Справа № 309/3568/17
Провадження № 2/309/1971/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року м. Хуст

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

при секретарі: Соймик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

с у д

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що після смерті 12.06.2017 р. ОСОБА_4, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,10 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Стеблівка, по вул. Проектна №38. Спадкоємцями першої черги є позивачка та її діти, які не претендують на спадкове майно. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак оформити спадкові права на земельну ділянку немає можливості, оскільки за життя ОСОБА_4 не встиг провести державну реєстрацію права власності та отримати правовстановлюючі документи. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Стеблівка, по вул. Проектна №38.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала суду заяву провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2,ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися. Подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного .

В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який помер 12 червня 2017 року .

Після смерті чоловіка позивача відкрилася спадщина , яка складається із земельної ділянки площею 0.10 га. призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Стеблівка вул.. Проектна № 38 . Спадкоємцями першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 їх діти відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Дана земельна ділянка була виділена покійному чоловіку позивача ОСОБА_4 на підставі рішення 7 сесії 21 скликання Стеблівської сільської ради від 14 червня 1991 року.

Після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва оскільки за життя ОСОБА_4 не оформив у встановленому законом порядку право власності на дану земельну ділянку.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до розяснень, викладених в абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлого ОСОБА_4 на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім ОСОБА_1, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,10 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Стеблівка, по вул. Проектна №38, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 який помер 12.06.2017 року.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 61, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України та ст.ст.392, 1225, 1296 ЦК України, ст. 125 ЗК України, с у д

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована в с.Стеблівка, по вул.Проектна №38.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5