Справа № 161/9267/17
Провадження № 2-п/161/194/17
У Х В А Л А

про відмову у скасуванні заочного рішення

06 листопада 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участю представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву представника ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2017 року ОСОБА_4 (далі позивач, ОСОБА_6І.) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач, ОСОБА_3В.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 у справах дітей Луцької міської ради (далі третя особа, служба у справах дітей) про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2017 року вирішено позов задовольнити частково. Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 14 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». В задоволенні решти вимог відмовлено. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до обовязкового негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

11 вересня 2017 року представник ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Заява мотивована тим, що відповідач не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, а 01 серпня 2017 року була у запланованій відпустці. Крім того, стверджує, що дитина насправді не проживає з батьком.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви з тих підстав, що повідомлені позивачем обставини не свідчить про необхідність скасування заочного рішення.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила в задоволенні заяви про скасування заочного рішення відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши доводи заяви про скасування заочного рішення у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до статті 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи, 26 липня 2017 року, тобто напередодні судового засідання 01 серпня 2017 року, відповідач ознайомлювалося з матеріалами справи, а отже знала, що наступне судове засідання призначене на 01 серпня 2017 року о 14:00 год. (а.с.26).

Крім того, відповідач була належним чином викликана у це судове рішення судовим оголошенням у засобі масової інформації (а.с.30).

На адресу суду 31 липня 2017 року надійшло клопотання представника відповідача, адвоката ОСОБА_8, по відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю в іншому процесі, яке судом визнано необґрунтованим у звязку з відсутністю будь-яких доказів такої зайнятості. Представник відповідача не надав таких доказів і на стадії вирішення питання про скасування заочного рішення суду (а.с.27).

Отже, з аналізу вищенаведених обставин у справі слід дійти висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в якому було прийняте заочне рішення від 01 серпня 2017 року, а доводи її представника в цій частині є помилковими та необґрунтованими.

Стосовно повідомлених відповідачем та її представником обставин, які на їх переконання мають істотне значення для вирішення справи, суд зазначає наступне.

Зокрема, відповідач стверджує, що насправді дитина не проживає разом з батьком, а проживає у його сестри в іншій області, а сам позивач їздить на заробітки в ОСОБА_9. Однак ці доводи ніяким чином не доводять та не спростовують того факту, що дитина не проживає разом з відповідачем, а отже за змістом статті 181 СК України вона (відповідач) зобовязана сплачувати аліменти.

Доводи відповідача про те, що вона бере участь в утриманні дитини також жодним чином не впливають на зміст рішення суду, оскільки за змістом статті 181 СК України визначальним при вирішенні питання з кого саме слід стягувати аліменти не ступінь участі кожного з батьків в утриманні дитини, а з ким саме проживає дитина. Тобто аліменти стягуються з того з батьків, хто не проживає з дитиною, безвідносно до того, чи здійснює він матеріальне утримання дитини добровільно, чи ні.

Також не є обґрунтованими доводи відповідача, що позивач особисто не утримує дитину, а отже він не має права на отримання аліментів з неї, адже як стверджує сама відповідач дитина проживає із сестрою позивача, тобто в його родині. Суд зазначає, що сімейне законодавство з огляду на його диспозитивність, добровільність та взаємні права та обовязки в сімї (родині) не перешкоджає батьку у разі тимчасової зайнятості доручити догляд за дитиною своїм близьким родичам.

Більше того, під час прийняття заочного рішення суд проаналізував та врахував, що ще під час розірвання шлюбу, у позовній заяві ОСОБА_3 зазначила, що дитина буде проживати разом з батьком (а.с.13). Доводів на спростування цього відповідач суду не надала.

Доводи про оскарження рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 21 грудня 2016 року №817-1 «Про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_7Ю.» також ніяким чином не спростовують чинність цього рішення на час прийняття судом заочного рішення. Більше того, навіть його скасування ніяким чином не спростовує того факту, що дитина фактично проживає разом з родиною батька, а не з матірю, що власне не заперечує сама відповідач.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у разі зміни місця проживання дитини та передання його під виховання матері, може бути підставою не для скасування заочного рішення, а для перегляду порядку стягнення аліментів, який реалізується шляхом подання відповідного позову.

Отже доводи відповідача стосовно того, що вона не повинна сплачувати аліменти є надуманими та такими, що не можуть впливати на прийняте заочне рішення.

Стосовно доводів відповідача, що суд не врахував її матеріальний стан, факт утримання інших дітей та стан здоровя при прийнятті рішення про стягнення аліментів суд зазначає, що під час судового засідання відповідач зазначила, що її щомісячний дохід становить 400 доларів США, що становить близько 12 000,00 грн. Отже відповідач здатна сплачувати присуджені судом аліменти у розмірі 1 000,00 грн., що є значно меншою сумою за ? частину її щомісячного доходу а її доводи в цій частині є необґрунтованими та неістотними.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи встановлену судом належність повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду призначеного на 01 серпня 2017 року, а також неістотність повідомлених відповідачем та її представником обставин, що можуть вплинути на їхню на думку на рішення суду, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для перегляду заочного рішення, а отже підстав для його скасування. Тому суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту поставлення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 6 листопада 2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_10