У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року суддя Черкаського районного суду Морозов В.В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

28 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з вказаною заявою до Білозірської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

29.03.2017 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області дана позовна заява залишена без руху в звязку з невідповідністю вимогам ст. 119 ЦПК України.

Позивачу надано строк для усунення недоліків, що не може перевищувати 5 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач вказані у ухвалі суду недоліки усунув частково, надавши до суду 24.04.2017 року квитанцію про сплату частини суми судового збору у розмірі 261 грн., замість повної суми 783 грн.

Крім того, у заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач просить відстрочити сплату судового збору у звязку зі скрутним матеріальним становищем та на підтвердження цього надає лише довідку про отримувану нею пенсію .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вищевказана вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. визначено, що відповідно до ст. 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану, тобто фізичної або юридичної особи. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, в останній відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 крім отримуваної пенсії немає інших джерел доходів або не перебуває на утриманні інших осіб. Також останньою не подано будь-яких інших доказів, які можуть бути визнані судом достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Посилання позивача на ч. 3 ст. 82 ЦПК України, як на підставу звільнення від сплати судового збору є безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Позивач вимоги суду не виконав, недоліки в позовній заяві не усунув в установлений судом строк, тому відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню.

Одночасно розяснюю, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 2 та ч. 4 ст. 121 ЦПК України,-

ухвалив:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, оскільки не було усунено недоліки залишеної без руху позовної заяви.

Відмовити ОСОБА_1 у клопотанні про відстрочення сплати судових витрат.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 261 (двісті шістдесят один ) грн. сплачений згідно квитанції № 0.0.751034085.1 від 21.04.2017 року.

Дана ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Морозов