Справа № 212/3898/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Янішевській М.М.

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі №1 справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа виконком Центрально-міської районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не менш як пять років до відкриття спадщини- смерті ОСОБА_3 05.05.2014 р.

В обґрунтування позову вказує, що спірнаквартира належить ОСОБА_3 в порядку спадкування. Ще з 01.01.1999 р. вона проживала з ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_4 в спадковій квартирі як одна сім»я, вели спільне господарство, робили ремонт, сплачували комунальні послуги. Вона піклувалася про них, оскільки є дальньою родичкою ОСОБА_3 Чоловік спадкодавці ОСОБА_4 хворів та вона допомагала доглядати його, а після смерті чоловіка продовжила проживати з ОСОБА_3 На підтвердження таких відносин ОСОБА_3 посвідчила на її імя довіреність.

Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не надала доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Заявник ОСОБА_2 і представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримали.

Заінтересована особа виконком Центрально-міської районної у місті радинаправив до суду відзив на позов про розгляд справи в відсутності представника, з посиланням на необхідність зясування доказів які підтверджують спільне проживання, та відсутність інших спадкоємців.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає що в задоволенні заяви слід відмовити.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.1264, 1268 ЦК України 2004 р. - згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцем четвертої черги за законом є особи які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини /ст.1264 ЦК України/.

Згідно ст.256 ч.2 ЦПК України в судовому порядку можливо встановити факт проживання однією сімєю позивача з померлою не менше ніж пять років до відкриття спадщини. Саме вказаний факт буде мати для позивача юридичне значення, при відсутності іншого порядку їх встановлення, оскільки факт звязаний з прийняттям спадщини.

Тобто доказуванню по вказаній справі підлягають обставини якими є зокрема: факт проживання однією сім»єю, та тривалість такого проживання не менш як пять років.

Згідно ст.ст.10, 57, 58 ЦПК України кожна особа повинна надати суду докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність обставин, що обґрунтовують вимоги. При цьому належними є докази, які містіть інформацію щодо предмета доказування і сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, відповідно до ст.58 ч.1-2ЦПК України.

Крім того відповідно до ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а саме проживання однією сімєю з ОСОБА_3 такий тривалий час.

Судом встановлено свідоцтвом про смерть, актом за підписами мешканців будинків №40 та №36 по вул..Новоросійська а.с.26, що ОСОБА_2 фактично проживала з ОСОБА_3 в спадковій квартирі з листопада 2008 року, вела спільне господарство, оплачувала комунальні послуги, робила в квартирі ремонт, доглядала хвору спадкодавцю, та поховала її. Смерть ОСОБА_3 сталася 05.05.2014 р.

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 мешканці будинків №38 та №42 по вул.Новоросійській пояснили, що ОСОБА_3 проживала в спірній квартирі з ОСОБА_4, який помер в 2010 р. ОСОБА_2 навідувалася до вказаної родини, ще за життя чоловіка спадкодавця. Коли ОСОБА_3 залишилася сама ОСОБА_2 стала проживати з ОСОБА_3 приймала участь у похованні як ОСОБА_4 так і ОСОБА_3 яка загинула при пожежі.

З досліджених судом доказів видно, що позивач не надала суду ніяких доказів ведення спільного господарства з ОСОБА_3, сумісних витрат та бюджету, доказів постійного проживання в спадковій квартирі що говорить про сімейні стосунки.

В акті мешканців який не завірено житловим органом, вказано на проведення ремонту в будівлі, сплату комунальних платежів, навіть є посилання на поховання обох спадкодавців. Але заявник не надала суду ніяких доказів на підтвердження жодної з вказаних обставин. Відсутні також докази які підтверджують хворобу спадкодавця, та необхідність догляду, докази які б підтверджували смерть чоловіка ОСОБА_4, та проживання в спадковій квартирі не менш як пять років до 05.05. 2014 р.

Згідно паспорту а.с.5, заявник має зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, а видача однієї довіреності на ведення спадкової справи після смерті чоловіка а.с.13 не може свідчити про наявність сімейних стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

На підставі ст.1264 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 27, 31, 60, 209 ч.3, 212-215, 256 ч.2 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу.

СУДДЯ