АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3180/17 Головуючий 1 інст. - Уханьова І.С.
Справа № 617/834/16-ц
Категорія: право власності Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Революційна сільська рада Вовчанського району Харківської області, про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю та визнання біржової угоди купівлі-продажу будинку недійсною за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року,

у с т а н о в и в:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа - Революційна сільська рада Вовчанського району Харківської області, про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю та визнання біржової угоди купівлі-продажу будинку недійсною.

На обґрунтування позивач, з урахуванням уточнень, вказала, що після смерті її батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, який було надано для проживання спадкодавцю в 1984 році КСП «Маяк», правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Маяк» (далі - СТОВ АФ «Маяк»). Однак у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на цей будинок, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Вона відкрито та постійно користується цим будинком після смерті батька.

Постановою Господарського суду Харківської області від 06 вересня 2005 року СТОВ АФ «Маяк» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором - арбітражного керуючого Радика І.Л. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18 серпня 2008 року затверджено ліквідаційний баланс та юридична особа СТОВ АФ «Маяк». При цьому до ліквідаційної маси було включено житлові будинки, право власності на які не було зареєстровано.

Зазначала, що цей будинок був придбаний ОСОБА_2 як об'єкт незавершеного будівництва шляхом проведення торгів на торговій біржі «Сан-Інвест» на підставі протоколу проведення прилюдних торгів та біржової угоди від 07 червня 2007 року. Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 10 лютого 2016 року за ОСОБА_2 визнано право власності на будівельні матеріали, вкладені в незавершене будівництво житлового будинку з верандою і крильцем загальною площею 48 кв. м., житловою площею 23,5 кв. м., господарчі будівлі та споруди: сарай Д, льох П, хвіртка № 1, огорожа № 2 за цією адресою.

Посилаючись на підстави, передбачені частиною 1 статті 344, частиною 1 статті 203, частиною 1 статті 228 ЦК України, просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 48 кв. м., житловою площею 23,5 кв. м., господарчі будівлі та споруди: сарай Д, льох П, хвіртка № 1, огорожа № 2 в порядку набувальної давності; визнати біржову угоду № 02/Б-07 від 07 червня 2007 року, укладену на товарній біржі «Сан-Інвести» між СТОВ «Маяк» в особі ліквідатора Радика І.Л. та ОСОБА_2, нікчемним правочином, як такий, що порушує публічний порядок; скасувати право власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що суд не прийняв до уваги обставини добросовісного володіння померлим ОСОБА_3 спірним житлом більше 10 років та позивачем після смерті батька на даний час; Бугаївська (Революційна) сільська рада Вовчанського району Харківської області за її клопотанням до участі у справі в якості співвідповідача залучена не була, свідки допитані не були, клопотання про забезпечення позову задоволено не було; мотиви щодо відмови в задоволенні позову про визнання біржової угоди недійсною в рішенні суду відсутні.

Відповідач, третя особа рішення суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 і 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, обставинами, які мають значення для справи, і які у відповідності до частини 1 статті 60 ЦПК України повинен довести саме позивач, є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 9 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набуальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина 3 статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина 2 статті 344 ЦК України).

Спірним є будинок АДРЕСА_1.

Матеріали справи свідчать, що 29 грудня 1992 року укладено Договір, відповідно до умов якого колгосп «Маяк» на підставі рішення правління продав ? частину будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5.

Рішенням Виконавчого комітету революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області від 09 жовтня 2001 року № 10 право власності на іншу ? частину будинку АДРЕСА_1 оформлено на СТОВ АФ «Маяк».

Постановою Господарського суду Харківської області від 06 вересня 2005 року СТОВ АФ «Маяк» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Радика І.Л.

До ліквідаційної маси були включені житлові будинки, не завершені будівництвом, в одному з яких проживав ОСОБА_3 - батько ОСОБА_1

07 червня 2007 року на Товарній біржі «САНВЕСТ» проведено прилюдні торги з продажу нерухомого майна - незавершеного будівництвом будинку АДРЕСА_1, переможцем яких став ОСОБА_2 За результатами торгів складено протокол № 02/р-07.

На підставі проведених 07 червня 2007 року прилюдних торгів укладено Біржову угоду № 02/Б-07 (купівлі-продажу), відповідно до умов якої Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТА» в особі брокера ОСОБА_6, що діяв на підставі договору доручення № б/н від 07 травня 2007 року від імені СТОВ АФ «Маяк» зобов'язалося передати у власність, а Фізична особа - підприємець ОСОБА_7, що діяв на підставі договору-доручення № б/н від 06 червня 2007 року від імені фізичної особи ОСОБА_2, гарантував прийняти у власність нерухоме майно - незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1.

07 червня 2007 року укладено Договір купівлі-продажу № 16, відповідно до умов якого СТОВ АФ «Маяк» передало у власність ОСОБА_2 незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету Революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області від 29 лютого 2012 року № 2/4 блокованому житловому будинку. що належав ОСОБА_5, присвоєно окрему поштову адресу: АДРЕСА_2 та оформлено право власності на ОСОБА_8 - спадкоємицю ОСОБА_5 за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 10 лютого 2016 року за ОСОБА_2 визнано право власності на будівельні матеріали, вкладені в незавершений будівництвом житловий будинок з верандою та крильцем загальною площею 48,2 кв. м., житловою площею 23,5 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами (сарай Д, льох П1, хвіртка № 1, огорожа № 2, розташований по АДРЕСА_1 ( а. с. 120-122, 125, 128-130, 144-145, 152-158, 164-165, 173-175 т. 1).

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази відповідно до вимог статей 212-214 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову щодо визнання права власності за позивачем в порядку набувальної давності на будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтересі. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина 2 статті 16 ЦК України).

Звертаючись із позовом, ОСОБА_1 просила, зокрема, визнати біржову угоду № 02/Б-07 від 07 червня 2007 року, укладену на товарній біржі «Сан-Інвести» між СТОВ «Маяк» в особі ліквідатора Радика І.Л. та ОСОБА_2, такою, що порушує публічний порядок, та є нікчемним правочином (стаття 228 ЦК України).

Згідно зі статтею 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише з однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Прилюдні торги, проведені Товарною біржею «САНВЕСТ» 07 червня 2007 року та Договір купівлі-продажу № 16 позивач не оскаржила в установленому законом порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 - представника ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 10 лютого 2016 року закрито.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_10 - представник ОСОБА_2 пояснив, що з 2006 року по 2010 рік на посаді голови Революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області працювала ОСОБА_11 За час перебування останньої на цій посаді проходила ліквідація Агрофірми «Маяк». До ліквідаційної маси було включено будинки, які будувались Агрофірмою «Маяк» під квартири особам, працюючим в цьому господарстві. Два двоквартирні будинки по вул. Харківській було надано робітником школи, у тому числі і ОСОБА_12 - батькові позивача. Будинки не були введені в експлуатацію, у зв'язку з чим під час ліквідаційної процедури їх було запропоновано особам, які в них мешкають, придбати як недобудоване будівництво. ОСОБА_3 відмовився від придбання такого будинку з посиланням на те, що у нього є спадщина, де він буде проживати, коли оформить пенсію.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю та визнання біржової угоди купівлі-продажу будинку недійсною.

Доводи апеляційної скарги про те, що Бугаївська (Революційна) сільська рада Вовчанського району Харківської області за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучена не була, не грунтуються на законі. За правилами пунктів 2, 3 частини 2 статті 119 ЦПК України позивач визначає коло осіб, які повинні приймати участь у справі, та зазначає зміст позовних вимог. Позову до Бугаївської (Революційної) сільської ради Вовчанського району Харківської області в установленому законом порядку ОСОБА_1 не пред'явила.

Посилання на те, що судом першої інстанції не були допитані свідки та не задоволено клопотання про забезпечення позову задоволено на висновки суду не впливають. До того ж такі клопотання були вирішені судом апеляційної інстанції.

Доводи щодо відсутності мотивів про відмову в задоволенні позову щодо визнання біржової угоди недійсною не можуть бути прийняті до уваги. За правилами частини 2 статті 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 21 березня 2017року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

Л.А.Швецова