Дата документу 01.03.2017
Справа № 2-5357/09
Провадження № 4-с/334/30/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 р. Ленінський райсуд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - Добрєва М.В.; при секретарі - Матвієнко О.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою представника ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» за довіреністю, ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського ВДВС Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Дніпровського ВДВС Запорізького міського управління юстиції, в якій зазначив, що Ленінським районним судом м.Запоріжжя був виданий виконавчий лист на виконання рішення суду № 2-5357/2009 від 25.12.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 561776,26 грн.

3.10.2016року на адресу Дніпровського ВДВС ГТУЮ, було направлено заяву ТОВ «Вердикт Консалтинг», яке є представником ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду.

10.11.2016року ТОВ «Вердикт Консалтинг» отримало повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання від 13.10.2016 р., винесене державним виконавцем Огарко М.О. в межах ВП № 52623242, в якому підставою для повернення виконавчого документа стягувачу вказано відсутність квитанції про сплату авансового внеску, що передбачено п.8 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

ТОВ «Вердикт Консалтинг», як представник стягувача у виконавчому провадженні, вважає повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.10.2016 р., винесену в межах ВП № 52623242, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права, є необґрунтованим та таким, що грубо порушує права банку, а тому представник скаржника просить визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати вищевказане повідомлення.

Представник банку в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Державний виконавець Огарко М.О., до судового засідання надала письмові заперечення на скаргу, в яких проти задоволення скарги заперечує у повному обсязі, пояснила, що постанова складена правомірно, згідно вимог ЗУ «Про виконавче провадження» банк не належить до переліку осіб, які звільнені від сплати авансового внеску, тому у задоволенні скарги просить відмовити у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали, зясувавши обставини справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду який видав виконавчий документ.

Посилання скаржника на те, що державним виконавцем порушені його права є безпідставними, оскільки державний виконавець виконав всі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 05.10.2016 року, а саме ч.2 ст.26 «До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи».

Від сплати авансового внеску звільняються стягувані за рішеннями про:

-стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин:

-обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплач, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

-відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів;

-відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди І та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп, громадяни, віднесені до категорій І та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Однак, ПАТ БК «ПРАВЕКС-БАНК», представником якого є ТОВ «Вердикт Консалтинг», не належить до будь-якої з категорій, які звільняються від сплати авансового внеску. Тому, у звязку із набранням законної сили нової редакції ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач був зобовязаний надати квитанцію про сплату авансового внеску.

До того ж, згідно штрихкоду поштових відправлень рекомендованої кореспонденції № 529 встановлено, що стягувачем конверт було відправлено 05.10.2016 року, що підтверджується витягом з офіційного сайту Укрпошти, та отримано Дніпровським ВДВС 10.10.2016р., отже, посилання представника банку про те, що заява про відкриття виконавчого провадження була направлена до Дніпровського ВДВС 03.10.2016 року, тобто, в період дії Закону України «Про виконавче провадження» в редакції до 05.10.2016 року, яким не передбачена сплата будь-яких внесків при зверненні із заявою про відкриття виконавчого провадження, є необґрунтованим та направленим на уникнення виконання зобовязань по сплаті обовязкових платежів в дохід держави.

А отже, повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є законним, та таким, що ґрунтується на нормах діючого законодавства.

До того ж, відповідно до ст.2 та ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувану не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених чинним законодавством.

Таким чином, в діях державного виконавця, не вбачається порушень вимог законодавства, його дії проведенні у чіткій відповідності до ЗУ «про виконавче провадження», тому підстав для визнання дій держвиконавця, щодо повернення виконавчого документа стягувачу, неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у суду не має.

Відповідно до частин 3 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не були порушені, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги представника ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» за довіреністю, ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського ВДВС Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Добрєв М. В.