Справа № 445/76/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивак В. М.

з участю секретаря Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочів цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади с. Торгів в особі Поморянської селищної ради про визнання права власності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до Територіальної громади с. Торгів в особі Поморянської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) на території Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області.

В обґрунтуванні позову вказує, що 02.05.2007 року померла його дружина ОСОБА_2. Позивач спадщину після дружини прийняв , будучи її чоловіком, та оскільки він був зареєстрований та проживав із спадкодавицею-своєю дружиною ОСОБА_2 з часу одруження також де і проживає на даний час згідно даних будинкової книги для прописки громадян, що проживають у цьому будинку, а також відомостей викладених в довідці органі місцевого самоврядування - селищної ради.

Також вказує, що 20.04.2001 року померла ОСОБА_3., яка приходилась матірю його дружині. Після її смерті, спадщину в 6-ти місячний термін прийняла її донька його дружина ОСОБА_2, яка вступила в управління та володіння майном померлої, взявши в користування її речі домашньої обстановки та вжитку і була зареєстрована та проживала з 1983 року однією сімєю із спадкодавицею-своєю матірю ОСОБА_3.

Вказує, що після смерті дружини звернувся до нотаріуса, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3, серія ЛВ №052928 від 01.10.2004 року виданий після смерті померлої. Тобто ОСОБА_3 набула право власності на вказані земельні ділянки після смерті, що суперечить положенням Цивільного кодексу України.

Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на дану земельну ділянку, чи заявили б в установленому законом порядку про своє право на спадкування після померлої немає.

Позивач подав до суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги визнав.

Суд оцінивши належність та допустимість наявних у справі доказів, а також кожного доказу окремо, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо, а також всі докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого:

Позивач є прямим і єдиним спадкоємцем після померлої дружини. Його дружина ОСОБА_2 є одним і єдиним спадкоємцем після своєї матері ОСОБА_3. Інших спадкоємців, крім нього, які б прийняли спадщину та претендували на дані земельні ділянки після померлої немає.

Згідно п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затв. Наказом МЮУ №269/5 від 22.02.2012року. Зар. В МЮУ 22.02.2012р. №282/20595. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Згідно статті 67 ЗУ «Про нотаріат». Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Згідно ст. 25 ЦК України Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Державний акт серія ЛВ №052928 від 01.10.2004 року не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат», оскільки виданий після смерті особи зазначеної власником, що суперечить ст.25 ЦПК та ст. 9 ЦПК(1963 р.).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, 1963 року. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово /ч. 1 ст. 1258 ЦК України.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, що пережив та батьки.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після своє матері ОСОБА_3, хоча і не оформила своїх спадкових прав, а позивач відповідно прийняв спадщину після своєї дружини, тому суд приходить до висновку про підставність вимог позивача до їх задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 15,16,328,1216,1217,1220,1221,1222,1225,1233-1235, 1268,1269,1270,1277,1296-1299 ЦК України, ст.549 ЦК Української РСР , ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай), кадастрові номери: :14:000:0132 пл.1.3425га., та :14:000:0161 пл. 0.4714 га, які належали померлій ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4