Справа № 265/2241/17
Провадження № 2/265/834/17
У Х В А Л А

28 листопада 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 2 Донецької області в інтересах держави в особі територіальної громади міста Маріуполя Донецької області до ОСОБА_1 міської ради Донецької області та ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради Донецької області, визнання недійним договору оренди земельної ділянки, зобовязання звільнити її та повернути за актом приймання-передачі, -

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2017 року керівник ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 2 Донецької області ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах держави в особі територіальної громади міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_1 міської ради Донецької області та ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради Донецької області, визнання недійним договору оренди земельної ділянки, зобовязання звільнити її та повернути за актом приймання-передачі. Просив суд визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_1 міської ради Донецької області від 08 вересня 2015 року № 6/52-5790 «Про затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки по вулиці Азовстальській 39/7 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя громадянці ОСОБА_2Ю.»; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 27 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 міською радою Донецької області та ОСОБА_2 щодо оренди земельної ділянки по вулиці Азовстальській 39/7 у місті Маріуполі, кадастровий номер :025:0144, площею 0,0195 га та нормативною грошовою оцінкою 330 140,85 гривень; зобовязати ОСОБА_2 звільнити вказану земельну ділянку, привести її у стан, не гірший з тим, в якому вона одержала її в оренду шляхом знесення розміщених (збудованих) на ній будівель торгівлі (торгівельних павільйонів), та повернути зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 міській раді Донецької області за актом приймання-передачі.

28 листопада 2017 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, про закриття провадження по справі. В обгртунтування заявленого клопотання посилалася на те, що оскільки ОСОБА_2 є субєктом господарювання та між сторонами виникли господарській відносини, дана справа має розглядатися в порядку господарського судочинства.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 не зявилася, надала заяву з проханням розглянути вищевказане клопотання про закриття провадження по справі в її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 2 Донецької області, що діє в інтересах держави в особі територіальної громади міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_5 заперечував проти закриття провадження по справі, посилаючись на те, що ОСОБА_2 була фізичною особою-підприємцем з 2013 року по 2016 рік, поновила свою підприємницьку діяльність вона тільки тиждень тому. Крім витягу представником ОСОБА_2 не надано ніяких доказів стосовно того, що вона мала право весь цей час здійснювати підприємницьку діяльність. Крім того, у договорі оренди земельної ділянки не зазначено, що саме для комерційної діяльності надано земельну ділянку.

Представник відповідача ОСОБА_1 міської ради Донецької області ОСОБА_6, діючий на підставі довіреності, підтримав клопотання представника відповідача ОСОБА_4, вважає, що справу необхідно розглядати в порядку господарського судочинства. При цьому зазначив, що земельну ділянку була надано для здійснення комерційних послуг, оскільки договір оренди земельної ділянки обумовлює господарську діяльність.

Заслухавши думки сторін щодо закриття провадження по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а провадження по справі підлягає закриттю, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч.1 ст.205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При визначенні юрисдикційності спору слід ураховувати, що критеріями розмежування між цивільною та іншими юрисдикціями є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

За правилами ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, зокрема, у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Відповідно до ст.. 2 ГПК України Господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Як вбачається з матеріалів справи, на час укладення спірного договору оренди земельної ділянки від 27 жовтня 2015 року відповідачка ОСОБА_2 була зареєстрована як фізична особа підприємець, зокрема, реєстрація в Єдиному державному реєстрі відповідачки ОСОБА_2 була проведена 25 листопада 2013 року. 29 грудня 2016 року підприємницька діяльність ОСОБА_2 була тимчасово припинена, а 21 листопада 2017 року - підприємницька діяльність поновлена, про що свідчать відповідні виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, як час укладання спірного договору, так і на час розгляду справи судом відповідач ОСОБА_2 зареєстрована як ФОП.

Отже, відповідач ОСОБА_1 міська рада Донецької області є юридичною особою, а відповідач ОСОБА_2 згідно вимог п.2 ч.2 ст. 55 ГК України є субєктом господарювання, оскільки зареєстрована відповідно до закону як підприємець та здійснює господарську діяльність, що підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з п. 5.1 договору оренди земельної ділянки мета та цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення та експлуатація торгівельних павільйонів).

Отже, земельна ділянка по вулиці Азовстальській 39/7 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя була надана ОСОБА_2 для комерційної діяльності, з правом самостійного на ній господарювання.

Крім того, як вбачається з п. 1.3 Постанови Пленуму ВГСУ № 6 від 17 травня 2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях статті 319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів III-V ЗК України, зокрема, про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування, припинення права власності на земельні ділянки, вилучення цих ділянок з користування і про зобов'язання названих органів залежно від характеру спору виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи, що фактично у даній справі виник спір між ОСОБА_1 місцевою прокуратурою № 2 Донецької області, що діє в інтересах держави в особі територіальної громади міста Маріуполя Донецької області, з одного боку, та міською радою і субєктом підприємницької діяльності (ФОП), з іншого боку, щодо визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування з питання надання у користування земельної ділянки та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, яка була надана для обслуговування обєкта нерухомості, що використовується відповідачем ОСОБА_2 для комерційної діяльності, з правом самостійного на ній господарювання, то така справа підвідомча господарському суду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України закрити провадження по справі та розяснити позивачу, що він має право на звернення з відповідним позовом до господарського суду.

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо провадження у справі закрито, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене, закриваючи провадження по справі, суд вважає за необхідне також скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 28 березня 2017 року.

Керуючись ст. 154, п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Провадження по справі за позовом керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 2 Донецької області в інтересах держави в особі територіальної громади міста Маріуполя Донецької області до ОСОБА_1 міської ради Донецької області та ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради Донецької області, визнання недійним договору оренди земельної ділянки, зобовязання звільнити її та повернути за актом приймання-передачі, закрити.

Розяснити позивачу, що він має право на звернення з відповідним позовом до господарського суду.

Скасувати вжиті ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 28 березня 2017 року заходи забезпечення позову по справі № 265/2241/17 у вигляді:

- заборони ОСОБА_2 та/або іншим фізичним і юридичним особам розміщувати на земельній ділянці із кадастровим номером:01:025:0144 по вулиці Азовстальській 39/7 у місті Маріуполі Донецької області будівлі торгівлі (торгівельні павільйони) шляхом здійснення будівельних та ремонтних робіт, здійснювати їх обслуговування та експлуатацію;

- заборони Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області та управління державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_1 міської ради Донецької області та Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_1 міської ради Донецької області вчиняти дії щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, розташованих на земельній ділянці із кадастровим номером:01:025:0144 по вулиці Азовстальській 39/7 у місті Маріуполі Донецької області;

- заборони Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту ОСОБА_1 міської ради вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо обєктів незавершеного будівництва та/або обєктів нерухомого майна, що розташовані на вищевказаній земельній ділянці.

Ухвалу в частині скасування заходів забезпечення позову для виконання направити ОСОБА_2, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області та Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту ОСОБА_1 міської ради.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Мельник