Єдиний унікальний номер 448/1442/16-ц
Провадження № 2/448/181/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
13.11.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Кічака Ю.В., при секретарі Шегинській Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 19.04.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір на суму 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку.
Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, однак в матеріалах цивільної справи міститься вимога в якій такий позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд слухати справу у їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи наведене та беручи до уваги думку представника позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_2 і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Встановлено, що 19.04.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит на суму 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і «Тарифами банку» складає між ним та Банком ОСОБА_4.
Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
У відповідності до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.
Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту (п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг).
Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Надавши суму кредиту позичальнику ОСОБА_2, позивач виконав зобовязання за вказаним договором, що підтверджується матеріалами справи.
Однак, відповідач ОСОБА_2, отримавши грошові кошти на умовах повернення, став не виконувати належним чином взяті на себе зобовязання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем.
На неодноразові вимоги банку позичальник відповідач ОСОБА_2 не відреагував, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків.
Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.ст.59-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України.
Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Із ст.213 ЦПК України відомо, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Окрім цього, судом не встановлено обставин, що звільняють відповідача ОСОБА_2 від відповідальності за прострочення виконання даного зобов'язання.
Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути понесені ним судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 1378 грн.
Перевіривши подану ПАТ КБ «ПриватБанк» квитанцію про проведення відповідної оплати, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача необхідно стягнути зазначену суму понесених ним судових витрат.
Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 74, 79, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення суду набрало законної сили «__»________________20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак