Справа № 344/8522/17
Провадження № 2/344/3040/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 07 жовтня 1994 року у с. Крихівці Івано-Франківської міської ради зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей, з яких неповнолітнім є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу стало те, що після проживання тривалого періоду часу у шлюбі у них зникли спільні інтереси і вони втратили взаєморозуміння один до одного. Вважає, що шлюб існує лише формально, шлюбні відносини вони не підтримують, а тому, примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. А тому просила шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити на проживання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу не змінювати на дошлюбне.

Позивач в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серія І-НМ № 257959, виданого 07 жовтня 1994 року, сторони 07 жовтня 1994 року зареєстрували шлюб у с. Крихівці Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 18 (а.с.4).

Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Позивач стверджує, що вона та відповідач не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивача шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір`ю ОСОБА_1, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 07 жовтня 1994 року у с. Крихівці Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис за № 18 розірвати.

Неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1.

При реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 не змінювати на дошлюбне.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Антоняк Т.М.