Справа № 653/1238/17
У х в а л а

"28" квітня 2017 р. Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Венглєвська Н.Б., розглянувши матеріали заяви за позовом ОСОБА_1, яка діє через представника керівника Генічеського регіонального правозахисного центру ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи членом громадської організації «Генічеський регіональний правозахисний центр» та діючи через представника керівника вказаного центру, звернулася до суду з позовом у якому просить суд розірвати укладений між нею та ОСОБА_4 шлюб, зареєстрований 28.03.2010 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошові сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Під час вирішення питання про відкритті провадження, та дослідженні доданих до справи матеріалів, встановлено, що представник позивача керівник ГО ГРПЦ ОСОБА_2 посилаючись на п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», вказує, що позивач звільнений від сплати судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, додані до справи документи, прихожу до думки, що позов підлягає залишенню без руху у звязку з несплатою судового збору.

Як вбачається з поданого позову, позивачем під час звернення до суду заявлено дві самостійні позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів, та відповідно до ст.. 6 Закону України «Про судовий збір» позивачем має бути обраховано та сплачено судовий збір за кожну із заявлених позовних вимог.

При цьому п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає, звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, зокрема позивачів у справах про стягнення аліментів.

Таким чином, позивач звертаючись до суду із вимогою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є звільненим від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, при цьому має сплатити судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу.

Посилання ж представника позивача на п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», як підставу для звільнення від сплати судового збору, не підтверджена документами справи.

Так п.13 ч.2 ст. 3 вказаного Закону визначає, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. При цьому зі змісту позовної заяви та прохальної частини позову вбачається, що позивачем не заявлено будь якої вимоги переліченої у п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а отже посилання позивача та її представника на вказане положення Закону не підтверджено жодним доказом.

Виходячи з вищевикладеного, вказана заява подана з порушенням ст. 119 ЦПК України, якою визначено форму та зміст позовної заяви та з порушенням ст. 4 п. 1.1 Закону України «Про судовий збір», яким визначено ставку судового збору при подачі до суду позовної заяви немайнового характеру в залежності від розміру прожиткового мінімуму.

Так Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму, який відповідно до даного Закону становить 1600 гривень.

При цьому слід мати на увазі, що відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подачу позовної заяви немайнового характеру складає 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та станом на 01.01.2017 року становить 640 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Тобто позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме:

- До позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 82, 118, 121 ЦПК України, ст. 2, 3, 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє через представника керівника Генічеського регіонального правозахисного центру ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків в пятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали і розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Б. Венглєвська