих-538, ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в 1-му травматологічному відділенні з 07.12.2014р. по 23.12.2014р. При цьому, загальний розмір затрачених коштів на лікування ОСОБА_4 становить 1 743 грн. 17 коп., які станом на день пред'явлення позову відповідачем не відшкодовані. Просить позов задовольнити.

Представник Львівської міської ради подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливим.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, поважні причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

Представник Комунальної 8-мої міської клінічної лікарні м.Львова у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, поважні причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення прокурора, представника третьої особи Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 121 Конституції України визначено, що прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються функції, серед яких представництво інтересів громадян та держави в суді, у випадках передбачених законом. Статтею 123 Конституції України закріплено, що організація і порядок діяльності прокуратури визначається законом.

Відповідно до ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Однією із форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави.

Як встановлено судом, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.08.2015 р. по справі № 462/3518/15-к, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, і призначено покарання у виді позбавлення волі терміном на З (три) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_1 звільнено від відбування ним основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов'язки. (а.с.6-9)

Як вбачається із змісту вказаного вироку, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, 07.12.2014р. о 17.20 годині, керуючи автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Городоцькій у м. Львові в напрямку до центру міста, при проїзді ділянки в районі будинку № 274, пересікаючи Скнилівський міст, порушив вимоги Р 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», небезпека для руху»); Р 2 п. 2.3 б), д); Р 12 п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, заздалегідь маючи інформацію про погіршення зчіпних якостей дорожнього покриття, своєчасно не розпочав зменшення швидкості руху до такої величини, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля, що призвело до втрати контролю над його керованістю і, як наслідок, до виїзду на смугу зустрічного руху та зіткнення із автомобілем «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 Також, вироком суду встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир керованого ним автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження поєднаних травм у вигляді множинних переломів обох гомілок, правої стегнової кістки та правої стопи, переломів ребер справа, переломів кісток тазу, забою легенів і серця, правобічного гемопневмотораксу, розриву печінки, субарахноїдального крововиливу головного мозку, яка ускладнилася травматичним шоком, набряком легенів та головного мозку, дистрофічними змінами нирок, поліорганною недостатністю, які призвели до настання його смерті 11.12.2014 року; пасажир автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 а отримала тілесні ушкодження у вигляді обширних синців на грудній клітці зліва, в ділянці гребеня тазової кістки справа та в ділянці обидвох колінних суглобів, які утворилися в момент ДТП та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я; пасажир ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки, синяка в лівій орбітально-вилично-щічній ділянці, саден передньої поверхні лівої гомілки, які утворилися від удару до виступаючих частин салону автомобіля під час зіткнення із іншим транспортним засобом і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я.

Згідно листа Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 03.03.2017р. № 05-05 вих-659, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 07.12.2014р. по 11.12.2014р. (а.с.10).

Відповідно до довідки № 25 від 27.02.2017р. та додатку № 1 загальний розмір затрачених коштів на лікування ОСОБА_3 становить 8 765 грн. 52 коп. (а.с.11-12,13).

Згідно з листа Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 20.02.2017р. №05-05 вих-538, ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в 1-му травматологічному відділенні з 07.12.2014р. по 23.12.2014р. (а.с. 14).

Відповідно до довідки № 20 від 17.02.2017р. та додатку № 1 загальний розмір затрачених коштів на лікування ОСОБА_4 становить 1 743 грн. 17 коп. (а.с. 15-16,17).

З листа Комунальної 8-мої міської клінічної лікарні м. Львова від 07.02.2017р. № 175, вбачається, що ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 07.12.2014 р. по 10.12.2014р. Загальна сума затрачених коштів на лікування ОСОБА_2 становить 546,30 грн., які станом на день пред'явлення позову відповідачем не відшкодовані (а.с.18).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Окрім цього, відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ N868 від 19.09.2012.

Частиною 1 статті 1206 ЦК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 статті 1206 ЦК України визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до частини 2 статті 1191 Цивільного кодексу України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини 1 статті 1195 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно з законом і перспективним планом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров'я.

Відповідно до п.п. 2, 6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, також у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги та Комунальна 8-ма міська клінічна лікарня м. Львова відносяться до установ комунальної власності, а кошти, які надаються на лікування хворих, надходять із місцевого бюджету.

За наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України ,якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені повністю, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215,225-226 ЦПК України, ст.1166, 1191, 1195, 1206 ЦК України, Законом України «Про Прокуратуру», Конституцією України, Бюджетним Кодексом України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьЛьвівської міської ради до місцевого бюджету міста Львова витрати понесені Комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги та Комунальною 8-ю міською клінічною лікарнею м.Львова на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення в розмірі 11054 ( одинадцять тисяч п»ятдесят чотири) грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 640 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя