Справа № 140/1464/16-ц Провадження № 22-ц/772/413/2017Головуючий в суді першої інстанції Алєксєєнко В. М.
Категорія Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Медяного В.М., Стадника І.М.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом селянського (фермерського) господарства «Відродження» до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства «Відродження» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та повернення земельної ділянки за апеляційною скаргою селянського (фермерського) господарства «Відродження» на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 07.12.2016 року про забезпечення позову, -

В с т а н о в и л а :

У липні 2016 року СФГ «Відродження» звернулося у Немирівський районний суд Вінницької області з позовом про звільнення самовільно зайнятої ділянки.

Разом з позовом СФГ «Відродження» було подано заяву про забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_2 та будь яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо збору посівів, насаджень сільськогосподарських культур та здійснювати будь які інші дії, що можуть привести до знищення насаджень сільськогосподарських культур.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 12.07.2016 року вказану заяву було задоволено але за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16.08.2016 року, дану ухвалу Немиівського районного суду Вінницької області було скасовано та передано питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згодом, за заявою представника СФГ «Відродження» Мельник Ю.М., ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року заяву про забезпечення позову було залишено без розгляду.

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до СФГ «Відродження» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, повернення земельної ділянки та стягнення вартості неправомірно зібраного урожаю у розмірі 67 154,30 грн.

В грудні 2016 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, яку мотивував тим, що СФГ «Відродження» на підставі ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 12.07.2016 року здійснило збір посівів, насаджень сільськогосподарських культур, що були засіяні на спірній земельній ділянці, за відсутності в ухвалі відповідного дозволу, що є грубим порушенням прав ОСОБА_2 та суперечить суті забезпечення позову.

Виходячи з цього, просив суд забезпечити його зустрічний позов шляхом зобов'язання СФГ «Відродження» внести на рахунок Немирівського районного суду Вінницької області грошову заставу в розмірі 67154,30 грн., що є вартістю урожаю ячменю, зібраного на спірній земельній ділянці 22.07.2016 року, згідно статистичних даних про середню урожайність зернових культур по Немирівському районі станом на 01.08.2016 року і середньої ринкової вартості тони ячменю у Вінницькій області.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 07.12.2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено повністю.

Не погодившись з вказаною ухвалою СФГ «Відродження» оскаржило її в апеляційному порядку як постановлену із порушенням норм процесуального та матеріального права; таку, що не містить жодної мотивованої аргументації щодо задоволення заяви. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, задовольняючи заявуОСОБА_2 про забезпечення позову, суд керувався ч.4 ст.153 ЦПК України та п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до яких суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вносить на депозитний рахунок.

Але у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» говориться про гарантування реальної можливості особам, які беруть участь у справі, захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Законодавець, при цьому зазначає, що допускаючи забезпечення позову, суд відповідно до ч.4 ст. 153 ЦПК України вправі покласти на позивача обов'язок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову.

Таким чином, вид забезпечення позову має відповідати ст. 152 ЦПК України, а щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, суд вправі покласти на позивача обов'язок внести на депозитний рахунок суду заставу.

Отже, застава не є видом забезпечення позову і вона може бути застосована до позивача, який звертається з заявою про забезпечення позову, а не до відповідача.

Про це вказано і у ч.4 ст.153 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд не правильно застосував зазначені правові норми, а отже дійшов до помилкового висновку про задоволення заяви.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі дійсно відсутнє обгрунтування задоволення заяви про забезпечення позову, лише передруковані норми, зазначені у ч.1.та ч.3 ст. 151 ЦПК України.

Таким чином, у даному випадкусудом порушений порядок, встановлений для вирішення питання про забезпечення позову.

Отже, в силу ст. 312 ч.1 п.3 ЦПК України, оскаржувану ухвалу суду слід скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Відродження» задовольнити частково.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 07.12.2016 року скасувати і питання щодо забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя: В.С. Марчук