У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Журавська О.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом.

Представник позивача подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову зазначено, що згідно позовної заяви, позивач ОСОБА_1 згідно Договору купівлі-продажу від 10.03.1992 р. є власником квартири АДРЕСА_1. Взимку 2017 року було з'ясовано, що у квартири з"явились нові власники, які нібито придбали вищезазначену квартиру, але позивач квартиру нікому не продавав. В подальшому з"ясувалось, що квартиру придбала ОСОБА_4 у ОСОБА_5 Позивачу ці люди невідомі. Враховуючи той факт, що в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про власника спірної квартири - ОСОБА_4, у позивача є всі підстави вважати, що нею можуть бути вчинені дії щодо подальшого відчудження даної квартири, що може призвести до утруднення чи навіть до неможливості виконання рішення суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з вищевикладеного, оглянувши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заявлена вимога щодо забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.151 - 153, 210, 294 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно-задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва Апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя