АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3267/17 Головуючий 1-ї інстанції Штих Т.В.
Справа № 638/3495/16-ц Доповідач Сащенко І.С.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

В обґрунтування позову посилався на те, що 14.04.2003 року було ухвалено рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24.02.2003 року і до досягнення повноліття. Він своєчасно сплачував кошти за рішенням суду, але звернувшись до ВДВС йому надали відомості щодо заборгованості в сумі 54463,35 гривень. З вказаною заборгованістю позивач не погоджується та просить звільнити його від її сплати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач проти позовних вимог заперечувала.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.02.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

При цьому посилається на: порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що судом не було зясовано обставини по справі. Вважає рішення суду таким, що ухвалено з недопустимим проявом дискримінації та порушення його прав.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи ОСОБА_1 у позові про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем обставин, які б свідчили про виникнення заборгованості через його тяжку хворобу чи інше.

Судова колегія з таким висновком суду погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім цього, відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.04.2003 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24.02.2003 року і до досягнення нею повноліття ( а.с. 8 ).

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1, наданого державним виконавцем сума заборгованості станом на 01.08.2016 року складає 54463,35 гривень ( а.с. 43 44 ).

Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодних доказів про зміну обставин, що впливають на сплату визначеного судом розміру платежів заявником не надано.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та суді апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_2 порушує його права, як батька, на виховання дитини, крім того, вона обіцяла відмовитися від аліментних претензій до нього після написання заяви про відмову від батьківства судовою колегією не приймаються.

Зазначені обставини, відповідно до норм закону не дають підстав стверджувати про необхідність звільнення позивача від сплати визначеної заборгованості за аліментами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на правильність рішення суду не впливають та зводяться до переоцінки доказів повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді