РІШЕННЯ

Іменем України

13.04.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

з участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представникіа відповідача ОСОБА_3

представників третіх осіб Бояківського А.Б., Науменко О.В.,

Маліновської Н.І., Коваль А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, треті особи: відділ у справах дітей Франківської районної адміністрації м.Львова, Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди батька та надання дозволу на виготовлення проїзних документів дітям для виїзду за кордон без згоди батька,-

установив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_9, в якому просить надати дозвіл без згоди батька - ОСОБА_9 на виготовлення проїзного документа для виїзду малолітньої дитини - ОСОБА_10 та малолітньої ОСОБА_11 для виїзду за кордон та просить надати дозвіл на оформлення усіх необхідних візових документів без згоди батька - ОСОБА_9 малолітній ОСОБА_11 у Польщу, Блогарію, Туреччину, Єгипет та країни Шенгенської зони строком на пять років. Позов мотивує тим, що Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби м. Львова 07.03.2003 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем про, що зроблено актовий запис про шлюб за № 81 від 07 березня 2003 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1.

Франківським районним судом м. Львова шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.06.2004р. та свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 07 вересня 2004 року. Після розірвання шлюбу позивач з відповідачем періодично проживали разом, а ІНФОРМАЦІЯ_8 року у них народилася друга дитина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, але народження дитини сім'ю не врятувало, після чого сторони остаточно розійшлися. Відтак, діти залишилися проживати разом з позивачем.

Позивач зазначає, що протягом декількох років після розлучення нею здійснювалися спроби вивезти дітей за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, проте відповідач, періодично необґрунтовано та безпідставно затримував оформлення документів. Таким чином, такі дії відповідача призводять до: ускладнення процедури оформлення документів на виїзд неповнолітніх осіб за кордон; переносу запланованих поїздок за межі України; затримки у придбанні квитків; додаткових, незапланованих та безпідставних фінансових витрат. Проте, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували відмову відповідача в оформленні документів, останній не наводить. Позивач вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дітей та не сприяє їх всебічному та гармонійному розвитку. Просить задоволити позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав на адресу суду заперечення, в яких зазначив, що протягом 2013-2015 років діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за спільною згодою позивача та відповідача неодноразово їздили за кордон. У 2013, 2014 та 2015 роках відповідач надавав дозволи для виїзду своїх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за кордон. У 2016 р. такий дозвіл відповідачем не надавався, оскільки позивач не могла чітко пояснити відповідачу про заплановану поїздку із вказанням країни, строку перебування та цілей поїздки. Упродовж 2013 - 2015 років позивач неодноразово порушувала попередні домовленості із відповідачем про поїздки дітей за кордон. Так неодноразово порушувала попередньо обумовлені з відповідачем строки перебування та терміни повернення дітей, кількість поїздок та країни перебування. Крім цього, представник відповідача зазначив, що бабця дітей, за лінією споріднення відповідача, ОСОБА_12 за кошти відповідача, самостійно виготовила дітям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проїзні документи для виїзду за кордон. Так, ОСОБА_10 має закордонний паспорт серії НОМЕР_2, а ОСОБА_11 закордонний паспорт серії НОМЕР_3. Просить в позові відмовити.

В подальшому, позивач уточинала позовні вимоги в яких зазначила, що 16.02.2017 року, з участю позивача, відповідача та їх малолітньою донькою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9., відбулась телефонна розмова та смс переписка, зокрема піднімалося питання надати згоду для тимчасового виїзду дітей за кордон, а саме до країн Шенґенської угоди. Метою поїздок є оздоровлення та відпочинок дітей в літній період часу на морі. Позивач додатково просила відповідача надати згоду для виїзду дітей за кордон до досягнення ними 16 річного віку.

Відповідач, вислухавши позивача та їх малолітню доньку запитав, що він за це отримає взамін. Більше того в процесі розмови відповідач заявив, що такий дозвіл він можливо надасть але через шість місяців, проте чому саме через шість місяців відповідач не пояснив. Тобто якщо врахувати, що розмова відбулась в лютому місяці, тоді дозвіл на тимчасовий виїзд дітей за межі України буде надано в вересні 2017 року, саме після закінчення шкільних канікул, і з початком навчального процесу. Позивач вважає, що відповідач свідомо затягує дане питання та зловживає своїми батьківськими правами оскільки надання його згоди на тимчасовий виїзд дітей за кордон є актуальним в літній період, коли у дітей канікули, а не в період навчання. Крім цього, позивач зазначає, що кожного разу після таких телефонних розмов зокрема між відповідачем та їхньою старшою дочкою ОСОБА_10 в останньої відбуваються нервові зриви: дитина плаче, має поганий сон, скаржиться на головні болі, внаслідок чого позивач була змушена звертатися за допомогою до психолога. Тому, враховуючи періодичні нервові стреси, а саме через телефонні розмови з відповідачем, дочка перебуває на обліку у шкільного психолога ОСОБА_13

Також позивач додатково наголошує на тому, що запланована поїздка здійснюється для оздоровлення та відпочинку дітей на короткий термін, без мети постійного проживання за межами України. Враховуючи, що у дочки сторін ОСОБА_10 діагностовано обструктивний бронхіт, лікарем комунальної четвертої міської поліклініки м. Львова ОСОБА_14, позивач планує з метою оздоровлення дітей здійснити поїздку на море. Просить позов задоволити.вона має намір здійснити один короткостроковий виїзд з 18.07.2017 року по 10.08.2017 року разом з своїми дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за межі України до країн Шенґенської угоди без згоди відповідача, з дозволу суду, в підтвердження чого надає копію договору про надання туристичних послуг, де є зазначено, що ОСОБА_8, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9., ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_8 р-н., в термін з 18.07.2017 року по 10.08.2017 року слідують за маршрутом: Львів-Краків-Відень-Пореч-Будапешт-Львів. Зі своєї сторони позивач зобов'язується вживати всіх заходів, необхідних для безпечного перебування дітей за кордоном, і по закінченню зазначеного строку забезпечити повернення дітей до України. Виїзд дітей за кордон не пов`язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матір`ю або на довгострокове перебування за межами України з інших причин. Дана поїздка необхідна для відпочинку та оздоровлення дітей морським кліматом, зміною обстановки. Просить дозволити їй без згоди батька ОСОБА_9, здійснити один короткочасний виїзд малолітніх дітей - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10. та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України з 18.07.2017р. по 10.08.2017р. до країн Шенгенської Угоди з метою оздоровлення та відпочинку та надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон на дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10. та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11, без згоди батька ОСОБА_9, до досягнення ними шістнадцятирічного віку.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить такий задоволити.

В судове засідання відповідач та представник відповідача не з'явилися, представник відповідача подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

В судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації та предстадставник третьої особи Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації .в судове засідання не з"явилися, подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечують.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.06.2004р. шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, укладений 27.03.2003р. у відділі реєстрації актів громадського стану Франківського району м.Львова, актовий запис №81, розірвано. Вказане також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_4 від 14.09.2004р.

У сторін народилось двоє дітей, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 від 17.10.2003р., та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 від 03.12.2009р.

Як вбачається з матеріалів справи, лікарем комунальної 4-ї міської поліклініки м.Львова в ОСОБА_10, 2003 р.н. діагностовано обструктивний бронхіт, що підтверджується довідкою №1076 від 30.11.2016р. Крім цього, з Протоколу психодіагностичного обстеження ОСОБА_10, учениці СЗШ №96, проведеного практичним психологом ОСОБА_13 в період з 25.01.2017р. по 27.01.2017р. вбачається, що ОСОБА_10 має ЕК тип акцентуації, тобто у неї проявляється бурхлива реакція на будь-які життєві негаразди, події або ж факти - дитина переживає їх дуже гостро, оскільки є дуже вразливою, з дуже глибокою реакцією в області тонких емоцій. Рекомендовано: змінити стиль спілкування батька (з погрозливого і авторитарного на більш м'який і емпатійний), а також консультування у спеціаліста-психолога або ж психіатра.

Відтак, з метою вивезення дітей за кордон на відпочинок, позивачем - ОСОБА_8 та Туристичною фірмою «Вербени» укладено договір про надання туристичних послуг від 17.02.2017р., згідно якого оформлена поїздка за маршрутом Львів-Краків-Відень-Пореч-Будапешт-Львів терміном з 18.07.2017р. по 10.08.2017р. на трьох осіб - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10., ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_8 Згідно квитанції №1500 від 20.02.2017р. ОСОБА_8 оплатила на рахунок Туристичної фірми «Вербени» туристичний пакет в розмірі 2000 грн. та згідно рахунку-фактури №033 від 23.02.2017р. ОСОБА_8 оплатила на рахунок Туристичної фірми «Вербени» 15 000 грн. за туристичні послуги, а саме за готель «Дельфін» в Хорватії.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

У відповідності зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до Постанови КМ України від 24.09.2008, №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» та СК України орган опіки та піклування провадить діяльність із захисту прав дітей.

Згідно п.2 ч.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995року №57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, здійснюється: у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст.11 України «Про охорону дитинства» зазначено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки, щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відтак, на підставі вищенаведеного, оскільки позивач має намір забезпечити інтереси своїх дітей, а саме заради їх саморозвитку, лікування та відпочинку відвезти їх за кордон по запланованому та оплаченому в Туристичній фірмі «Вербени» маршруті, а саме: Львів-Краків-Відень-Пореч-Будапешт-Львів в період з 19.07.2017р. по 10.08.2017р., та оскільки представником відповідача та представниками третіх осіб подано клопотання про те, що останні не заперечують проти позову, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення,

Керуючись ст.ст.10, 11, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.155 СК України, ч.3 ст.313 ЦК України, ст..ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України»,-

вирішив:

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9, треті особи: відділ у справах дітей Франківської районної адміністрації м.Львова, Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди батька та надання дозволу на виготовлення проїзних документів дітям для виїзду за кордон без згоди батька - задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_8, без згоди батька ОСОБА_9, здійснити один короткочасний виїзд малолітніх дітей - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України з 18.07.2017р. по 10.08.2017р. включно до країн Шенгенської Угоди.

Надати дозвіл ОСОБА_8 на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон на дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_9, до досягнення ними шістнадцятирічного віку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Масендич В.В.