Справа № 569/6436/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Глотовій П.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. В обгрунтування якого вказав, що 08 листопада 2002 року між ним та ОСОБА_6О.( відповідач) відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне зареєстровано шлюбу, актовий запис №1651. Рішенням Рівненського міського суду від 12.11.2012 року по справі №1715/12158/12 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них є малолітня дитина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з літа 2015 року донька ОСОБА_7 проживає з ним та відвідує Рівненський навчальний-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ліцей» №19 Рівненської міської ради. Його донька протягом проживання з матірю ОСОБА_6 2012-2015 роки змінила 3 школи і 3 місця проживання, що не позитивно відобразилось на психіці дитини. Після закінчення 5 класу ОСОБА_6 знову забрала документи зі школи та залишила доньку проживати зі мною. Вказує, що він як батько має більшу можливість матеріально забезпечувати доньку, створити належні умови її проживання та виховання. Крім того, з ним також проживають бабуся та дідусь ОСОБА_7. Просить суд визначити місце проживання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним та стягнути з ОСОБА_6 на його користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 549,30 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, в якому просить визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 з нею, стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття а також стягнути з ОСОБА_1 на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551грн. 20 коп.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, зустрічний позов відповідачки не визнали.

Представники відповідача первісний позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні, зустрічний позов про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання просили задоволити.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_6

Суд, заслухавши пояснення позивача-відповідача та його представника, представників відповідача-позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 листопада 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне зареєстровано шлюбу, актовий запис №1651.

Рішенням Рівненського міського суду від 12.11.2012 року по справі №1715/12158/12 шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу в них є малолітня дитина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №177205 виданого 14 червня 2004 року, в якому вказано, що батьком дитини є ОСОБА_1, а мати ОСОБА_6.

Згідно з висновком №1268 від 26.12.2016 органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано, що вважають за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матірю ОСОБА_6

Показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не містять фактів, що мати неналежно виконує свої батьківські обов'язки.

Як зазначено у висновку органу опіки та піклування під час бесіди з спеціалістами та в письмовій заяві ОСОБА_7 зазначила, що має добрі стосунки з матір'ю, і бажає проживати з нею.

Враховуючи викладене суд, вважає, що в задоволенні первісного позову потрібно відмовити.

Вирішуючи спір між сторонами за зустрічним позовом, судом враховано наступне.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до вимог ст. 182 СК та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), Таким чином, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача по зустрічному позову у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини та відібрання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який надає письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, а також на підставі інших документі, які стосуються справи.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року зі змінами та доповненнями № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», відповідно якого вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх..

Згідно висновку орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_6

Відповідно до ст.ст. 3, 9, 12, 16, 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини..

Із заяви від 16.09.2016 року написано власноруч дитиною, вбачається, що ОСОБА_7 бажає проживати з матір'ю ОСОБА_6

Відповідно до принципів 2, 6, 9 Декларації прав дитини прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості і експлуатації.

До теперішнього часу малолітній ОСОБА_7 проживав разом з матір'ю і позивачем по первісному позову не наведено обставини, підтверджуючи необхідність зміни місця проживання дитини на проживання разом батьком, а також доказів того, що розлучення дитини з матір'ю буде на користь та в інтересах дитини.

Згідно з положеннями ст. 171 СК України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи встановлені в ході судового розгляду вищезазначені обставини, висновок виконавчого органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_6 про визначення проживання дитини з матір'ю підлягає задоволенню і слід визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_7, разом з матір'ю ОСОБА_6.

Крім того, батько дитини у разі визначення місця проживання їх з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно доньки та участь у її вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача по зустрічному позову на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 160-161 СК Українисуд,

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини задовільнити частково.

Визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_6.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Харечко С.П.