Справа № 289/2118/16-ц
Номер провадження 2/289/213/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишевицької сільської ради, Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її баби залишилось спадкове майно, інших спадкоємців які претендують та мають право на дане майно не має, тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,7903 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вишевицької сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, яка складається з чотирьох земельних ділянок, а саме:

- земельна ділянка № 1 площею 1,9946 га кадастровий № :01:000:0042;

- земельна ділянка № 2 площею 0,4857 га кадастровий № :02:000:0021;

- земельна ділянка № 3 площею 0,1000 га кадастровий № :04:000:0245;

- земельна ділянка № 4 площею 0, 2100 га кадастровий № :04:000:0461.

В судовому засіданні позивачка та її представник не з»явились, про дату час та місце розгляду справи, були належним чином повідомлені.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву,просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності,приходить до висновку про задоволення позовних вимог,виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 03 січня 2014 року у віці 92 роки, померла баба позивачки - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії Ш-БК №288451 виданого 03 січня 2014 року, відділом реєстрації смерті у м.Києві.

Батько позивачки - ОСОБА_4 тобто син спадкодавиці ОСОБА_2 помер ще раніше - 25.03.2013 року у віці 63 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 184444 видане 29 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області.

Крім батька позивачки у спадкодавця ОСОБА_2 є ще одна дочка, тобто тітка позивачки - ОСОБА_3, яка від спадщини відмовилась на користь позивачки.

При житті ОСОБА_2, залишила заповіт від 14 квітня 2010 року, посвідчений секретарем Вишевицької сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, зареєстрований в реєстрі за № 36, в якому зробила таке розпорядження: - «все моє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те що буде належати мені на день моєї смерті і на що я за законом матиму право заповідаю онукам: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в рівних частинах»

Спадкодавець ОСОБА_2 володіла земельною ділянкою площею 2,7903 га на терріторії Вишевицької сільської ради, Радомишльського району. Житомирської області з цільовим призначенням для ведення селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії ЯА № 141784, виданого 26 жовтня 2004 року Радомишльським районним відділом земельних ресурсів.

Відповідно до Державного акту та витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 17.11.2014 року, належна на праві власності спадкодавцю земельна ділянка площею 2,7903 га, складається з 4 земельних ділянок, а саме:

- земельна ділянка № 1 площею 1,9946 га кадастровий № :01:000:0042;

- земельна ділянка № 2 площею 0,4857 га кадастровий № :02:000:0021;

- земельна ділянка № 3 площею 0,1000 га кадастровий № :04:000:0245;

- земельна ділянка № 4 площею 0, 2100 га кадастровий № :04:000:0461.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 2,7903 га складає 29 440, 96 грн, з них ділянки:

№ 1 площею 1, 9946 га кадастровий № :01:000:0042 - 22467,67 грн.,

№ 2 площею 0, 4857 га кадастровий № :02:000:0021 - 5471,05 грн,

№ 3 площею 0, 1000 га кадастровий № :04:000:0245 - 445,99 грн.,

№ 4 площею 0, 2100 га кадастровий № :04:000:0461 -1056,25 грн.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом згідно ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, та прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, у 6-місячний строк, що підтверджено витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 03.04.2014 року, спадкова справа № 39/2014 в Радомишльській державній нотаріальній конторі та довідкою нотаріуса № 68/02-14 щодо осіб, які прийняли спадщину від 20 січня 2015 року.

Позивачка звернулась до Радомишльської держнотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку після померлої ОСОБА_2, проте свідоцтво вона не може отримати через виправлення та неточності які містяться у Державному акті на право власності на земельну ділянку.

В Державному акті про право власності на землю є дописка кульковою пастою ініціалів у графі «прізвище» голови Радомишльської РДА, а відповідно до ст. 47 ЗУ «Про нотаріат», такі правовстановлюючі документи вважаються такими, що не відповідають встановленим законом вимогам і не можуть бути прийняті для вчинення нотаріальних дій.

Отож, вищевикладені обставини стали перешкодою для позивача у отриманні документів на спадкове майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60,209,213-215, 218 ЦПК України,ст.ст.1216, 1217, 1221-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вишевицької сільської ради, Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 03.01.2014 року у віці 92 роки в м.Києві, право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,7903 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вишевицької сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, яка складається з чотирьох земельних ділянок, а саме:

- земельна ділянка № 1 площею 1,9946 га кадастровий № :01:000:0042;

- земельна ділянка № 2 площею 0,4857 га кадастровий № :02:000:0021;

- земельна ділянка № 3 площею 0,1000 га кадастровий № :04:000:0245;

- земельна ділянка № 4 площею 0, 2100 га кадастровий № :04:000:0461.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький