РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/291/17

2/534/277/17

06 листопада 2017 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Солохи О.В.

при секретарі судового засідання Жуковій Н.А.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 64 076 грн. 20 коп. та судові витрати у справі. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 10.12.2014 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, остання отримала кредит у сумі 25 109 грн. 86 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами зазначеного договору боржник зобовязувалась починаючи з «1» по «25» число кожного місяця здійснювати погашення кредиту, відсотків та комісії, проте взяті на себе зобовязання не виконує, внаслідок чого станом на 08.12.16 утворилась заборгованість у вказаній вище сумі.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, позивач свого представника до суду не направив. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Зокрема, вказала, що в генеральній угоді від 10.12.2014 вказані борги за кредитним договором №SAMDN8217 (Договір №1) від 15.08.2008 та кредитним договором №SAMDN50ОТС000937447 (Договір №2) від 22.07.2008, разом з тим рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.02.2015 в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.08.2008 у сумі 19 765 грн. 11 коп. відмовлено, а позивач у свою чергу не врахував це при стягнення спірної суми заборгованості.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши приєднані до справи письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.07.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, укладено кредитний договір, що складається із заяви та умов і правил надання банківських послуг, останній отримав кредит у сумі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому договором та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9-10, 12-35). За умовами зазначеного договору боржник зобовязувався щомісячно здійснювати погашення кредиту, відсотків та комісії, проте взяті на себе зобовязання не виконував.

10.12.2014 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості (що складається з генеральної угоди, умов і правил надання банківських послуг та тарифів, а.с.4, 12-35) про надання грошових коштів у сумі 25 109 грн. 86 коп. на строк 36 місяців, с 10.12.2014 по 31.12.2017, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі зазначеному генеральною угодою. На виконання умов зазначеної вище угоди відповідач зобовязалась здійснювати погашення заборгованості на умовах даної угоди. Пунктом 1.1.2. генеральної угоди передбачено заборгованість по Договору 1 з дати підписання генеральної угоди складає 18 575 грн. 83 коп. та по Договору 2 з дати підписання генеральної угоди складає 8 266 грн. 03 коп.

У зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаною вище угодою станом на 08.12.2016 утворилась заборгованість в сумі 64 076 грн. 20 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 25 109 грн. 86 коп.; боргу по процентах за користування кредитом 9145 грн. 09 коп.; за комісією 22 096 грн. 58 коп.; штраф відповідно до п.2.2 генеральної угоди 7 724 грн. 67 коп., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.7-8).

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, в межах заявлених вимог сторін і на підставі наданих доказів.

Суд, звертає увагу, що ч.1 ст.60 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, з метою отримання доказів у справі за клопотання представника відповідача судом постановлювалась ухвала про витребування доказів, проте не всі зазначені в ухвалі суду документи було надано позивачем до суду.

Судом встановлено, що згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.02.2015 в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.08.2008 у сумі 19 765 грн. 11 коп. відмовлено (а.с.65).

Зі змісту даного рішення вбачається, що сума заборгованості ґрунтувалась на підставі договору від 15.08.2008. Разом з тим, вимоги за позовною заявою у даній цивільній справі також обґрунтовуються не належним виконанням умов договору від 15.08.2008, що вбачається з генеральної угоди від 10.12.2014. Проте як встановлено судом, рішенням суду від 16.02.2015 задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.08.2008 у сумі 19 765 грн. 11 коп. відмовлено. Позивач у свою чергу не надав суду належних та допустимих доказів щодо того чи враховувалась, чи не враховувалась сума 19 765 грн. 11 коп. при розрахунку спірної заборгованості при звернення до суду із даним позовом.

Також представник відповідача зазначив, що ніякої угоди про переведення боргу із ОСОБА_2 відповідач не укладала, як то зазначається в додатковій угоді від 10.12.2014 (а.с.153).

Суд вказує, що згідно ст.520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Договір, яким передбачається заміна боржника у зобов'язанні, має назву "договір переведення боргу". На підставі даного договору першочерговий боржник передає свої обов'язки у зобов'язанні новому боржнику, який вступає у зобов'язання та має виконати обов'язок перед кредитором.

Одночасно позивачем не надано до суду доказів того, яким чином відбувалось волевиявлення ОСОБА_2 щодо уступки свого зобовязання ОСОБА_1, чи це була письмова заява, чи це відбувалося шляхом укладення договору з відповідачем по справі тощо.

Суд наголошує, що згідно п.6 ст.3, ч.3 ст. 509 зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права.

Інших належних та допустимих доказів сторони суду не надали.

Виходячи з наведених обставин суд приходить до висновку, що позивач не реалізував принцип змагальності та не довів правових підстав для задоволення його позовних вимог.

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд, що ухвалив рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 13.11.2017.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха