АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.,

суддів Поливач Л.Д.,

ШаховоїО.В.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою Макухи Миколи Михайловича в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року,

у с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення з відповідача на користь позивача 161 657 грн. 18 коп., крім того, просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 54 коп.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року, позовні вимоги - задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача пеню за прострочення гривневого вкладу та процентів у розмірі 26 000 грн.; пеню за прострочення повернення вкладу в доларах США та процентів у розмірів у розмірі 130 000 грн.; суму інфляційних втрат за прострочення повернення гривневого вкладу та процентів у розмірі 1 703 грн. 65 коп.; суму 3% річних на суму несвоєчасно поверненого гривневого вкладу та процентів у розмірі 450 грн. 08 коп.; суму 3% річних на суму несвоєчасно поверненого вкладу в доларах США та процентів у розмірі 3 503 грн. 45 коп., що разом становить суму 161 657 грн. 18 коп. Крім того, стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551 грн. 54 коп. (а.с.54-58).

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, МакухаМ.М. в інтересах ПАТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, крім того, стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 606 грн. 69 коп. за подання апеляційної скарги.

_______________________________________________

Справа № 757/63940/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/4820/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не надав можливості банку надати додаткові докази, які відповідно не дослідив та не надав їм належної оцінки, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, внаслідок чого є незаконним та необґрунтованим.

Дії позивача, при зверненні його до відділення установи банку у місті Києві, призвели до неможливості вчасного отримання ним належних грошових коштів, враховуючи послідовність дій, які необхідно провести Банку при виплаті клієнту коштів з рахунків, відкритих в установах філій - Донецького та Луганського обласних управлінь АТ «Ощадбанк».

В матеріалах цивільної справи також відсутні докази звернення позивача до будь-якого філіалу банку з вимогами про виплату коштів за депозитними договорами, в тому числі 16-17 вересня 2015 року.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права позивача ОСОБА_2 з боку ПАТ «Державний ощадний банк України».

Також, до спірних правовідносин помилково застосований Закон України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

В суді апеляційної інстанції, представник ПАТ «Державний ощадний банк України» - Калюжний С.С., підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу апеляційного суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а також письмові заперечення та доповнення до заперечень проти апеляційної скарги, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника ПАТ «Державний ощадний банк України», який з'явився в судове засідання, з урахуванням письмових пояснень (заперечень) ОСОБА_2, з'ясувавши фактичні обставини даної справи та дослідивши матеріали справи і письмові докази у їх сукупності та співставленні, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В ході розгляду справи встановлено, що 11 липня 2013 року був укладений договір № 36879004 на вклад «Депозитний» на ім'я фізичної особи, за умовами якого відповідач в особі ТВБВ № 10004/169 філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» отримав від позивача ОСОБА_2 грошовий вклад у сумі 5000,00 доларів США строком на 13 місяців, а саме до 11 серпня 2014 року та зі сплатою 7 % річних, відповідно до п. 1.1, 1.2 договору (а. с. 12, 13).

04 серпня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та позивачем був укладений договір № 55754804 на вклад «Накопичувальний» на ім'я фізичної особи, за умовами якого банк в особі ТВБВ № 10004/169 філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» отримав від позивача грошовий вклад у розмірі 21415,00 грн., з правом поповнення додатковими внесками на суму не менше 500,00 грн. строком на 6 місяців зі сплатою 15% річних, днем повернення депозиту є 04 лютого 2014 року, згідно з п. 1.1, 1.2 договору (а. с. 15, 16).

23 серпня 2013 року, відповідно до п 2.5 договору № 55754804, позивачем здійснено поповнення суми вкладу на 500,00 грн., 18 лютого 2014 року - на 1644,00 грн. і загальна сума вкладу склала 23559,00 грн. (а. с. 17, 18).

Згідно з п 3.3 договору № 55754804, Банк зобов'язувався повернути депозит на рахунок вкладника або шляхом видачі готівки. За пунктом 2.7 договору № 55754804, після закінчення строку, вказаного в п 1.1 договору, він автоматично подовжується щоразу на строк, вказаний у п. 1.1 договору, за ставкою, яка діятиме в банку на момент подовження.

Так, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (Додаток 1), м. Харцизьк Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У зв'язку з наведеним вище, з квітня 2014 року позивач не мав можливості звернутися до відділення банку у м. Харцизьк, де укладав договори з банком-відповідачем, та отримати вклади з нарахованими процентами.

Як вбачається з позовної заяви, 16 вересня 2015 року позивач звернувся до Донецького обласного управління банку, перенесеного в місто Краматорськ, за інформацією про його вклади та щодо можливості їх отримати, де йому, зокрема, повідомили про те, що днем повернення вкладу в доларах США визначено 11 серпня 2014 року, а днем повернення вкладу в гривні - 04 серпня 2015 року.

Однак, не бажаючи тривалий час чекати, 17 вересня 2015 року позивач через свого уповноваженого представника звернувся до ТВБВ № 10026/0187 філії ГУ по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», де останньому було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та оформлено заяву про переведення належного вкладу в гривні з ТВБВ № 10004/169 філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» до ТВБВ № 10026/0187 філії ГУ по м. Києві та Київській області AT «Ощадбанк» на поточний рахунок, та оформлено платіжне доручення № 211 на переказ в валюті з ТВБВ № 10004/169 філії - Донецьке обласне управління AT «Ощадбанк» до ТВБВ № 10026/0187 філії ГУ по м. Києві та Київській області AT «Ощадбанк» на поточний рахунок вкладу в доларах США.

З матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2016 року на рахунок позивача № НОМЕР_1 були зараховані кошти згідно ф. 143 від 17 вересня 2015 року в сумі 23 559,00 грн. (сума вкладу) та 2 641,72 грн. (сума процентів), а всього: 26 200,72 грн. (а. с. 19).

11 серпня 2016 року відповідачем було виконано платіжне доручення на переказ вкладу у доларах США, згідно якого 11 серпня 2016 року на рахунок № НОМЕР_2 були зараховані кошти згідно п/д № 211 від 17 вересня 2015 року у сумі 5000,00 доларів США (сума вкладу) та 377,33 доларів США (сума процентів), а всього: 5 377,33 доларів США (а. с. 14).

Разом з тим, 04 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про захист прав споживачів: сплату пені, інфляційних нарахувань та 3% річних і надання інформації (а. с. 24-25).

Як пояснив представник апелянта та вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Державний ощадний банк України» розроблено Тимчасовий порядок здійснення переказів вкладів, затверджений постановою правління АТ «Ощадбанк» від 17 березня 2014 року №199, яким регулюється здійснення операцій з переказів вкладів клієнтів філій - Донецького та Луганського обласних управлінь АТ «Ощадбанк», здійснення переказу коштів з поточних (в тому числі операції, за якими можуть здійснюватися з використанням банківських платіжних карток) та вкладних (депозитних) рахунків, відкритих у філії - Донецькому та Луганському обласних управліннях АТ «Ощадбанк» та підпорядкованих ним установах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався, крім іншого, ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та виходив, зокрема, з того, що відповідач мав здійснити переказ коштів позивача не пізніше 21 вересня 2015 року.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 213 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Як вбачається із п 3.2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління НБУ № 516 від 03.12.2003 року, грошові кошти з вкладних (депозитних) рахунків повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок.

Згідно п 4.6 договору № 36879004 на вклад «Депозитний» у доларах США від 11.07.2013, та п 4.6 договору 55754804 на вклад «Накопичувальний», за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цими договорами сторони несуть відповідальність згідно з вимогами чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти.

В даному випадку, переказ вкладу за Тимчасовим порядком здійснення переказів вкладів, затверджений постановою правління АТ «Ощадбанк» від 17 березня 2014 року №199, здійснюється шляхом зарахування коштів на власний вкладний (депозитний) або поточний рахунок, відкритий вкладником в установі банку, куди переказується вклад.

Існує чіткий перелік документів, який має надати клієнт Банку для здійснення переказу, крім того, визначено чітку послідовність дій контролера після заповнення вкладником ф.№143 платіжного доручення та подальші кроки для вирішення питання даного характеру, що займає тривалий час.

Як пояснив в судовому засіданні представник апелянта, саме дії позивача ОСОБА_2, при зверненні його до відділення установи банку в місті Києві, призвели до неможливості вчасного отримання ним належних грошових коштів, враховуючи послідовність дій, які необхідно провести Банку при виплаті коштів клієнту з рахунків, відкритих в установах філій - Донецького та Луганського обласних управлінь АТ «Ощадбанк».

В матеріалах цивільної справи відсутні докази звернення позивача до будь-якого філіалу Банку з вимогами про виплату коштів за депозитними договорами, в тому числі до 16-17 вересня 2015 року.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права позивача ОСОБА_2 з боку ПАТ «Державний ощадний банк України».

Суд першої інстанції, при ухвалення судового рішення, не взяв до уваги Тимчасовий порядок здійснення переказів вкладів, затверджений постановою правління АТ «Ощадбанк» від 17 березня 2014 року №199, який, зокрема, підлягав застосуванню на момент проведення антитерористичної операції, визначає поняття та загальний порядок здійснення переказів вкладів клієнтів філій - Донецького та Луганського обласних управлінь АТ «Ощадбанк».

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не можна назвати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Макухи Миколи Михайловича в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова