Справа № 487/492/17
Провадження № 2-о/487/33/17
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2017 року року Заводський райсуд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,
при секретарі Табунщик К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів Цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення юридичного факту та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження,
В С Т А Н О В И В:
31.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження.
У заяві заявник зазначила, що її батько ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 як ОСОБА_3 та був народжений від ОСОБА_4 , свого батька, національність якого була зазначена в свідоцтві про його народження «німець» та ОСОБА_5 , (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) своєї матері, національність якої була «українка» які перебували в шлюбі між собою. Згодом, бабуся заявника, ОСОБА_5 , побоюючись переслідувань з боку радянської влади стосовно себе та сина за його національним походженням «німець» 15 вересня 1949 року в Міському відділі державної реєстрації актів Цивільного стану реєстраційної служби ММУЮ за актовим записом № 945 зареєструвала знов народження свого сина ОСОБА_3 , але ж під своїм дівочим прізвищем - ОСОБА_6 , вказавши дійсного батька свого чоловіка ОСОБА_7 , матір - ОСОБА_8 . Після цього батько заявника проживав під прізвищем ОСОБА_6 . Встановлення даного факту заявнику необхідно для впорядкування документів, реалізації особистих прав та отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством для громадян пострадянських республік німецького походження. Посилаючись на вищенаведене, просила встановити факт, що має юридичне значення, визнавши національність її батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 «німець».
У судове засідання представник заявника не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
У судове засідання представник Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів Цивільного стану Головного територіального управління юстиції у судове засідання не з`явився, надав також заяву про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , дівоче призвіще Швець народилась в м. Миколаєві 19 листопада 1962 року, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим міським відділом РАГС м. Миколаєва, актовий запис в книзі записів актів цивільного стану про народження № 4397 від 28.12.1962 року. В свідоцтві про народження зазначено в графі батько - ОСОБА_2 , національність «українець», мати ОСОБА_8 , національність «українка».

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 як ОСОБА_3 , про що свідчить запис в акті про народження № 114 виданий відділом РАЦС виконкому Миколаївської міської ради робітничих, селянських та червоноармійських депутатів 09.01.1938 року. ОСОБА_3 був народжений від ОСОБА_4 , свого батька, національність якого була зазначена в свідоцтві про його народження «німець» та ОСОБА_5 , (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) своєї матері, національність якої була «українка», які перебували в шлюбі між собою, про що свідчить запис в акті про шлюб № 921 виданий відділом РАЦС виконкому Миколаївської міської ради робітничих, селянських та червоноармійських депутатів 15.07.1937 року.

Згодом ОСОБА_5 , мати ОСОБА_3 , побоюючись переслідувань з боку радянської влади стосовно себе та сина за його національним походженням «німець» 15 вересня 1949 року в Міському відділі державної реєстрації актів Цивільного стану реєстраційної служби ММУЮ за актовим записом № 945 зареєструвала знов народження свого сина ОСОБА_3 , але ж під своїм дівочим прізвищем - ОСОБА_6 , вказавши дійсного батька свого чоловіка ОСОБА_7 , матір - ОСОБА_8 . Після цього батько заявника проживав під прізвищем ОСОБА_6 і заявник народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 як ОСОБА_6 .

Встановлення даного факту необхідно заявнику для впорядкування документів, реалізації особистих прав та отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством для громадян пострадянських республік німецького походження.

Згодом, намагаючись встановити свою національність заявник звернулася до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області стосовно внесення змін в актовий запису про її народження № 4397 від 28ю12ю1962 року, а саме змінити національність батька з «українець» на «німець».

На звернення заявника Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області 06.09.2016 р. у справі 413/05.01/06.06-83 був складений висновок, відповідно до якого було роз`яснено та прийнято наступне рішення. Поновлений актовий запис про народження № 945 від 15.09.1949 р. Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області був складений матір`ю дитини - ОСОБА_8 , тобто реєстрація народження була проведена за заявою матері, відповідно по нині діючої ч. 1 ст. 135 СК України походження дитини від матері, і з цього часу, з 1949 р. призвіще батька заявника ОСОБА_10 було змінено на ОСОБА_6 , хоча як підтверджує відділ РАЦС, реєстрація народження ОСОБА_3 згідно актового запису № 114 від 09.01.1938 р. проведена до ст. 133 СК України - дитина походить від батька та матері - ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

За такого, як зазначається в висновку, заявницею, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт належності її та її батька до німецької національності та не надано документів, які б підтверджували неправильність внесення відомостей щодо національності в актовий запис про народження її самої та її пращурів. Мається на увазі наявність двох записів - запис в акті про народження № 114 виданий відділом РАЦС виконкому Миколаївської міської ради робітничих, селянських та червоноармійських депутатів 09.01.1938 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , актовий запис про вродження № 945 від 15.09.1949 р. Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області про народження вже 01.01.1938 року ОСОБА_2 . Таким чином в однієї ж тій самій особі з`явилось два записи про народження, перший з прізвищем ОСОБА_10 , другий з прізвищем ОСОБА_6 .

Зважаючи на це, адвокатом Мозжеріним Ю.С. був спрямований запит до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за вих. № 843-28 від 13.01.2017 р. з вимогою надати в розпорядження адвоката належним чином посвідчену копію свідоцтва про смерть (витягу з актового запису про смерть) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 якщо такі відомості є в наявності архіву РАЦС. Але, відділ РАЦС не надав адвокату такі відомості, однак проведеною перевіркою по реєстру актових записів, усним чином адвокату біло повідомлено, що актовий запис про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстрований, що говорить про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одна й та ж сама особа.

Проте, зазначеним висновком від 06.09.2016 р. ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні зміни національності її батька з «українець» на «німець» в актовому записі про народження № 4397 від 28.12.1962 р.н. на підставі статті 22 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», де передбачено, що внесення змін до актового запису проводиться відповідним органом державної реєстрації за наявності достатніх підстав, а відповідно до п. 2 ст. 9 цього закону актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Посилається орган реєстрації на постанову Пленуму ВС України від 07.07.2015 р. № 12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», де визначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах повинні міститись відомості про національність, а якщо їх :не було внесено чи неправильно зазначено та такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду, питання щодо національності суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. Як також було зазначено в висновку, згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження вирішує справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Отже, внесення змін в актовому записі про народження № 4397 від 28.12.1962 р.н. щодо національності батька заявника можливо в даному випадку тільки на підставі відповідного рішення суду.

Заявник, намагаючись вирішити питання щодо внесення змін в актову запис про народження стосовно національності батька, через свого адвоката спрямувала адвокатські звернення до відповідних державних органів.

Так, враховуючи те, що ОСОБА_2 , батько заявника, проходив строкову військову службу за вих. № 826-23 від 28.08.2016 р. адвокатом заявника ОСОБА_11 був спрямований запит до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про наявність відомостей щодо місця народження ОСОБА_2 , дані про його національне походження та національне походження батьків. Відповіддю за вих. № 1/7707 від 31.08.2016 р. військомат повідомив, що будь-яка інформація або відомості, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в районних, міських, військових військоматах Миколаївської області відсутня.

Окрім цього, адвокатом за вих. № 842-26 від 08.09.2016 p., № 842-27 від 27.10.2016 р. були скеровані запити до начальника управління ДМС України в Миколаївської області в зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документувався паспортом громадянина колишнього СРСР Центральним РВВС УВС в Миколаївської області. ОСОБА_2 23.08.1971 року Центральним РВВС УВС в Миколаївської області був виданий паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , а за такого, адвокат просив надати в розпорядження адвоката належним чином посвідчену копію Ф-1, яка заповнювалась відповідальним працівником паспортного, якщо такі відомості є в наявності (архіву, підрозділах ДМС) про національне походження Швець А.М., національність його батьків, які б мали бути зазначені при документуванні паспортом колишнього СРСР. Відповідями за вих. Адв./19 від 16.09.2016 p., Адв/23 від 01.11.2016 р. адвокату було повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 р. на території Миколаївської області не документувався, заяви про видачу паспорта громадянина до 1974 р. в підрозділах ДМС не зберігайсь. За обліками Центрального РВ в м. Миколаєві УДМС ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться, тому підтвердити факт документування зазначеним вище паспортом серії НОМЕР_1 не представляється можливим, такі відомості не збереглись.

Також, враховуючи, що дідусь заявника ОСОБА_4 , 1919 р.н. міг бути засуджений за національним походженням та співпрацю з німцями в роки окупації м.Миколаєва під час ВВВ адвокатом за вих. № 842-28 від 27.10.2016 р. був скерований запит до Начальника ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївської області Ковтуну С.П. з проханням надання в розпорядження адвоката належним чином посвідчену копію вироку, рішення, інших документів про притягнення до відповідальності її дідуся - ОСОБА_4 , 1919 р.н. якщо такі відомості є в наявності архіву УМВС, тому як є припущення що він був засуджений в зв`язку зі своїм національним походженням - німець. Відповіддю за вих. № М-168/аз/05/15~2016 р. від 02.11.2016 р. було проінформовано, що в ході ретельної перевірки документи, які підтверджують засудження ОСОБА_4 1919 р.н. в архівному секторі УМВС України в Миколаївської області відсутні.

Таким чином, досудовим шляхом внести зміни в національності батька заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з «українець» на «німець» в актовому записі про народження № 4397 від 28.12.1962 р.н. не виявилось можливим, тому вона звернулась до суду.

Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.06.2017 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено, встановлений факт, що ОСОБА_2 , який народився в м. Миколаєві ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , який народився в м. Миколаїв 01.01.1938 року є однією і тією ж особою. Зазначене рішення набрало законної сили 04.07.2017 року.

Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом.

Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

У відповідності до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності а також право на вільний вибір форми та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Ст. 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995 року, ратифікованої ЗУ «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» від 09.12.1997 року, встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід`ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва.

Відповідно до ст. 3 Конвенції, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про національні меншини» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь - якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

За змістом ст. 15 ЗУ «Про національні меншини», громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об`єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв`язки з особами своєї національності та їх громадськими об`єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що викладені в заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги заявника ОСОБА_1 обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,60,212,213,215 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Заяву - задовольнити.
Встановити факт, що національність ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 - «німець».
Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його оголошення. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва у порядку ст.294 ЦПК України.

СУДДЯ: Ж.П. ПАВЛОВА