АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/637/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1050/17Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Пронозівська сільська рада Глобинського району Полтавської області, державний нотаріус Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори, про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя, припинення права власності, усунення від права на обовязкову частку у спадщині,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.Визначено, що частка ОСОБА_7, померлого 30 жовтня 2013 року, в спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_5 становила ? частку автомобіля ВАЗ 2106, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визначено, що частка ОСОБА_7 в спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_5 становила ? частки квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1 102, 40 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення оскаржила представник позивача, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити оскаржуване рішення в частині визначення частки ОСОБА_7, померлого 30 жовтня 2013 року, в спільному частковому майні подружжя на 13/50 частки житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: вул. Шевченка, 7 с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області, припинення права власності ОСОБА_5 на цій частки та усунення її від права на обовязкову частку в спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 259366 від 13 листопада 2013 року помер ОСОБА_7, який доводився позивачу батьком.

Відповідно до заповіту від 21 квітня 2010 року ОСОБА_7 заповідав все своє майно де б воно не було і з чого не складалося ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 9).

09 грудня 2003 року ОСОБА_7 одружився з ОСОБА_8 (прізвище після одруження «Конєва»).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, ОСОБА_9, ОСОБА_10 передали, а ОСОБА_7 і ОСОБА_5 прийняли у власність квартиру АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 11-12).

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19 червня 2009 року за ОСОБА_5 визнано в порядку спадкування після померлої ОСОБА_11 право власності на нерухоме майно, а саме будинок з господарським спорудами, який розташований на земельній ділянці площею, 0, 25 га в с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області по вул. Шевченка, 7 (т. 1 а.с. 18-19).

За ОСОБА_7 з 12 серпня 2008 року зареєстрований автомобіль ВАЗ 21061, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 з (т. 1 а.с.77).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що автомобіль ВАЗ 21061 та квартира АДРЕСА_2 є обєктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_7 і ОСОБА_5, а їх частки відповідно до приписів ст.ст.60,70 СК України. є рівними.

Відносно визнання за ОСОБА_7 право власності на 13/50 частки житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по вул. Шевченка, 7 с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області, районний суд прийшов до висновку, що зазначений будинок , хоча і набутий ОСОБА_5 під час шлюбу з ОСОБА_7, проте отриманий нею у спадок, а, отже, відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України є особистою приватною власністю дружини.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи.

Доводи позовної заяви та апеляційної скарги про те, що частка ОСОБА_7 в розмірі витрачених коштів складає 19 342,5 грн., що відповідає 13/50 часткам садиби, не може бути прийнята до уваги, так як не підтверджені належними та допустимими доказами.

Зокрема, ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надано доказів про те, що безпосередньо ОСОБА_7 здійснювались грошові затрати на придбання будівельних матеріалів, оплату робіт по облаштуванню газо-,водо-постачання, каналізації та інше.

Проживаючи разом з дружиною в будинку 7 по вул.Шевченка в с.Кагамлик, Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_7 використовував його у власних цілях, а тому облаштування в будинку були спрямовані на покращення умов його проживання в тому числі.

За життя померлий ОСОБА_7 не ставив питання про визначення обєктом спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало ОСОБА_5, як такого, що істотно збільшилось у своїй вартості за рахунок його внесків, як то визначено ст.62 СК України.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тому твердження позивача в цій частині не узгоджуються з приписами наведених правових норм, так як будинок по вул.Шевченка, 7 в с.Кагамлик належить ОСОБА_5 на праві власності в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунута від права спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обовязку, забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Проте, позивачем відповідно до приписів ст.ст.10,60 ЦПК України не надано належних та достовірних доказів умисного ухилення ОСОБА_5 від допомоги чоловіку.

Відсутні також належні докази знаходження ОСОБА_7 в безпорадному стані та потреби в сторонньому догляді, що повинно бути підтверджено відповідною довідкою медичного закладу.

Посилання в апеляційній скарзі на скасування ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2015 року постанови про закриття кримінального провадження по факту смерті ОСОБА_7 не є підставою для усунення ОСОБА_5 від права на обовязкову частку у спадщині.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального і процесуального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_12

/підпис/ ОСОБА_13

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1