г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2491/17
Номер провадження 2/213/1193/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі : головуючого судді : Мазуренко В.В.
при секретарі судового засідання: Гусаровій О.С.
за участю представника позивача ОСОБА_1
представника третьої особи Шелудько Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа Прокуратура Дніпропетровської області, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органу досудового слідства та прокуратури, -
До суду надійшов вказаний позов, відповідно до якого позивач вказує, що притягувався до кримінальної відповідальності, з 09.11.2011р. по 02.09.2015р. знаходився під слідством, та 02.09.2015р. провадження було закрито у зв,язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості. Зазначив, що йому завдано матеріальну шкоду, він міг цей час працювати та отримувати дохід. Матеріальну шкоду оцінив в сумі 240000 грн.
Представник позивача позов підтримав, зазначив що виходив з мінімальної заробітної платні помноженої на кількість місяців слідства. Просив задовольнити позов.
Позивач до суду не з,явився.
Представник третьої особи просила відмовити у позові. Надала письмове заперечення, відповідно до якого вказала, що позивач не працював на момент затримання, також вказала, що позивач не посилається на норми права якими на його думку передбачено стягнення такої шкоди, та не надав розрахунок.
Представник відповідача до суду не з,явився, був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі матеріалів справи. Зі згоди сторін по справі, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступного.
Постановою слідчого СВ Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 10.11.2011 року порушено кримінальну справу стосовно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, складено протокол затримання та проведено обшук.
Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 01 серпня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.10.2013 року вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2013 року відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 - скасовано, кримінальну справу направлено прокурору Інгулецького району м. Кривого Рогу для проведення додаткового розслідування з підстав вказаних в мотивувальній часті ухвали.

Постановою прокурора прокуратури м. Кривого Рогу від 02 вересня 2015 року закрито кримінальне провадження №0001989 від 16.11.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, відносно ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Таким чином суд вважає встановленим, що не оскаржувалось та визнавалось сторонами, що позивач перебував під слідством з 10.11.2011р. до 02.09.2015р. тобто 46 місяців, перебував під вартою, та з запобіжним заходом підписка про невиїзд.

Відповідно до вимог ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

За ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями чи дією органу державної влади, відшкодовується Державою незалежно від вини цього органу.

Згідно з ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, відшкодовується Державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду; право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду виникає у разі закриття кримінальної справи органом попереднього (досудового) слідства.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок його незаконного засудження, незаконного притягнення, як обвинуваченого, а згідно із вимогами ст. 3 цього ж Закону, громадянинові відшкодовується заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій.

Згідно із вимогами ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. З аналізу вказаної статті видно, що заробіток повинен враховуватись, але в той же час не є обов,язковою вимогою для відшкодування матеріальної шкоди. В даному випадку позивач офіційно не працював, але це не спростовує факт неможливості через слідство відносно нього належним чином організувати своє життя та влаштуватись на роботу і отримувати дохід.

Відповідно до п. 9 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", у тих випадках, коли не можна визначити доход громадянина (ще не наступив термін подачі декларації, або з інших причин), або коли громадянин не мав певних джерел доходів з поважних причин (протягом перших трьох місяців після звільнення із Збройних Сил чи інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України або закінчення середньої школи, чи у разі хвороби тощо), розмір шкоди визначається виходячи з встановленого законом мінімуму заробітної плати.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Отже, межі відшкодування шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року справа № 6-2203 цс15 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Разом із тим, суд вважає необхідним при визначенні розміру компенсації матеріальної шкоди застосувати положення ч.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №17774-VШ від 06 грудня 2016 року, яким встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 грн.

З урахуванням періоду перебування позивача під слідством та судом на протязі 46 місяців, з урахуванням того, що через те, що позивач перебуваючи під слідством не мав можливості працювати і тому неможливо визначити його доходи оскільки не мав джерел доходу з поважних причин, - розмір компенсації матеріальної шкоди, тобто заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, становитиме 73600 грн., виходячи з розрахунку 46 місяців х 1600 грн. Позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 179, 209-225 ЦПК України, на підставі ст.ст.1, 2, 3, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа Прокуратура Дніпропетровської області, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органу досудового слідства та прокуратури - задовольнити частково.

Стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної Казначейської Служби України на користь ОСОБА_3 73600 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Дата виготовлення повного тексту рішення 20.11.2016р.

Суддя В.В.Мазуренко