Номер провадження: 22-ц/785/6946/17
Номер справи місцевого суду: 500/4441/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Заїкіна А.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2017 року про забезпечення позову та на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, про стягнення коштів у порядку реституції та зобовязання вчинити певні дії, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ОСОБА_7,

встановила:

24 липня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу удаваним, встановлення (визнання) вчиненим правочину застави нерухомого майна (іпотеки), визнання договору застави нерухомого майна (іпотеки) дійсним та звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) нерухомого майна шляхом його продажу з публічних торгів.

21.03.2017 року позивач звернувся до суду із заявою про заміну неналежних відповідачів: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належними: ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 та подав до суду уточнену позовну заяву про стягнення коштів в порядку реституції в розмірі 1079062 грн., 76 коп. та зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач по справі - ОСОБА_8 померла 11 серпня 2016року, а спадкоємцем її майна на підставі заяви про прийняття спадщини є ОСОБА_3.

Разом з тим, 21.03.2017 року представник позивача ОСОБА_9 надала до суду клопотання про забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на спадкове майно, до складу якого входить: 1/10 частка житлового будинку за адресою: м. Ізмаїл, вул. Авраамівська/Пушкіна, будинок 57/50, що належала ОСОБА_8, яка померла 11 серпня 2016року;

зупинення вчинення нотаріальних дій приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 в рамках спадкової справи після смерті 11 серпня 2016року ОСОБА_8, щодо видачі або відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_3.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2017 року зазначене клопотання про забезпечення позову було задоволено (а.с.28).

29 березня 2017 року ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу суду від 21.03.2016 року про забезпечення позову (а.с.45-49).

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_7 надала заяву, в якій просила скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду від 21 березня 2017 року (а.с.32).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року була проведена заміна неналежних відповідачів належними: ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6

У задоволенні заяви ОСОБА_7 про закриття провадження у справі і про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою суду від 21.03.2017 року, було відмовлено.

Ухвалою того ж суду від 29 травня 2017 року ОСОБА_7 була залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів, та було вирішено забезпечити докази у справі (а.с.80).

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 06.07.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_7 була відхилена, а ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2017 року про забезпечення позову була залишена без змін (а.с.112).

Крім того, в судовому засіданні від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про скасування ухвали про забезпечення позовних вимог від 21.03.2017 року, в частині зупинення вчинення нотаріальних дій приватного нотаріуса ОСОБА_6 в рамках спадкової справи після смерті ОСОБА_8, щодо видачі або відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_3

Представник позивача в судовому засіданні із заявою про скасування заходів забезпечення позову не погодилась, пояснила, що вважає, що аналогічна заява вже розглянута як Ізмаїльським міськрайонним судом, так й апеляційним судом Одеської області, та ухвала від 21 березня 2017 року залишена без змін.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач - приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 про час та місце слухання справи сповіщена належним чином, однак в судове засідання не зявилась, ніяких заяв до суду не надала.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні заяву відповідачки про часткове скасування заходів забезпечення позову підтримала.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 було відмовлено (а.с. 14 виділених матеріалів).

В апеляційній скарзі від 17.07.2017 року відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначених вище ухвал суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (а.с.15-16 виділених матеріалів).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливить подальше виконання рішення суду.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову від 21.03.2017 року, суд першої інстанції виходив із того, що позов предявлений до ОСОБА_7 і ОСОБА_8

Однак судом не було враховано, що в той же день позивачем бала надана заява про заміну неналежних відповідачів у справі належними та були надані уточнені позовні вимоги, в яких він просив провести заміну неналежних відповідачів належними: ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 (а.с.20, 22-23).

В уточненій позовній заяві було вказано, що відповідач ОСОБА_8 померла 11.08.2016 року.

Крім того, в той же день, 21.03.2017 року позивач ОСОБА_4 надав суду нову заяву про забезпечення позову, де в якості відповідачів зазначив ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільську раду Ізмаїльського району Одеської області та приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 (а.с.25).

Однак, судом першої інстанції всіх вищевикладених обставин не було враховано, вищевказана заява ОСОБА_4 не була судом розглянута, що в свою чергу призвело до постановлення безпідставної і необгрунтованої ухвали про забезпечення позову, відносно осіб, які на час постановлення оскаржуваної ухвали були неналежними відповідачами у справі, у тому числі ОСОБА_8, яка померла 11.08.2016 року (а.с.17).

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для постановлення ухвали у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду від 21.03.2017 року про забезпечення позову не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її частково спростовують, ухвалу постановлено не відповідності до вимог процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду скасувати та передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, враховуючи, що ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, є похідною від ухвали того ж суду від 21.03.2017 року про забезпечення позову, то колегія суддів вважає за необхідне її також скасувати, оскільки скасовується ухвала, якою були вжиті заходи забезпечення позову.

При новому розгляді питання про забезпечення позову, суду слід визначитися з колом осіб, які беруть участь у справі, зясувати, чи дійсно між ними виник спір з приводу нерухомого майна, та чи маються правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.3.ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2017 року про забезпечення позову та ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову скасувати і передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_10

ОСОБА_2