АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/862/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 60 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

представника зацікавленої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_7, зацікавлена особа орган опіки та піклування Золотоніської райдержадміністрації Черкаської області про визнання громадянина обмежено дієздатним, встановлення над ним піклування і призначення піклувальника, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду з заявою про визнання громадянина обмежено дієздатним, встановлення над ним піклування і призначення піклувальника, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_8 є її сином, і останні декілька років систематично зловживає алкогольними напоями, у зв'язку з чим перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Золотоніської ЦРЛ.

На даний час вони проживають разом, він входить до складу її сім'ї, вона доглядає за ним, він є інвалідом 3 групи й отримує щомісячну пенсію, однак гроші до сімейного бюджету не вносить, а повністю витрачає їх на придбання спиртних напоїв. Внаслідок хронічного вживання алкоголю ОСОБА_8 не здатний повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, пропиває гроші, і у зв'язку з цим потребує стороннього догляду і нагляду.

Своїми діями син ставить себе і їх сім'ю у скрутне матеріальне становище, оскільки своїми діями позбавляє їх можливості заплатити за комунальні послуги, придбавати товари першої необхідності, продукти харчування і одяг.

У звязку з чим просила суд обмежити цивільну дієздатність ОСОБА_8 Встановити над ним піклування та призначити ОСОБА_7 піклувальником над ОСОБА_8

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та просила скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2017 року.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи ОСОБА_7 в задоволенні заяви про визнання громадянина обмежено дієздатним, встановлення над ним піклування і призначення піклувальника, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_7Ф, не надала суду належних доказів того, що є підстави визнавати ОСОБА_8О особою з обмеженою дієздатністю, та встановлювати над ним піклування.

Встановлено що заявниця ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з нею проживає чоловік ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до характеристики, виданої сільським головою Кривоносівської сільської ради на жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 О.О. вбачається, що ОСОБА_8 є інвалідом дитинства 111 групи за зором. Від його матері, заявника по справі, неодноразово надходили заяви на дії сина з приводу періодичного вживання сином спиртних напоїв. ОСОБА_8 на час видачі характеристики не працює, основним засобом для проживання є пенсія, яку він витрачає на придбання спиртних напоїв, до вживання яких він має схильність. Має спокійний характер, з жителями села не конфліктує.

Заявник ОСОБА_7 вважаючи що своє поведінкою та вживанням спиртних напоїв ОСОБА_8 ставить сімю в скрутне матеріальне становище, просила суд обмежити його цивільну дієздатність, встановити над ним піклування та призначити її піклувальником.

Відповідно до частини 2 ст. 36 Цивільного кодексу України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Частиною 1 ст. 238 ЦПК України визначено, що у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи повинні бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 28 березня 1972 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» із змінами внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.98 р. N 15, при проведенні підготовки справи до судового розгляду від заявника повинні бути витребувані дані про психічну хворобу, недоумство громадянина або зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами.

В справах про визнання громадян обмежено дієздатними такими даними можуть бути акти міліції і громадських організацій, рішення товариських судів та інші докази, які підтверджують факти зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, а також, що громадянин ставить себе і свою сім'ю в тяжке матеріальне становище.

Також пунктом 5 вищезазначеної Постанови передбачено, що судам необхідно неухильно виконувати вимоги ст. 259 ЦПК щодо розгляду справ про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним з обов'язковою участю представника органу опіки та піклування.

Згідно довідки Золотоніської районної лікарні від 10.11.2016 року ОСОБА_8 не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та за медичною допомогою не звертався (а.с. 6). Інших належних та допустимих доказів зловживання ОСОБА_8 спиртними напитками, що ставить сімю в важку матеріальне становище, заявником не надано.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так як заявник ОСОБА_7 не надала суду належних та допустимих доказів, що підтверджують її вимоги, то суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Також ОСОБА_7 передчасно звернулася до суду про визнання громадянина обмежено дієздатним, встановлення над ним піклування і призначення піклувальника, оскільки не зверталася до органу опіки та піклування про погодження своєї кандидатури опікуна для ОСОБА_8

Тому колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, яким суд дав правильну правову оцінку.

Питання про відвід судді вирішується відповідно до статті 24 ЦПК України тим складом суду, який розглядає справу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2017 року - відхилити, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :