Дата документу 16.11.2017
Справа № 320/5512/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" листопада 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Фоміна В.А., при секретарі: Захаровій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів.

В позовній заяві позивачка вказує, що вона 05 червня 2010 року з відповідачем ОСОБА_2 уклали шлюб. Крім того, в період спільного проживання 28 березня 2012 року в них народився син ОСОБА_3.

Позивачка зазначає, що рішенням Мелітопольського міькрайонного суду від 16 лютого 2017 року по цивільній справі №320/8022/16-ц шлюб був розірваний, а прізвище було змінено з шлюбного «Уляновська» на дошлюбне «Чуніхіна». Крім того, позивачка вказує, що відповідач не приймає ніякої участі в утриманні дитини.

Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів прибутку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання сторони не зявились.

Від позивачки до суду надійшла заява з проханням розгляду справи у її відсутність, просить суд його задовольнити.

Від представника позивачки ОСОБА_4 до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність та у відсутність відповідача. Раніше представник відповідача подавав заяву щодо нормативно-правової позиції відповідно до вимог позивача. В цій заяві вказує, що ще до розлучення сторони між собою домовились в порядку ст. 181 СК України про спосіб утримання сина шляхом передачі грошових коштів у розмірі 500 грн. 00 коп. Крім того, в заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_2 мешкає разом зі своїми батьками. Відповідач має постійне місце роботи, але з липня 2017 року його середня заробітна плата складає 1282 грн. 42 коп. Також в заяві представник відповідача заперечує щодо стягнення послуг адвоката, яка складає 300 грн. 00 коп., пояснюючи це тим, що ніякого розрахунку цих послуг, окрім квитанції та акту прийому робіт у відповідності до Постанови КМУ щодо граничного розміру та розрахунку послуг адвоката у цивільних справах. Тому відповідач просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме: в розмірі1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину, до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині відповідач просить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 05 червня 2010 року. /а.с. 4/

Сторони по справі мають малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 5/

16 лютого 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. /а.с. 4/

Згідно довідки від 02 серпня 2017 року, виданою головою квартального комітету №35 Мелітопольської міської ради народних депутатів, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі своїм сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Б. Михайлова, буд. 88, з 2015 року. /а.с. 13/

Згідно довідки від 11 жовтня 2017 року, виданою старшою по будинку, ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, разом зі своїми батьками. /а.с. 38/

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 12.10.2017 року, виданою Відділом реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з 25 січня 2005 року по теперішній час. /а.с. 39/ За вказаною адресою також зареєстровані батьки відповідача. /а.с. 40, 41/

Згідно довідки про доходи від 09 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 працює у ПП «ПРОФМАШ» слюсарем з механоскладських робіт. /а.с. 42/

Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів прибутку щомісяця до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд критично відноситься до пояснень представника відповідача у заяві щодо того, що відповідач мешкає разом із батьками і це тягне за собою певні витрати на їх утримання, оскільки судом встановлено, що його батьки є особами пенсійного віку, утримують пенсію, відповідач у встановленому законом порядку не сплачує аліменти на їх утримання.

Крім того, відповідач є повнолітньої працездатною особою.

Тому суд вважає необхідним задовольнити позов позивачки, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03 серпня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,42,56 ЦПК України).

Як роз'яснено в п. 48 вказаної постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано в п. 2 ч. 3 ст. 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій, копіювання документів тощо).

Водночас, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Тим сами, суд констатує, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем надана копія квитанції № 3/08/17/1 від 3.08.2017 р. про прийняття адвокатом ОСОБА_6 від ОСОБА_1 300 грн. за певні послуги. /а.с. 7/ Також позивачем надана копія акту прийому передачі виконаних робіт, який складений між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_6 про виконання останнім певних послуг. /а.с. 8/

Але доказів того, що адвокатом надавались позивачці певні юридичні послуги правової допомоги саме з приводу цього спору позивачем не надано.

Тому суд вважає вимогу позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 180, ч.3 ст.181, ст.ст. 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 3, 6, 8, 15, 60, 74, 88, 174, 179, 197, 213-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 28 березня 2030 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. 00 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача 37993783, Банк ГУ ДКСУ у м. Києві, код Банку 820019, р/р 0001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106, призначення платежу - ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»).

В задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.А. Фомін