Справа № 504/3208/16-ц
28.02.2017смт. Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді - Вінської Н.В.
при секретарі - Білаш А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом про визнання ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником вищевказаного житлового будинку. В даному будинку також зареєстрована ОСОБА_2 та її малолітня донька ОСОБА_3, однак з 2010 року там не проживають. Добровільно відповідачі відмовляються з'явитися до органів реєстрації, в зв'язку з чим вона була вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Позивач - ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, судовими повістками.
Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Задовольняючи позов суд виходив з того, що спірний будинок на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна №99/С-0123 від 30 квітня 1999 року зареєстрованого у Комінтернівському РБТІ в Одеській області за №59-64 у реєстраційній книзі №22 належить на праві приватної власності ОСОБА_1.(а.с.6-8)
Згідно довідки виданої виконкомом Новодофінівської сільської ради Лиманського (Комінтернівського) району за №155 від 01.03.2016 року у даному житловому будинку зареєстровано 5 осіб: позивач - ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5, донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3. (а.с.11)
Згідно відповіді на адвокатський запит ОСОБА_6 №443 від 30.08.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 була ученицею Одеського НВК «Гімназія №7» в 2013 році з 30 серпня по 07 листопада та мешкала за адресою АДРЕСА_1.(а.с.9)
Згідно відповіді на адвокатський запит ОСОБА_6 №110 від 01.09.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Одеській загальноосвітній школі №38 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради з 2013 року та мешкає за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 10)
Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути припинення дії, яка порушує право.
У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 74, 208, 212, 215, 218, 223, 224-226, 232, 293, 294, 296 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_3.
Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що прийняв його, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: Н.В. Вінська