16.03.2017 227/100/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 березня 2017 року. м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Тимофєєвої Г.Л.,

при секретарі Сухіна О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації Донецької області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення останнього батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 05 липня 2005 року, шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її утримані та проживає разом із нею.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.10.2004 р. з ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 20.07.2004 р. до повноліття дитини.

Зазначила, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за період з 23.07.2015 р. по 30.08.2016 р., яка складає 14623,61 грн. Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.06.2016 р. відповідач засуджений за ч.1 ст. 164 КК України.

Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не цікавиться її здоров'ям та успіхами у навчанні, морально та матеріально дитину не підтримує і долею не переймається.

У зв'язку з чим, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, звернулась з заявою, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення у газеті «Донеччина» від 03 березня 2017 року № 9 (15947). Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Представник Органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації Донецької області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без участі представника та ухвалити рішення на розсуд суду.

Керуючись правилами ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі матеріалів справи та ухвалити заочне рішення.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області, 19.04.2003 року батьками ОСОБА_3, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 08. (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 05.07.2005р., шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвано 05.07.2005 р., актовий запис №156. (а.с.11).

Виконкомом Білозерської міської ради м.Добропілля Донецької області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, прізвище позивача змінено на ОСОБА_1, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 16.09.2009р. актовий запис № 76 (а.с. 10).

Довідкою, виданою ПП БРЕС «Прогресс» підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_3. (а.с.8).

Згідно довідки про склад сім'ї від 09.06.2016 р. виданої виконавчим комітетом Білозерської міської ради м.Добропілля, ОСОБА_1 вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, разом з чоловіком ОСОБА_5, сином ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_7(а.с.12).

З побутової характеристики №194/10-4 від 10.06.2016 р. виданої головою Святогорівської селищної ради, вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_4, характеризується посередньо, вихованням та утриманням своїх дітей не займається.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_3, складеного 08.08.2016 р. вбачається, що за вказаною адресою проживає родина з чотирьох осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_7 Діти доглянуті, забезпечені усім необхідним для свого розвитку. В будинку створено всі належні умови для розвитку та проживання неповнолітнього ОСОБА_3. (а.с.13).

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 від 25.07.2016 р., вбачається, що він зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4, на договірних відносинах. Має присадибну ділянку. В будинку та на подвір'ї чисто, затишно охайно. Має задовільні матеріально-побутові умови. (а.с.14).

Відповідно до довідки Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів №18 Добропільської міської ради Донецької області від 10.06.2016 р. №60, що ОСОБА_3 навчається у 7 классі Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів №18. Батько у вихованні дитини участі не бере.

Згідно довідок-розрахунків Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 31.08.2016 р. № 577 заборгованість відповідача по аліментам на утримання дитини ОСОБА_3 за період з 23.07.2015р. по 30.08.2016р. складає 14623,61 грн.(а.с.15).

Відповідно до копії вироку Добропільського міськрайонного суду від 06.06.2016 р. ОСОБА_2 було засуджено за ст.164 ч.1 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт. (а.с.16-17).

Органом опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації Донецької області надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 У висновку зазначено, що біологічний батько ОСОБА_2 за місцем свого мешкання характеризується задовільно, веде спокійний спосіб життя, постійного місця роботи не має. Злісно ухиляється від сплати аліментів на дитину. Матеріальну допомогу дитині не надає, життям та здоров'ям сина не цікавиться. Чоловік повністю усунувся від виконання батьківських обов'язків. (а.с.4).

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Згідно вимогам статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і етичний розвиток.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати та батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 зазначеної постанови під ухиленням батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З урахуванням викладеного, оцінивши усі зібрані по справі докази суд вважає, що в матеріалах справи містяться достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню своєї дитини, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно сина ОСОБА_3 належної турботи та уваги, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не піклується про стан його здоров'я та розвитку, не спілкується в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, хоча зобов'язаний це робити та має таку можливість.

Судом враховано, що відповідачем не спростувано заявлені вимоги позивачкою, не надано суду обґрунтувань щодо належного виконання ним своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина ОСОБА_3.

Отже, ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що свідчать про його винну поведінку відносно своєї дитини, та необхідність застосування до нього, як батька дитини, такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

У відповідності до ст. ст. 79, 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 640,00 грн. та пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду в сумі 130 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150,155,164, Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 174, 212-215, 224, 294 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації Донецької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м.Добропілля, Донецької області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4, батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (іпн.НОМЕР_4), витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок) та витрати за публікацію оголошення в пресі в розмірі 130,00 грн.( сто тридцять гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя Г.Л.Тимофєєва