Справа № 525/265/17
Провадження № 2-о/525/9/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи Великобагачанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Великобагачанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області в порядку ст.257-1 ЦПК України з заявою про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_3 В заяві ОСОБА_1 вказує, що вона та її чоловік ОСОБА_3 постійно проживали за адресою м. Луганськ, селище Ювілейне, АДРЕСА_1. У серпні 2014 року після окупації м. Луганська, вони вдвох переїхали в с. Огирівка Великобагачанського району Полтавської області, де були взяті на облік як особи, які перемістилися з тимчасово окупованої території України. У червні 2016 року вони вдвох поїхали навідатися додому, щоб подивитися чи не зруйнований їх житловий будинок і в тому ж місяці, її чоловік ОСОБА_3 потрапив у лікарню у відділення радіології, був прооперований та 19.01.2017 року помер.

Заявник вказує, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3 їй на руки було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_3 так званої ЛНР серія І-ВВ №019434 від 24.01.2017 року. Після поховання чоловіка вона сама повернулася до місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 та звернулася до Великобагачанського районного відділення пенсійного фонду України з метою отримати виплату на поховання чоловіка та предявила вищевказане свідоцтво про смерть чоловіка ОСОБА_3, яке було видане у м. Луганськ, однак отримала відмову. Як вказує заявник ОСОБА_1, в даний час м. Луганськ та частково територія Луганської області є тимчасово окупованою територією України і в даний час вона не має змоги отримати відповідне свідоцтво про смерть відповідним легітимним державним органом, при цьому, видане свідоцтво про смерть її чоловіка не може бути визнане державним органом України, оскільки видане органом так званої ЛНР та є недійсним, відповідно, вона, як дружина померлого, в даний час не може отримати допомогу на поховання та оформити інші свої права, повязані зі смертю її чоловіка ОСОБА_3, тому змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_3 (а.с.а.с.2-3).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалася на обставини, що викладені в заяві і просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Великобагачанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечила проти встановлення факту смерті чоловіка заявниці ОСОБА_3 за обставин, які вказані в заяві.

Суд, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1, пояснення представника заінтересованої особи ОСОБА_2, допитавши свідків у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, детально вивчивши та дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, заінтересована особа Великобагачанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_3 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

За нормою ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 03.08.1974 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6).

З фотокопії паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вбачається, що дані особи зареєстровані у встановленому порядку на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.а.с.4,5).

Згідно довідок Управління праці та соціального захисту населення Великобагачанської райдержадміністрації від 12.11.2014 року та від 24.11.2014 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 взяті на облік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, при цьому, місцем перебування (проживання) даних осіб є с. Огирівка, пров. Котовського, 1 Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.10,11).

Як слідує зі змісту довідки №357 від 21.07.2016 року, виданої Луганським онкологічним диспансером, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в діагностично-лікувальному відділенні з ліжками інтервенційної радіології з 16.06.2016 року з діагнозом опухоль підшлункової залози, був прооперований 29.06.2016 року, стан хворого середньої тяжкості, він потребував подальшого лікування в умовах стаціонару (а.с.9).

Як вбачається зі змісту лікарського свідоцтва про смерть №8 від 20.01.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер за адресою: м. Луганськ, селище Ювілейне, АДРЕСА_2, причина смерті ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення голівки підшлункової залози (а.с.8).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 влітку 2016 року поїхали навідатися до свого помешкання в м. Луганськ, селище Ювілейне, при цьому, в подальшому дізналися, що там стан здоровя ОСОБА_3 погіршився, він там лікувався та помер 19.01.2017 року.

Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до частини 2,3 ст.9 даного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення,документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно Постанови Верховної Ради України №254 від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Селище Ювілейне (яке підпорядковане Луганській міській раді міста Луганськ) є тимчасово окупованою територією України, при цьому, місто Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження згідно Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1276-р).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, свідоцтво про смерть ОСОБА_3, який помер 19.01.2017 року в м. Луганськ, сел. Ювілейне, видано органом, який утворений незаконно і який діє на території України протиправно, відповідно, наявне у заявника у справі свідоцтво про смерть її чоловіка ОСОБА_3 серія І-ВВ №019434 від 24.01.2017 року є недійсним і не створює будь-яких правових наслідків. Відповідно, в даний час, заявник ОСОБА_1 не може отримати у органах пенсійного фонду України належної їй допомоги на поховання чоловіка та не може реалізувати інших свої цивільних прав, повязаних зі смертю чоловіка ОСОБА_3

У відповідності до норм ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. При цьому, ухвалене судом рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Отже, системний аналіз наявних у справі доказів та матеріалів, в їх сукупності, а також з урахуванням пояснень заявника ОСОБА_1 та показань допитаних судом свідків, дає підстави суду дійти висновку про те, що заявником у справі ОСОБА_1 доведено і це вбачається з матеріалів справи, що її чоловік громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 помер 19 січня 2017 року на тимчасово окупованій території України в селищі Ювілейне м. Луганськ Луганської області України і даний факт повинен бути встановлений судом, що, у своїй сукупності, буде сприяти негайній реалізації прав заявника ОСОБА_1, повязаних з отриманням відповідної допомоги на поховання та інших прав, які повязані зі смертю її чоловіка ОСОБА_3

Згідно імперативних вимог ч.4 ст.257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справі, зокрема, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1,9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.10,11,57,60,212-215,234,257-1,367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, що подана в порядку ст.257-1 ЦПК України про встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер 19 січня 2017 року на тимчасово окупованій території України в селищі Ювілейне м. Луганськ Луганської області України, який був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Копію даного рішення суду негайно направити до Великобагачанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області для державної реєстрації смерті громадянина України ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Хоролець