Справа № 463/1858/16-ц
Провадження № 2/463/242/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді - Лакомської Ж. І.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні про скасування наказу та поновлення на роботі, суд,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні про скасування наказу та поновлення на роботі.

Позов мотивує тим,що наказом головного лікаря ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні №74 від 29 лютого 2016 року його звільнено з посади лікаря-стоматолога- хірурга відділення щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні згідно з п.7 ст.40 КЗпП у з»язку з появою на роботі у нетверезому стані.

Листом відділу кадрів ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні без дати, який отриманий за місцем проживання 10 березня 2016 року його повідомлено про звільнення та необхідність явки для отримання трудової книжки. Проте копію наказу про звільнення та трудову книжку він отримав лише 21 березня 2016 року, після написання ним заяви на ім»я головного лікаря ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні, оскільки у відділі кадрів йому вказані документи не видавали.

Вважає наказ головного лікаря ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні №74 від 29 лютого 2016року про його звільнення з посади лікаря-стоматолога-хірурга щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні згідно з п.7 ст.40 КЗпП у зв»язку з появою на роботі в нетверезому стані є необгрунтованим, помилковим та передчасним. Зазначає, що реальними підставами його звільнення з роботи є конфліктні відносини з головним лікарем та колективом відділення щелепно-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні з приводу організації лікувального процесу, тактики та методів лікування хворих, та його раціональні погляди щодо зазначеного.

Стверджує, що в оскаржуваному наказі про його звільнення упереджено, безпідставно та необгрунтовано вказується, що він перебував на робочому місці в стані алкогольного сп»яніння. Вказує, що 28 лютого 2016 року він, згідно з графіком чергувань з 09:00 год. здійснював чергування, був черговим лікарем відділення щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні. Протягом чергування він виконував покладені на нього обов»язки, зокрема здійснював огляди та призначав лікування. Близько 18:30 год. в приміщення де він здійснював огляд пацієнта зайшов завідувач відділенням щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_6 та заступник головного лікаря з кадрової роботи та юридичного забезпечення ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ОСОБА_7, які присутності пацієнта, огляд якого він проводив, в агресиній формі запитували чому він знаходиться на роботі в нетверезому стані, на що він вказав, що жодних алкогольних напоїв він не вживав, а перербуває в грипозному стані та має підвищений артеріальний тиск. В подальшому завідувач відділенням щелепно-лицевої хірургії ОСОБА_6 викликав по телефону лікаря ОСОБА_8, та дав йому розпорядження продовжити чергування замість нього.

В подальшому йому стало відомо, що заступником головного лікаря з кадрової роботи та юридичного забезпечення ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ОСОБА_7 складено акт про те, що він перебував на робочому місці в нетверезому стані. Проте завідувач відділенням щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_6, як його безпосередній керівник, та заступник головного лікаря з кадрової роботи та юридичного забезпечення ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ОСОБА_7 не видали йому жодного скерування на проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння в спеціалізованому медичному закладі,та не відібрали пояснення, чим позбавили його можливості спростувати безпідставні звинувачення про перебування на робочому місці в стані сп»яніння.

Згідно оскаржуваного наказу підставою для його звільнення з роботи є акт про появу на роботі в нетверезому стані, рапорт завідуючого відділеннм щелепо лицевої хірургії ОСОБА_6 на ім»я головного лікаря. Зокрема в акті про появу на роботі в нетверезому стані від 28 лютого 2016 року необгрунтовано вказано,що він відмовився пройти обстеження, надати письмові пояснення та покинув робоче місце о 18:40 год., вважає відомості зазначені в даному акті неправдивими, оскільки жодного скерування для проходження обстеження на встановлення стану сп»яніння йому не видавалось, пояснення не відбирались також вважає неправдивим посилання в акті на те, що він самовільно покинув робоче місце о 18:40 год., оскільки його було фактично відсторонено від роботи, оскільки чергування було передано лікарю ОСОБА_8

Також вважає безпідставним посилання в оскаржуваному наказі на неодноразові усні попередження та дисциплінарні стягнення, які накладались на нього в 2009 та 2013 роках, оскільки такі немають відношення до підстав його звільнення з роботи згідно з оскаржуваним наказом. Крім того, вказує,що в наказі про його звільнення з роботи та в акті про появу на роботі в нетверезому стані перелічені всі можливі ознаки алкогольного сп»яніння, визначені нормативними актами про виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які при відповідних обставинах можуть виключити одна одну.

З врахуванням наведених мотивів просить ухвалити рішення, яким скасувати наказ головного лікаря ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні №74 від 29 лютого 2016 року про звільнення його з посади лікаря-стоматолога-хірурга щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні згідно п.7 ст.40 КЗпП у зв»язку з появою на роботі в нетверезому стані, поновити його на посаді лікаря-стоматолога-хірурга щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимаги підтримав, просив такий задоволити та пояснив,що 28 лютого 2016 року він, згідно з графіком чергувань з 09:00 год. здійснював чергування, був черговим лікарем відділення щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні. Протягом чергування він виконував покладені на нього обов»язки, зокрема здійснював огляди та призначав лікування. Приблизно о 10:00 год. у відділення поступив хворий ОСОБА_9, він здійснив огляд даного хворого, хворий потребував стаціонарного лікування, ним було призначено курс лікування, виписано скерування на госпіталізацію хворого та призначив ургентне оперативне втручання на 16:00 год. Вказав, що в цей же день до нього приходила його знайома ОСОБА_10, яка працює медсестрою в інфекційній лікарні, з приводу консультації щодо лікування її дочки, та в її присутності на лікування поступав ОСОБА_11 Крім того в цей же день близько 18:30год. за консультацією звернулась жінка з приводу сильного зубного болю в її сина, він направив дану жінку в аптеку за необхідними медикаментами, а дитина залишилась з ним, в подальшому прийшов завідувач відділеннм ОСОБА_6, заступник головного лікаря з кадрової роботи та юридичного забезпечення ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ОСОБА_7 та працівник охорони, в присутності дитини ОСОБА_7 звинуватила його в тому,що він перебуває на робочому місці в стані сп»яніння, на його заперечення не відреагувала. Також зазначив, що в той день в нього був грипозний стан і він приймав відповідні медикаменти. В подальшому йому стало відомо, що відносно нього надійшла скарга родича раніше ним госпіталізованого ОСОБА_9 ОСОБА_12 про те, що при прийомі ОСОБА_9 він перебував в стані алкогольного сп»яніння та, що призначивши ургентне оперативне втручання для даного хворого, таке він не провів у зв»язку з тим, що забув про хворого. Зазначив, що дане твердження не відповідає дійсності оскільки хворий ОСОБА_9 знаходився під його спостереженням,однак опертивне втручання ним проведено не було, оскільки завідувачем відділенням було викликано на заміну лікаря ОСОБА_8, який його замінив на чергуванні. В подальшому йому стало відомо про те,що завідувачем відділенням ОСОБА_6 було написано рапорт на ім»я головного лікаря про те, що він перебуває на чергуванні в нетверезому стані, а заступником головного лікаря з кадрової роботи та юридичного забезпечення ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ОСОБА_7було складено акт про те,що він перебував на робочому місці в нетверезому стані. Вказав, що жодних спиртних напоїв в цей день він не вживав, проте жодних пояснень з даного приводу в нього не відбирали, відповідного скерування на проходження медичного огляду на стан сп»яніння йому не надавали. Вважає, що його звільнено з роботи незаконно у зв»язку з конфліктними відносинами з головним лікарем та колективом відділення щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні з приводу організації лікувального процесу, тактики та методів лікуання хворих, тому просить позов задоволити.

Крім того, позивач ОСОБА_2 додатково пояснив, що пацієнт ОСОБА_9, який звертався 28 лютого 2016р. в відділення щелепо-лицевої хірургії за медичною допомогою та громадянин ОСОБА_9,який був допитаний в статусі свідка в судовому засіданні є різними особами.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 28 лютого 2016 року позивач згідно з графіком чергувань здійснював чергування, був черговим лікарем відділення щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні. Протягом чергування він виконував покладені на нього обов»язки, вважає, що його звинувачення у появі на роботі в нетверезому стані є безпідставними, а наказ про звільнення з роботи є необгрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки всупереч вимогам чинного законодавства у позивача не було відібрано пояснення з приводу складення акту про появу на роботі в нетверезому стані, крім того не було йому надано жодного скерування на проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння в спеціалізованому медичному закладі, вважає,що відповідачем не доведено факту перебування позивача на роботі в нетверезому стані, відтак звільнення з роботи проведено безпідставно, тому вважає,що позов підлягає до задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечила, та пояснила, що нетверезий стан працівника може бути підтверджений як медичним висновком, так і іншими видами доказів, тому працівниками ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні 28 лютого 2016року був складений акт про появу на роботі у нетверезому стані, з описом обставин та стану алкогольного спяніння, в якому перебував ОСОБА_2 Згідно з цим актом, стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 підтверджувався рядом ознак, а саме запахом алкоголю з рота, хиткою ходою, збудженим станом, тремтінням рук, нерозбірливою мовою, безглуздими розмовами, агресивністю і погрозами. Крім того, в акті зазначено, про те, що ОСОБА_2 було запропоновано пройти медогляд і надати відповідно письмові пояснення. Проте позивач, відмовився і залишив робоче місце без будь яких пояснень о 18:40 год., крім того належним письмовим доказом є рапорт завідувача відділенням ОСОБА_6 про те, що черговий лікар ОСОБА_2 перебував на робочому місці 28 лютого 2016року в стані алкогольного спяніння, також вважає, що належним доказом є долучена до матеріалів справи представником відповідача копія заяви гр. ОСОБА_12 про те, що черговий лікар ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння під час чергування. Тому вважає, що відповідача було звільнено з роботи на законних підставах, в задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до вимог п.2,3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ст.60 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст.64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 7 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння.

Зідно з ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:1) догана; 2) звільнення.

Згідно з п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача ОСОБА_2 (а.с.17), 01.08.2003 року його прийнято на роботу у ОСОБА_5 обласну клінічну роботу на посаду лікаря-стоматолога- хірурга відділення щелепно-лицевої хірургії.

Згідно наказу головного лікаря ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні №74 від 29 лютого 2016 року позивача звільнено з посади лікаря-стоматолога- хірурга щелепо-лицевої хірургії за появу на роботі в нетверезому стані, п.7 ст.40 КЗпП України, з 29 лютого 2016 року (а.с.8-9).

Згідно рапорту зав. відділенням щелепо-лицевої хірургії ЛОКЛ (а.с.11) черговий лікар ОСОБА_2 перебував на робочому місці 28 лютого 2016року в стані алкогольного спяніння.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи заяви гр. ОСОБА_13 на ім»я головного лікаря ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні від 28.02.2016 р. (а.с.60), останній повідомив, про те, що лікар-стоматолог-хірург відділення щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_2 при прийомі його родича ОСОБА_9 з 11:00 год. перебував в стані алкогольного сп»яніння, різкий запах алкоголю з рота, тремтіння рук, неадекватна мова. Призначив ургентне оперативне втручання для пацієнта ОСОБА_9 на 16:00 год., проте оперативне втручання не відбулось, так як лікар-стоматолог-хірург ОСОБА_2 забув про пацієнта, з огляду на стан в якому він перебував.

Згідно акту про появу на роботі в нетверезому стані від 28.02.2016 р. (а.с.10) підписаного заступником головного лікаря з кадрової роботи та юридичного забезпечення ОСОБА_7, юрисконсультом ОСОБА_14, зав. відділенням ОСОБА_6, лікарем невропатологом ОСОБА_15, лікарем- стоматологом хірургом ОСОБА_16, працівником охорони ОСОБА_17, складеного про те, що лікар стоматолог-хірург щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_2 під час свого чергування у відділенні перебував у нетверезому стані 28 лютого 2016 року о 18:20 год. Стан алкогольного сп»яніння лікаря- стоматолога-хірурга підтверджується такими ознаками: різкий запах з рота, хитка хода, збуджений стан, тремтіння рук нерозбірлива мова, безглузді розмови, агресивність. Від пропозиції пройти медичне обстеження і надати письмові пояснення відмовився. Залишив своє робоче місце без будь- яких пояснень о 18:40 год, робочий час з 09:00 год. до 21:00 год.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що є знайомою позивача ОСОБА_2 28 лютого 2016року після нічної зміни у ОСОБА_5 обласній інфекційній лікарні вона близько 10:30 год. прийшла у відділення щелепо лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні до свого знайомого лікаря ОСОБА_2 з метою узгодити можливість консультації своєї дочки. Так як було узгоджено, що дочка приїде через кілька годин, після закінчення навчання, ОСОБА_18 залишилася чекати на дочку в ординаторській відділення протягом, бачила як у відділення до лікаря ОСОБА_2 прийшли завідувач відділенням щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_6 та заступник головного лікаря з кадрової роботи та юридичного забезпечення ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ОСОБА_7 та лікар ОСОБА_16 Стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 заперечила.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_19 показав,що 28 лютого 2016року близько 16:00-17:00 год. він зайшов у відділення щелепо лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні з метою отримати консультацію когось лікарів лікаря-стоматолога-хірурга з приводу лікування складного пацієнта. Зустрівши ОСОБА_2 дуже зрадів, оскільки давно з ним знайомий та знає його як дуже хорошого спеціаліста, в ході розмови з ним жодних ознак сп»яніння ОСОБА_2 не помітив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала,що 28 лютого 2016року приблизно 14:00-15:00 год. прийшла у відділення щелепо лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні зі скаргами на сильний зубний біль, була оглянута та про консультована черговим лікарем ОСОБА_2, вказала,що ознак сп»яніння у лікаря не було.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні дав покази про те,що 28 лютого 2016 року о 08:00 год. до нього додому приїхав брат дружини ОСОБА_9 з дуже припухлою щокою і скаргами на сильний біль та попросив поїхати з ним в лікарню. В цей же день близько 10 год. вони прибули в ОСОБА_5 обласну клінічну лікарню у відділення щелепо лицевої хірургії для огляду черговим лікарем. В ординаторській перебував черговий лікар, як він дізнався пізніше це був ОСОБА_2, також в ординатрській знаходилась невідома жінка, на столі була ємкість з під алкогольного напою, можливо коньяку. Лікар перебув в стані алкогольного спяніння. Відчувався запах алкоголю, лікар був веселий, вимова була неадекватна. Лікар повідомив що буде оперувати ОСОБА_9 приблизно о 16:00 год. Залишивши родича у лікарні свідок поїхав додому. Пізніше зателефонував до ОСОБА_9 та дізнався що лікар до нього не підходив і операція не проведена. Приблизно о 16:00 год. ОСОБА_2 вже перебував в стані сильного алкогольного спяніння, забув про пацієнта та «ледве говорив». Після чого ОСОБА_12 вимагав викликати завідувача і розібратися в ситуації, з приводу стану та поведінки лікаря ОСОБА_2 написав відповідну заяву на ім»я головного лікаря.

Свідок ОСОБА_9 під час судового розгляду дав покази про те,що 28 лютого 2016року в нього сильно запухла щока та був дуже сильний біль. Він разом з сестрою і її чоловіком ОСОБА_21 близько 10:00 год. прибули в ОСОБА_5 обласну клінічну лікарню у відділення щелепо лицевої хірургії, черговий лікар, як йому стало відомо пізніше це був ОСОБА_2 оглядав його в ординаторській, там також була присутня жінка не в медичному одязі. На столі в ординаторській знаходилися фрукти та ємність з під алкоголю. Лікар запропонував пригоститися апельсином, та повідомив, що зробить операцію і все буде добре, у лікаря були явні ознаки алкогольного сп»яніння, бо відчувався запах алкоголю, він був веселий, багато жартував. Після огляду ОСОБА_9 був скерований в палату і більше лікаря ОСОБА_2 він не бачив. Родичі поїхали додому. Після обіду повідомив сестрі та її чоловікові,що операцію йому ще не зробили і лікар не приходив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала,що працює палатною медсестрою у відділенні щелепо лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні 28 лютого 2016 року вона чергувала, протягом дня виконувала маніпуляції в палатах на третьому поверсі. Пригадує, що близько 16:00-17:00 год. родичі пацієнта повідомили про те, що черговий лікар відділення щелепо-лицевої хірургії перебуває в стані алкогольного спяніння і не надає медичну допомогу, родич-скаржник вимагав викликати завідувача і провести операцію пацієнту, як стало відомо пізніше пацієнту ОСОБА_9, в якого була флегнома ротової порожнини. Вона негайно подзвонила до старшої сестри медичної відділення та завідувача відділенням щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_6, який прибув у відділення близько 20:00 год. в подальшому до пацієнта ОСОБА_9 викликаний з дому лікар-хірург-стоматолог ОСОБА_8, який провів пацієнту оперативне втручання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що працює заступником головного лікаря з кадрової роботи та юридичного забезпечення ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні 28 лютого 2016року, це була неділя, приблизно о 16:30 год. до неї зателефонував завідувач відділенням щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_6 та повідомив про те, що черговий лікар ОСОБА_2 перебуває на робочому місці в стані алкогольного спяніння. Вона невідкладно доповіла в телефонному режимі про ситуацію головному лікарю ОСОБА_23 та отримала доручення прибути в лікарню та розібратися. Близько 17:00 год. прибула у відділення щелепо-лицевої хірургії одночасно з юрисконсультом відділу кадрів ОСОБА_14 Прибувши у відділення вони зустріли чергового лікаря відділення щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_2 при виході з приміщення корпусу. Від ОСОБА_2 відчувався сильний запах алкоголю, хода була нестійка і поведінка розвязна та агресивна. ОСОБА_2 повернувся в ординаторську разом з ними при цьому поведінка ставала агресивніша. Вона в телефонному режимі викликала у відділення працівника охорони ОСОБА_17 та чергового лікаря неврологічного відділення ОСОБА_15 У відділенні в той час перебували завідувач відділенням ОСОБА_6 та лікар-стоматолог-хірург ОСОБА_16 В подальшому зазначені особи підписали складений акт, в якому засвідчили факт перебування чергового лікаря ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння на робочому місці. Перед складанням акту ОСОБА_2 запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння та надати письмові пояснення, однак він відмовився та самовільно залишив робоче місце.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14, яка працює юрисконсультом ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні показала,що 28 лютого 2016року близько 17:00 год. їй зателефонувала заступник головного лікаря з кадрової роботи ОСОБА_7 та попросила прибути у відділення щелепо-лицьової хірургії для складання акту про перебування працівника в стані алкогольного спяніння на робочому місці. Прибувши до лікарняного корпусу де розташоване вказане вище відділення її чекала ОСОБА_7, вони вдвох попрямували у відділення, де на виході зустріли чергового лікаря ОСОБА_2, в подальшому всі разом повернулись у відділення, в ординаторську. Поведінка ОСОБА_2 була дивна, спочатку був веселий, згодом став дуже агресивний. Відчувався запах алкоголю з рота, руки тремтіли, мова була нерозбірлива. ОСОБА_7 запропонувала лікарю ОСОБА_2 поїхати в наркодиспансер та добровільно пройти медичне обстеження на стан алкогольного спяніння, від чого ОСОБА_2 відмовився. Надавати письмові пояснення він теж відмовився. В подальшому було складено акт, яким засвідчили факт перебування лікаря ОСОБА_2 в нетверезому стані під час чергування. Даний акт підписали вона, заступник головного лікаря з кадрової роботи ОСОБА_7, завідувач відділенням щелепно-лицьової хірургії ОСОБА_6, лікар невропатолог ОСОБА_15, лікар-стоматолог-хірург ОСОБА_16, працівник охорони ОСОБА_17

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав,що працює лікарем хірургом-стоматологом у відділенні щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні 28 лютого 2016року у вихідний день він близько 15 год. прийшов у відділення для огляду свого пацієнта. Чергував в цей день лікар-хірург-стоматолог ОСОБА_2, який був у стані алкогольного спяніння, від нього відчувався запах алкоголю, поведінка відповідала стану алкогольного спяніння. Здійснив призначення промедикації пацієнту ОСОБА_9 Вказав, що був присутнім при складанні акту про перебування лікаря ОСОБА_2 в нетверезому стані, та підписав даний акт, ствердив, що лікар ОСОБА_2В, був в стані алкогольного сп»яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав,що працює лікарем хірургом-стоматологом у відділенні щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні 28 лютого 2016року мав заступити на чергування, згідно графіку з 21:00 год. до 09:00 год. 29 лютого 2016року. Близько 19:00-20:00 год. 28 лютого 2016року йому зателефонував завідувач відділенням ОСОБА_6 та запитав чи зможе прибути на чергування швидше, так як денний черговий лікар ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного спяніння самовільно залишив відділення. Прибувши у відділення спільно з завідувачем відділенням провів оперативне втручання пацієнту ОСОБА_9 Вказав, що 28 лютого 2016 року бачив лікаря ОСОБА_2, однак не звернув уваги в якому він перебував стані.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що працює лікарем невропатологом неврологічного відділення ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні, 28 лютого 2016 року вона перебувала на чергуванні у неврологічному відділенні. В цей день близько 18:00 год. вона підписала акт про перебування лікаря-стоматолога-хірурга ОСОБА_2 під час чергування в нетверезому стані.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 7 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у тверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконання трудових обов'язків.

Нетверезий стан працівника або наркотичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

З врахуванням наведених мотивів суд вважає належними та допустими доказами появи позивача на роботі у нетверезому стані наведений вище акт від 28 лютого 2016 року, згідно якого, стан алкогольного спяніння позивача ОСОБА_2 підтверджувався рядом ознак, а саме запахом алкоголю з рота, хиткою ходою, збудженим станом, тремтінням рук, нерозбірливою мовою, безглуздими розмовами, агресивністю і погрозами. Також таким доказом є рапорт завідувача відділення щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_6 про те, що черговий лікар ОСОБА_2 перебував на робочому місці 28 лютого 2016 року в стані алкогольного спяніння. Таким доказом є і долучена до матеріалів справи представником відповідача, копія заяви громадянина ОСОБА_12 про те що черговий лікар ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння під час чергування.

Крім того, під час розгляду даної справи були допитані в якості свідків працівники ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні заступник головного лікаря з кадрової роботи та юридичного забезпечення ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ОСОБА_7, юрисконсульт ОСОБА_14 лікар хірург-стоматолог відділення щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ОСОБА_16, ствердили, що лікар стоматолог хірург ОСОБА_2 28 лютого 2016 року перебував на робочому місці під час свого чергування у відділенні у нетверезому стані. Крім того, факт перебування лікаря ОСОБА_2 28 лютого 2016 року на робочому місці в нетверезому стані підтвердив допитаний в якості свідка його пацієнт ОСОБА_9, та особа яка його супроводжувала ОСОБА_12

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_18.,яка заперечила факт перебування ОСОБА_2 в стані сп»яніння та,ствердила,що перебувала в нього в ординаторській коли прийшли завідувач відділенням щелепо-лицевої хірургії ОСОБА_6 та за заступник головного лікаря з кадрової роботи та юридичного забезпечення ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ОСОБА_7 та лікар ОСОБА_16,оскільки саме свідки ОСОБА_7,ОСОБА_16 в числі інших свідків зафіксували стан сп»яніння ОСОБА_2 у вказаному вище акті.

Також суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_19, який показав,що28 лютого 2016р. він був у відділенні щелепо лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні у лікаря ОСОБА_2 та ознак сп»яніння в нього не було, оскільки даний свідок

був у вказаному вище відділенні близько 16:00 -17:00 год., а факт перебування лікаря ОСОБА_2 в нетверезому стані зафіксовано о 18:40 год.

Крім того, суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_20, яка показала, що 28 лютого 2016р. приблизно о 14:00-15:00 год. була оглянута лікарем ОСОБА_2, ознак сп»яніння у лікаря не було, оскільки згідно наявної в матеріалах справи копії журналу реєстрації амбулаторних хворих (а.с.116-120) інформація про будь яких амбулаторних пацієнтів 28 лютого 2016р. відсутня.

Також суд критично оцінює посилання позивача ОСОБА_2 на те,що пацієнт ОСОБА_9, який звертався 28 лютого 2016року у відділення щелепо-лицевої хірургії за медичною допомогою та громадянин ОСОБА_9,який був допитаний в статусі свідка в судовому засіданні є різними особами, оскільки двічі допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 підтвердив, що 28 лютого 2016 року він звертався за медичною допомогою у відділення щелепо-лицевої хірургії за медичною допомогою. Крім того, допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_22 працює медсестрою у відділенні щелепо лицевої хірургії ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні 28 лютого 2016 року вона була на чергуванні, та ствердила, що ОСОБА_9, який звертався 28 лютого 2016року у відділення щелепо-лицевої хірургії за медичною допомогою та громадянин ОСОБА_9,який був допитаний в статусі свідка в судовому засіданні є однією і тією ж особою.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання позивача та його представника на те,що у позивача не було відібрано пояснень та не було видано скерування на проведення медичного огляду для встановлення стану сп»яніння, оскільки свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_14 ствердили, що позивачу було запропоновано пройти медичне обстеження на стан алкогольного спяніння та надати письмові пояснення, однак він відмовився та самовільно залишив робоче місце.

Тому суд в задоволенні даного позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 64, 209, 212, 218, 294 ЦПК України, ст.40,147 КЗпП України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні про скасування наказу та поновлення на роботі - відмовити за безпідставністю вимог.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки, передбачені ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.