Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1213/16-ц
Провадження № 2/499/61/17
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"13" березня 2017 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, витребування майна, визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, витребування майна, визнання майна особистою приватною власністю ухвалою судді Іванівського районного суду Одеської області від 12 грудня 2016 року була залишена без руху (далі ухвала від 12 грудня 2016 року), оскільки подана з порушенням ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви суддя виходив з такого.

Питання про повернення позовної заяви вирішено після часу перебування, у період з 24 січня по 27 лютого 2017 року, судді у відпустці.

З ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається, що у випадках якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

23 січня 2017 року на виконання ухвали від 12 грудня 2016 року від позивача надійшла змінена позовна заява, в якій позивач зазначив, що отримав ухвалу від 12 грудня 2016 року, 19 січня 2017 року, отже строк встановлений для усунення недоліків закінчився 24 січня 2017 року.

Однак позивач, частково виконав вимоги ухвали від 12 грудня 2016 року.

Так, за загальним правилом, виходячи з положень ст.ст. 80, 119 ЦПК України ціна позову визначається позивачем та вказується ним у позовній заяві. Позовна заява обовязково має містити ціну позову, навіть, якщо на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо. У такому випадку у позовній заяві має бути зазначено ціну позову визначену із загальної відомої суми всіх вимог майнового характеру. При цьому ч. 2 ст.80 ЦПК України суду надані повноваження визначати розмір судового збору в тих випадках, коли визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо.

Проте за наявності відомостей про вартість майна, у тому числі інвентаризаційної вартості нерухомого майна, позивач ціну позову у зміненій позовній заяві не визначив.

Тобто, позивачем не виконано вимоги п. 2, 9, 10 ч.1 ст. 80, п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України в частині визначення ціни позову щодо вимог майнового характеру.

Позивачу слід було у зміненій позовній заяві, з урахуванням вимог ст. 119 ЦПК України та ухвали від 12 грудня 2016 року, зазначити всі докази на підтвердження: особистого придбання позивачем матеріалів для будівництва теплиці, котла й іншого вказаного у позові майна загальною вартістю 199254,0 гривен, особистого придбання позивачем до шлюбу речей індивідуального використання: апарату зварювального, тисків слюсарних, крана, домкрата, лебідки всього загальною вартістю 39500,0 гривен та перебування цього майна у відповідача; фактичного проживання позивача з відповідачем на час набуття зазначеного у позові майна; придбання зазначеного майна за спільні кошти подружжя; неможливості позивача користуватися спірним майном.

Слід звернути увагу позивача, що в ухвалі від 12 грудня 2016 року не вимагалось фактичне додання до позову доказів, а лише зазначення в позові у порядку визначеному п. 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України доказів, що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення від доказування. Отже, позивач міг лише подати текст зміненої позовної заяви з посиланням у ній на докази, що підтверджують особисте придбання вказаного майна позивачем або сторонами за спільні кошти, а безпосередньо подати такі докази до початку розгляду справи по суті. Зазначення в тексті позовної заяви конкретних доказів, позивач повинен був вчинити з урахуванням положень ч.2 ст.57 ЦПК України.

Таким чином, вимоги п. 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України та ухвали від 12 грудня 2016 року позивачем виконані не були.

Слід наголосити, що в абзаці 1 п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 пленум розяснив, що позовна заява повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи, що позивачем недоліки позовної заяви в повному обсязі виправлено не було, позовна заява підлягає поверненню позивачу, що не позбавляє його права звернутися до суду повторно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, витребування майна, визнання майна особистою приватною власністю - визнати неподаною та повернути позивачу.

Управлінню Державної казначейської служби України в Іванівському районі Одеській області (; адреса: 67200, смт. Іванівка Іванівського району Одеської області, вул. Центральна, 86) здійснити повернення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) сплачену суму судового збору: в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок по квитанції № 19 від 23 січня 2017 року; в розмірі 552 (пятсот пятдесят дві) гривні 00 копійок по квитанції № 0.0.649217279.1 від 11 листопада 2016 року; в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок по квитанції № 20 від 23 січня 2017 року.

Розяснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для повернення заяви, позивач має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3