Провадження номер2/428/2620/2017
15 листопада 2017р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Юзефовича І.О.
при секретарі Продченко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням ,
ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 є приватною власністю на підставі договору дарування квартири від 14.01.2016р. На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3, 09.04.1970р.н., ОСОБА_2, 31.03.1959р.н., ОСОБА_1, 29.01.1996р.н., ОСОБА_4, 30.10.2007р.н. В квартирі АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 не мешкає з 2015р. Але, не дивлячись на це відповідач досі залишається зареєстрованим за вищезгаданою адресою і на нього як жильця нараховується квартирна плата та комунальні платежі. Відповідач ОСОБА_2 не сплачує квартирну плату та комунальні платежі, не утримує квартиру у належному стані. Будь-яких перешкод у проживанні ОСОБА_2 у квартирі позивач ОСОБА_1 не чинив. Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком матері позивача ОСОБА_3 Шлюб між якими припинений 13.08.2015р. ОСОБА_2 з 2015р. мешкає у м. Сєвєродонецьку, але точної адреси позивачу не відомо. Особистих речей, які б належали ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 не має. Реєстрація відповідача ОСОБА_2, який не мешкає у квартирі та не приймає участі у її утриманні є перешкодою у вільному користуванні і розпорядженні своєю приватною власністю, тому, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. А саме квартирою №92 у будинку №17 по вулиці Курчатова у м. Сєвєродонецьку Луганської області шляхом визнання ОСОБА_2, 31.03.1959р.н., таким, що втратив право користування квартирою №92 у будинку №17 по вул. Курчатова у м. Сєвєродонецьку Луганської області.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Луганщина.ua» від 08.11.2017р., про причини неявки до суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалось.
Оскільки позивач ОСОБА_1 в поданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 15.11.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.319, 321, 379, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Житлом фізичної особи є житловий будинок , квартира , інше жиле приміщення , призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно положень ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином , у судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_5 не проживає з 2015р., чим чинить перешкоди власнику квартири позивачу ОСОБА_1 у здійсненні ним вільного права користування своїм майном. У зв'язку із чим позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10 , 11 , 27 , 31 , 57 , 60 , 199 , 212-215 , 223 ЦПК України, ст.ст. 319 , 321 , 379 , 391 ЦК України , суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Усунути ОСОБА_1, 29.01.1996р.н., перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а саме квартирою №92 у будинку №17 по вулиці Курчатова у м. Сєвєродонецьку Луганської області шляхом визнання ОСОБА_2, 31.03.1959р.н., таким, що втратив право користування квартирою №92 у будинку №17 по вулиці Курчатова у м. Сєвєродонецьку Луганської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя