Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7041/17 Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В. В.
Категорія 27 Доповідач Григорусь Н. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 15 вересня 2017 року

встановила:

У вересні 2017 року позивач звернувся із позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики, укладеним 24 травня 2017 року на суму 120 350,00 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 15 вересня 2017 року зазначений позов повернутий позивачу для звернення до належного суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 15 вересня 2017 року, а справу направити до того ж суду для відкриття провадження. Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою у зв'язку з порушенням норм процесуального права. Зокрема, суд першої інстанції приймаючи таке рішення, не дотримався вимог ст. 532 ЦК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з чим справа не підсудна цьому суду.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира за місцем свого проживання.

Ставлячи питання про скасування ухвали про повернення позову позивач зазначає, що позов ним пред'явлено відповідно до вимог п. 8 ст. 110 ЦПК України, оскільки за ст. 532 ЦК України якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, його виконання провадиться за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів (частина восьма статті 110 ЦПК).

Вимоги ст. 532 ЦК України застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

У договорі позики не зазначено місце його виконання і відсутні будь-які особливості, які свідчать про можливе виконання договору тільки у певному місці, тому посилання апелянта на ч. 8 ст. 110 ЦПК України безпідставні.

Не заслуговують на увагу і посилання на вимоги ст. 523 ЦК України, оскільки підсудність справи певному суду визначається не цивільним, а цивільно-процесуальним законодавством, тому при винесенні ухвали про повернення позовної заяви для звернення до належного суду судом першої інстанції правильно застосовано ч. 1 ст.109 ЦПК України.

З тексту позовної заяви та відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_2

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 15 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Судді