Єдиний унікальний номер 234/8895/17 Номер провадження 22-ц/775/1977/2017
Єдиний унікальний номер 234/8895/17
Номер провадження 22-ц/775/1977/2017
Головуючий у 1 інстанції Фоміна Ю.В. Доповідач Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Біляєвої О.М.,

суддів Кішкіної І.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10 жовтня 2017 року позов задоволений у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував недоведеність позивачем факту заподіяння моральної шкоди, а також вимоги розумності та справедливості при визначенні розміру компенсації.

Особи, які беруть участь у справі, не з'явились; про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (ас. 138, 146, 153). ОСОБА_2, який є представником позивача; Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що ОСОБА_1 тривалий час працював у відповідача в шкідливих умовах, що призвело до виникнення двох професійних захворювань та стійкої втрати професійної працездатності на 55%, ступінь якої вперше встановлений висновком МСЕК від 16 грудня 2015 року. Ушкодженням здоров'я позивачу завдана моральна шкода.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги позивача про стягнення на його користь компенсації у відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно зі ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган повинен забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 18 червня 2001 року по 06 червня 2017 року перебував у трудових відносинах з приватним акціонерним товариством «Новокраматорський машинобудівний завод», працюючи на різних посадах, у тому числі обрубником, зайнятого на обробці литва наждаком і вручну (ас. 8-11).

Згідно з висновком МСЕК від 16 грудня 2015 року, позивачу вперше встановлено стійку втрату професійної працездатності 55% за сукупністю, з яких 40% у зв'язку з вібраційною хворобою та 15% у зв'язку з туговухістю; позивач визнаний інвалідом 3 групи з наступним переоглядом (ас. 12).

З акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11 грудня 2015 року форми П-4, який складено за участю представника приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод», вбачається, що професійні захворювання виникли внаслідок тривалої роботи в умовах дії шкідливих виробничих факторів в рівнях, перевищуючих гранично допустимі: локальна вібрація, шум, пил, марганець, температура повітря в зимовий період року (ас. 15-18, 19).

Ці обставини відповідачем не спростовані.

Отже, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач не створив позивачеві безпечних і нешкідливих умов праці, не забезпечив санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників; унаслідок чого він отримав професійні захворювання, що потягло за собою стійку втрату професійної працездатності.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.

Судом правильно установлено, що право позивача на відшкодування моральної шкоди, завданої професійними захворюваннями, виникло з дня встановлення стійкої втрати працездатності, тобто з 16 грудня 2015 року.

Доводи скарги про ненадання позивачем доказів на підтвердження позовних вимог є безпідставними, оскільки сам факт ушкодження здоров'я, що призвело до втрати працездатності, свідчить про наявність моральних страждань. Відповідний висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року у справі № 1-9рп/2004, який урахований судом попередньої інстанції при вирішенні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначив у 50000 грн з додержанням вимог ст. 23 ЦК, а саме в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань унаслідок двох професійних захворювань, з урахуванням їх тривалості, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках потерпілого, його віку.

Доказів щодо невідповідності визначеного судом розміру компенсації перенесеним позивачем моральним стражданням відповідач на порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України не надав.

Отже, апеляційний суд відхиляє доводи скарги відповідача щодо неврахування судом принципу розумності та справедливості при визначенні розміру компенсації.

З урахуванням наведеного апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначився з характером виниклих спірних правовідносин та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, іяз якими процесуальний закон пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскарженого рішення.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу відповідача і залишає рішення без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307 , ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М.Біляєва

Судді І.В.Кішкіна

Л.П. Никифоряк