У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 31 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_2 пред'явив позов до ОСОБА_3 про визнання права власності на пошкоджені 8 листів шиферу 1,75х1,13 м та 1 рулон металевої сітки «Рабіца» шириною 1,8 м, довжиною 10 метрів.

Позивач зазначав, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2011 року з нього на користь відповідача у зв'язку з пошкодженням огорожі, яка складалась з 8 листів шиферу 1,75х1,13 м, металевої сітки «Рабіца» шириною 1, 8 м, довжиною 10 м було стягнуто 495 грн майнової шкоди.

Посилаючись на те, що в рішенні суду не було вирішено питання щодо передачі йому пошкодженого майна, а в липні 2013 року від відшкодував завдану шкоду, позивач на підставі ст. 392 ЦК просив про задоволення його вимог.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 31 січня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно відмовлено за необґрунтованістю.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення та вирішити питання по суті, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Крім того, особа, яка подала касаційну скаргу, просить зменшити розмір судового збору, враховуючи його майновий стан.

Відповідно до правил ч. ч. 1 і 3 ст. 82 ЦПК України і ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Тому з наведених ОСОБА_2 доводів вбачаються підстави для звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, враховуючи роз'яснення, надані в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, виходили з того, що при вирішення спору про відшкодування шкоди ОСОБА_2 не порушував питання щодо передачі йому пошкодженого майна після відшкодування збитків.

Крім того, суди попередніх інстанцій вірно зазначили, що ст. 392 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини, оскільки позивач в силу ст. 328 ЦК України не є таким, що набув право власності на спірне майно.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 31 січня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко