Справа № 161/9784/17
Провадження № 2/161/3127/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Бортнюку А.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідачів про скасування арешту на майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до договору дарування від 16.04.2009 року вона є власником цегляного гаража №150 в гаражному кооперативі «Авіатор», що знаходиться в м. Луцьку по вул. Авіаторів, 4.

Вказує, що постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 25.04.2017 року накладено арешт на вказаний гараж в ході проведення виконавчих дій про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором.

Вважає, такі дії неправомірними, що порушують її права як власника нерухомого майна.

У звязку з чим, просить зняти арешт з гаража №150 в гаражному кооперативі «Авіатор», що знаходиться в м. Луцьку по вул. Авіаторів, 4.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та простив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Представник іншого відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником цегляного гаража №150 в гаражному кооперативі «Авіатор», що знаходиться в м. Луцьку по вул. Авіаторів, 4, що підтверджується договором дарування від 16.04.2009 року (а.с. 8), витягом з державного реєстру правочинів (а.с. 9) та довідкою гаражного кооперативу (а.с. 12).

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В частині 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, а саме право особи на безперешкодне користування, володіння і розпорядження своїм майном, право на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Як було встановлено судом, постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 25.04.2017 року накладено арешт на вказаний гараж в ході проведення виконавчих дій про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором, що не відповідає вимогам закону та порушує права позивача, яка є власником арештованого майна (а.с. 11).

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача як власника нерухомого майна порушені, а тому вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 316, 319, 321, 358, 369, 382, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту гараж №150 в гаражному кооперативі «Авіатор», що знаходиться в м. Луцьку по вул. Авіаторів, 4, власником якого являється ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк