І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, суд -
Відповідач ОСОБА_3 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
Позивач ОСОБА_2 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позові. Просить суд, змінити розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_3 на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 1/4 частини всіх видів заробітку доходу відповідача на тверду грошову суму 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття.
Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 06 серпня 2004 року.
Рішенням Рівненського міського суду від 11 квітня 2012 року по цивільній справі №2-7464/11 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їхньої малолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходу ОСОБА_3, щомісячно, починаючи з 06 грудня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з довідки про неотримання аліментів виданої Відділом ДВС Рівненського міського управління юстиції від 17.08.2012 року №1156/12 ОСОБА_2 не отримувала аліменти від ОСОБА_3 на неповнолітню дитину за період з 01.02.2012 по 31.07.2012 року.

З 01.08.2012 року по 31.12.2015 року позивач отримувала тимчасову державну матеріальну допомогу на дитину, що стверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому №3690 від 04.09.2017 року. Однак з 2016 року виплату вищевказаної допомоги припинено.

Як зазначено в позовній заяві, витрати на доньку зросли, вона навчається у восьмому класі, з метою успішного закінчення школи донька ходить до репетитора, займається танцями, що потребує значних коштів. Заробітної плати позивача недостатньо для належного забезпечення доньки, тоді як відповідач взагалі не бере участі в матеріальному утриманні доньки.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача алміментів.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для зміни способу стягнення аліментів позивач вказує, те що відповідач офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід, сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, а тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі буде якнайкраще відповідати інтересам дочки.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за № 143цс13, котра згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили.

За вищевикладених обставин, враховуючи те, що відповідач, офіційно не працює, належне утримання дитини являється обов'язком матері і батька, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, в частині зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2012 року, із 1/4 частини всіх видів заробітку доходу щомісячно до твердої грошової суми 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні іншої частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути 640,00 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2012 року, із 1/4 частини всіх видів заробітку доходу щомісячно до твердої грошової суми 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 640,00 гривень судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.