Справа № 752/5524/16-ц
Провадження №: 4-с/752/23/17
УХВАЛА

Іменем України

02.03.2017 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Шумко А.В.,

за участі секретаря Бродюк Л.С., Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, заінтересована особа - Інститут загальної енергетики Національної академії наук України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 11.04.2016р. звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, заінтересована особа - Інститут загальної енергетики Національної академії наук України.

Зазначав, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 04.12.2015 року (справа №752/15117/15-ц) на його користь було стягнуто з Інституту загальної енергетики НАН України грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат у сумі 29 764,7 грн.

Апеляційним судом м.Києва 27.01.2016р. у вказаній справі було ухвалене нове рішення, яким, крім 29 764,7 грн., додатково стягнуто на його користь з Інституту середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14 881,35 грн.

Голосіївським районним судом на виконання вказаних судових рішень 15.02.2016р. було видано два виконавчі листи, які 17.02.2016р. передані на виконання до ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві, 18.02.2016р. державним виконавцем Тичинською Л.А. були винесені постанови (ВП №50212060, ВП №50211862) про відкриття виконавчих проваджень з виконання виконавчих листів.

11.03.2016р. від Інституту загальної енергетики НАН України через поштове відділення він отримав переказ на суму 11 979,49 грн, а 19.03.2016р. - переказ на суму 23 960,58 грн.

При зверненні до ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві 06.04.2016р. він особисто отримав постанови державного виконавця Тичинської Л.А. про закінчення виконавчих проваджень: ВП №50212060 від 31.03.2016 - узв»язку зі сплатою боржником боргу в повному обсязі; ВП №250211862 від 25.03.2016 - у зв»язку з добровільним виконанням рішення боржником.

Разом з тим, боржник у відповідності з рішеннями районного та апеляційного судів та виконавчими листами залишається винен 8 706,07 грн ((29 764,7 - 23 960,58) + (14 881,35 - 11 979,49)).

Просив: визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві Тичинської Л.А., що полягали у неповному стягненні грошей з боржника; скасувати постанови ВП №50212060 від 31.03.2016, ВП №50211862 від 25.03.2016 про закінчення виконавчого провадження; зобов'язати ВДВСГолосіївського РУЮ у м.Києві стягнути з Інституту загальної енергетики Національної академії наук України на його користь кошти, зазначені у рішеннях судів і виконавчих листах, у повному обсязі.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 02.06.2016 скаргу задоволено частково, визнано дії ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №50211862 протиправними, скасовано постанову державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві Тичинської Л.А. про закінчення виконавчого провадження №50211862 від 25.03.2016; зобов'язано ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві вчинити дії для забезпечення повного виконання рішення суду про стягнення з Інституту загальної енергетики НАН України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14 881,35 грн. на підставі виконавчого листа № 752/15117/15-ц від 15.02.2016. В іншій частині скарги відмовлено.

Зазначену ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 02.06.2016р. Апеляційним судом м.Києва 25.08.2016р. скасовано.

При новому розгляді справи ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити із зазначених в скарзі підстав. Вважав, що рішення суду про стягнення з Інституту загальної енергетики Національної академії наук України на його користь вказаних сум коштів є для нього зрозумілим, та роз»ясненню не підлягає. Оскільки рішенням суду стягнуто з Інститутуна його користь конкретно визначені суми - грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат у сумі 29 764,7 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14 881,35 грн, то вказані в рішенні суми мають бути перераховані за виданими виконавчими листами на його користь в повному обсязі, без утримання податків.

Державний виконавець та інша посадова особа ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представники боржника - Інституту загальної енергетики Національної академії наук України в судовому засіданні просили в задоволенні скарги відмовити у зв»язку з її необґрунтованістю, вважаючи, що права заявника державним виконавцем при вчиненні оскаржуваних дій та винесені оскаржуваних постанов не були порушені.

Посилалися на те, що за виконавчими провадженнями про стягнення з боржника на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 14 881,25 грн. (ВП №50211862) та грошових коштів у сумі 29 764,7 грн. (ВП №50212060), вказані грошові кошти є доходом ОСОБА_1 в розумінні п.п. 164.2.1, 164.2.2, п.164.2 ст.2 Податкового кодексу України, а відтак підлягають оподаткуванню. Оскільки в силу ст. 18 Податкового кодексу України, органи суду не належать до складу податкових агентів платника податку, а вказані суми грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат (29 764,7 грн.) та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (14 881,35 грн) стягнуті судом без відрахування необхідних податків, а обов'язок утримання податку покладається на роботодавця, який від імені і за рахунок фізичної особи утримує податок з доходів фізичних осіб, та перераховує його до бюджету, то, відповідно до ч.8 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження», стягнуті судом на користь ОСОБА_1 суми виплачені йому Інститутом з утриманням необхідних податків. З приводу роз»яснення рішення суду сторони виконавчого провадженя та державний виконавець до суду не зверталися.

Суд, вислухавши пояснення стягувача та представників боржника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні скарги належить відмовити, з таких мотивів.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (ст.385 ЦПК України).

У зв»язку з тим, що заявником оскаржувані постанови отримано 06.04.2016р., то строки для звернення в суд з даною скаргою заявником дотримано.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.387 ЦПК України, в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дм чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи (ч.2). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3).

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 04.12.2015р. (справа №752/15117/15-ц) частково задоволено позов ОСОБА_1 до Інституту загальної енергетики НАН України про стягнення грошової допомоги у зв'язку з виходом на наукову пенсію, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди та стягнення втраченої вигоди. Стягнуто на користь позивача грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат у сумі 29 764,70 грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 27.01.2016р. зазначене рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 04.12.2015р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і в частині стягнення судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким ухвалено позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити, стягнути з Інституту загальної енергетики Національної академії наук України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14 881,35 грн; у іншій частині позовних вимог - рішення суду залишено без змін.

На виконання вказаних судових рішень Голосіївським районним судом 15.02.2016р. було видано два виконавчі листи - про стягнення грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат - 29 764,7 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - 14 881,35 грн.

18.02.2016р. державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві, Тичинською Л.А. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень - ВП №50211862 щодо стягнення з Інституту загальної енергетики Національної академії наук України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14 881,25 грн та ВП №50212060 - про стягнення грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат в сумі 29764,70 гривень.

11.03.2016р. ОСОБА_1 отримав від Інституту загальної енергетики НАН України поштовий переказ на суму 11 979,49 грн, та 19.03.2016р. - переказ на суму 23 960,58 грн, що були виплачені боржником на виконання судових рішень, із відрахуванням обов»язкових податків і зборів.

Державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного правління юстиції у м.Києві Тичинською Л.А. 25.03.2016р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №50211862 щодо стягнення з Інституту загальної енергетики Національної академії наук України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14 881,25 грн, відповідно до п.8 4.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв»язку з виконанням боржником рішення суду добровільно.

31.03.2016 р. державним виконавцем Тичинською Л.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №50212060 про стягнення грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат в сумі 29 764,70 грн, відповідно до п.8 4.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв»язку зі сплатою боргу в повному обсязі.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню фактичного виконання в повному рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому відповідно до ч.8 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виконання судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу.

Відповідно до п.п.162.1.1. та п.162.1.3. ст.162 Податкового кодексу України, платниками податку є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи та податковий агент.

Відповідно до п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об»єктом оподаткування резидента є загальний місячний оподатковуваний доход.

Згідно з п.п.164.2.1. та п.п.164.2.2. п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до МОВ трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору.

Відповідно до п.п.3.6 п.3 Інструкції зі статистики заробітної плати затвердженого Наказом Державного Комітету Статистики України від 13.01.2004 №5, до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці відноситься одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно з діючим законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (Пунктом 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України встановлено вичерпний перелік доходів, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Винятки, передбачені зазначеною нормою права не поширюються, зокрема на грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів при виході на пенсію з посади наукового працівника.

Тобто, грошова (вихідна) допомога при виході на пенсію включається до загального місячного оподаткованого доходу платника податку та оподатковується.

Відповідно до п.п.168.1.1. п.168.1. ст.168 Податкового кодексу України, податкова агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з нормами Податкового кодексу України, оподаткуванню підлягають усі виплати, які за трудові законодавством підпадають під визначення заробітної плати, незалежно від того, яким чином вони виплачені - безпосередньо роботодавцем, чи на підставі рішення суду про стягнення середнього заробітку.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, суд, визначаючи середній заробіток працівника, попередньо не відраховує з його складу податок на доходи фізичних осіб, а залишає виконання цього обов»язку роботодавцю, оскільки відповідно до ст.18 Податкового кодексу України, суд не належить до складу податкових агент платника податку. Податковий агент, згідно п.п. 14.1.180 Податкового кодексу України, зобов»язаний нараховувати утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Податкового кодексу України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються їй, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм у порядку, передбаченому ст.18 та розділом IV Податкового кодексу України.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 04.12.2015р. у справі №752/15117/15-ц та зазначена вище ухвала Апеляційного суду м.Києва від 27.01.2016р. не містять посилання на те, що із сум, присуджених до стягнення підлягають відрахуванню обов»язкові платежі і збори.

Судом встановлено, що особи, які брали участь у справі та державний виконавець із заявами про роз»яснення вказаних рішень не зверталися.

Разом з тим, хоча у резолютивній частині вказаних судових рішеннях не зазначено, що стягувані суми визначені судами без утримання податків та обов'язкових платежів, але виходячи зі змісту зазначених судових рішень, судами визначено розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 14 881,25 грн та грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат в сумі 29764,70 гривень - без утримання податків та обов'язкових платежів, з чим також погодилися в судовому засіданні заявник та представники боржника.

Отже, за наведених обставин, оскільки 11.03.2016р. ОСОБА_1 отримав від Інституту загальної енергетики НАН України поштовий переказ на суму 11 979,49 грн, та 19.03.2016р. - суму 23 960,58 грн, виплачені боржником на виконання вказаних судових рішень, із відрахуванням обов»язкових податків і зборів, то відповідні судові рішення виконані боржником у повному обсязі та у відповідності з вимогами п.8 ч.1 ст.49, ч.8 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на наведене, державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного правління юстиції у м.Києві Тичинською Л.А. оскаржувані дії та рішення (постанови про закінчення виконавчого провадження: №50211862 від 25.03.2016р. та №50212060 від 31.03.2016р.) вчинені та прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, при цьому права заявника не було порушено, тому, відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України, в задоволенні скарги належить відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 208-210, 292-294, 296, 383-388 ЦПК України, -

у х в а л и в :

у скарзі ОСОБА_1 на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, заінтересована особа - Інститут загальної енергетики Національної академії наук України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Шумко