Справа № 216/1507/16-ц
Провадження № 2-п/216/18/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2017 місто ОСОБА_1 Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко В.В,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року у цивільній справі № 216/1507/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 35 000 та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

13 лютого 2017 року представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд указаного заочного рішення, посилаючись на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, що позбавило його право на захист. Крім того, вважає заочне рішення суду незаконним, оскільки відповідач фактично був позбавлений можливості взяти участь у змагальному процесі та довести безпідставність позову. Також зазначив, що надана позивачем розписка не містить зобовязання про повернення коштів, а містить період, на який строк взято у позивача грошові кошти, тобто судом не встановлено справжньої правової природи укладеного між сторонами договору позики.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заяву підтримав та просив її задовольнити.

У судовому засіданні позивач проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на її безпідставність, оскільки відповідач декілька разів був належним чином повідомлений про розгляд справи, зокрема через оголошення в пресі, однак проігнорував виклики до суду.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як убачається з матеріалів справи направлені відповідачеві повідомлення про призначення попереднього судового засідання на 26 квітня 2016 року, копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками повернулись до суду за закінченням терміну зберігання (хоча листоношею залишено відповідне повідомлення), тобто фактично останній не захотів їх отримувати (а. с. 13-20).

Судовий виклик про розгляд справи 25 травня 2016 року, направлений відповідачеві 26 квітня 2016 року, також було повернуто до суду за закінченням терміну зберігання із позначкою «не проживає» (а. с. 25-27).

Судовий виклик про розгляд справи 27 липня 2016 року, направлений відповідачеві 25 травня 2016 року, знову було повернуто до суду за закінченням терміну зберігання із позначкою «адресат проживає ІНФОРМАЦІЯ_2» (а. с. 28-30).

Про судове засідання, призначене на 06 жовтня 2016 року, відповідача додатково було повідомлено через оголошення в пресі (а. с. 37).

Згідно із ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Встановлена судом адреса місця проживання відповідача також підтверджується матеріалами заяви про перегляд заочного рішення, отже, останній був належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Крім того, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомити суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місяця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Однак відповідач жодного разу за весь час розгляду справи не повідомив суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи та про причини неявки в судове засідання, тому вважається, що судові повістки доставлені, а відповідач не зявлявся без поважних причин.

Стосовно посилання представника відповідача на те, що судом не взято до уваги, що надана позивачем розписка не містить зобовязання про повернення коштів, а містить період, на який строк взято у позивача грошові кошти, тобто судом не встановлено справжньої правової природи укладеного між сторонами договору позики, то суд вважає, що саме визначений сторонами у справі строк, на який відповідач взяв у борг грошові кошти, і є фактично тим зобовязанням останнього повернути кошти протягом вказаного періоду.

З огляду на наведне, суд вважає, що ОСОБА_5 не зявлявся в судові засідання та не повідомив про причини неявки без поважних причин і докази, на які він посилається, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку не вбачається.

При цьому суд звертає увагу на те, що в заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначає, що відповідач дізнався про заочне рішення суду 04 січня 2017 року та цього ж дня останній уклав з ним договір про надання правової допомоги. Однак представник відповідача ознайомився з матеріалами справи лише 07 лютого 2017 року, тобто більше ніж через місяць після укладення вказаного договору, і тільки 13 лютого 2017 року звернувся до суду з цією заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 228, 231, 232 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду місиа ОСОБА_1 Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року у цивільній справі № 216/1507/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Розяснити представнику відповідача, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у десятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Онопченко