Ухвала

Іменем України

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Звенигородської міської ради, служба у справах дітей Звенигородської районної держадміністрації, про позбавлення батьківських прав за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з ОСОБА_3 мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що відповідач не сплачує їх аліменти на утримання дитини, стягнуті рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2010 року, не бере участі у вихованні та розвитку дитини, батьківських обов'язків не виконує, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_5

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення СК України та Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, покликаною на захист прав та інтересів дитини. При цьому позивач не довела підстав, достатніх для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України) і на законність рішення апеляційного суду не впливає.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Умнова