Справа № 466/1166/17 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/783/4186/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 26 квітня 2017 року у справі за скаргою ПАТ «УкрСиббанк» на постанову головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області, заінтересована особа ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні скарги ПАТ «УкрСиббанк» на постанову головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Баірової Н. М. від 30.11.2016 року ВП № 50679288 про повернення виконавчого документа стягувачеві відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «УкрСиббанк».

Вважає її незаконною, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що державний виконавець передчасно прийшов до висновку про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки всупереч ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не пересвідчився чи майно, на яке необхідно звернути стягнення згідно виконавчого документа, виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчим кредитом, в тому числі і шляхом одержання інформації від стягувача, необхідної для проведення виконавчих дій. Звертає увагу суду на те, що майно, на яке необхідно звернути стягнення виступає забезпеченням за кредитним договором № 0 від 03.03.2007 року, який укладено між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Леополіс-Логістик Плюс», що свідчить про те, що Закон України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не розповсюджується на майно, на яке необхідно звернути стягнення за даним виконавчим провадженням, оскільки обов»язковим критерієм споживчих кредитів є його суб»єктний склад, а саме, споживачем може бути виключно фізична особа, а в цьому випадку кредит був отриманий юридичною особою.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу на постанову головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у випадку, коли законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Відповідно до п.4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закриттю у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Встановлено, що на виконанні державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Баірової Н.М. перебував виконавчий лист, виданий 11.03.2016р. Шевченківським районним судом м. Львова про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 8, загальною площею 66.6 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про іпотеку» для виконання зобов»язань ОСОБА_2, ОСОБА_4 за кредитним договором № 0 від 03.03.2007 року на суму 87279,22 дол. США та 318130,36 грн.

30.11.2016 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Львівській області Баіровою Н.М. на підставі п.9 ч.1 ст.№37 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого листа № 466/1747/13-ц, виданого 11.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Львова у зв'язку з наявністю встановленої Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборони на звернення стягнення на наявне у боржника майно - квартиру № 8, загальною площею 66.6 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, яка перебуває в іпотеці банку та виступає як забезпечення зобов'язань боржника за кредитом, наданим в іноземній валюті.

Відмовляючи у задоволенні скарги АТ «УкрСиббанк» про визнання неправомірними дій державного виконавця, що полягають у винесенні постанови про повернення стягувачу виконавчого документа від 30.11.2016 року з виконання виконавчого листа № 466/1747/13-ц, виданого 11.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Львова, районний суд виходив з того, що кредит, за яким проводиться стягнення, наданий в іноземній валюті, тому вказане у виконавчому листі майно, на яке слід звернути стягнення - квартира квартиру № 8, загальною площею 66.6 кв. м, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Шевченка, підпадає під дію мораторію, введеного Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а виконавчий лист підлягає поверненню стягувачу.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду з наступних мотивів.

Матеріалами справи встановлено, що майно, на яке слід звернути стягнення за виконавчим документом - квартира № 8, загальною площею 66.6 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та належить на праві власності майновим поручителям ОСОБА_2 та ОСОБА_4, виступає як забезпечення за кредитним договором № 0 від 03.03.2007 року, який укладено між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Леополіс-Логістик Плюс» та не є споживчим кредитом. А відтак, враховуючи, що дія мораторію поширюється лише на виконання зобов»язань за споживчими кредитами, суд першої інстанції безпідставно застосував до даних правовідносин Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Проте, як вбачається з доданої до заперечень на апеляційну скаргу копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від від 12 липня 2017 року рішення Шевенківського районного суду м. Львова, на виконання якого Шевченківським районним судом м. Львова 11.03.2016р. видано виконавчий лист, скасовано з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, а отже наявні підстави для закриття виконавчого провадження з підстав скасування рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ /п.4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»/.

Тобто, виконавче провадження з виконання виконавчого листа на даний час не підлягає виконанню.

З наведених мотивів, колегія суддів приходить до висновку про можливість залишення оскаржуваної ухвали без змін, оскільки така на даний час права та інтереси АТ «УкрСиббанк» не порушує.

Керуючись ст. 303, 307, 312 , 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.