Номер провадження 2/201/2820/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22 серпня 2017 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 26 лютого 2005 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 123. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Протягом останніх двох-трьох років стосунки між ними погіршилися через постійні конфлікти. Тому позивач просить шлюб розірвати.

Позивач у позовній заяві просив розглянути цивільну справу за його відсутності.

Відповідач надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечувала, прізвище просила залишити «Драган».

Згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 26 лютого 2005 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 123. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, почуття любові та поваги між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвання шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред'явленні позову та розгляді справи і це підтверджено відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, який народився 22 січня 1979 року, та ОСОБА_2, яка народилася 29 березня 1977 року, який був зареєстрований 26 лютого 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 123, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище дружини ОСОБА_2, прізвище чоловіка ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П. Ходаківський