16 березня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Чередник В.Є.
при секретарі Недосєкіній В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відповідно до якого просив стягнути з відповідача на його користь 780348,52 грн., в якості відшкодування матеріальних збитків, спричинених внаслідок ДТП; 250 000 грн. в якості відшкодування спричиненої моральної шкоди , а також 6 890 грн. судового збору.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 вересня 2015 року, у місті Харкові, на перехресті вулиць Сумської та Весніна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю КІА SORENТО, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілю AUDI А8, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3
Вищевказана дорожньо-транспортна пригода мала місце через порушення відповідачем правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Київського районного суду
м. Харкова, яка набрала законної сили, згідно якої відповідача визнано винним в ДТП, що сталося та у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .
Автомобіль AUDI А8, державний номерний знак НОМЕР_2 належить позивачу на праві приватної власності.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди майну позивача , а саме автомобілю AUDI А8, державний номерний знак НОМЕР_2 спричинено значну шкоду, внаслідок чого фактично автомобіль не підлягає відновленню після пошкоджень спричинених внаслідок ДТП.
Від моменту дорожньо-транспортної пригоди, протягом розгляду адміністративної справи і до цього часу, а це більше ніж один рік, відповідач не пропонував врегулювати питання понесених позивачем збитків, останній не одержував від відповідача ніякої компенсації.
Крім того, відомостей щодо страхування відповідачем його цивільної відповідальності, позивач також не має.
Серед іншого, позивач посилається на ту обставину, що протиправними діями відповідача йому спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких він зазнав через пошкодження та майже знищення належного позивачу на праві власності автомобіля , який останній використовував, в тому числі, як збереження особистих коштів, з метою продажу для покриття поточних витрат.
Спричинену позивачу моральну шкоду останній обґрунтовує тим, що він був першим і єдиним власником автомобілю AUDI А8 , 2012 року випуску, придбання якого коштувало йому значних витрат. Починаючи від моменту купівлі автомобілю, останній сплачував обов'язкові платежі та податки, пов'язані з утриманням автомобілю. Витрачаючи значні кошти також на підтримання належного технічного стану та догляд за автомобілем, позивач сподівався, що у випадку виникнення необхідності продажу автомобілю. він буде конкурентоспроможнім, серед аналогічних авто, що дозволить йому отримати за автомобіль вищу ціну та покрити частину своїх витрат. Особливо сильні моральні страждання ОСОБА_1 переживає від того, що пошкодження, спричинені автомобілю внаслідок протиправних дій відповідача, настільки серйозні, що навіть професійний ремонт автомобілю не в змозі буде привести автомобіль в доаварійний стан, щоб його можливо було використовувати безпечно, адже навіть після здійснення значних витрат на ремонт автомобілю, йото майбутні технічні характеристики не будуть такими, як до ДТП.
Крім того, особливо сильних моральних страждань позивач зазнає також від того, що внаслідок протиправних дій відповідача його автомобіль не тільки пошкоджено, але й знецінено, оскільки пошкодження автомобілю внаслідок ДТП, навіть після здійснення професійного ремонту, значно знижує його ринкову цінність.
Автомобіль щоденно використовувався для задоволення власних потреб позивача та потреб його родини, а також під час здійснення ним підприємницької діяльності. За наявності транспортного засобу позивач міг вільно та комфортно переміщуватись, прогнозувати та планувати свій час, а з втратою автомобілю через його пошкодження в ДТП, останній позбавлений вказаних зручностей та можливостей, а тому вимушений був звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх прав.
В судове засідання позивач та його представник не з'явились, позивач подав до канцелярії суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - шляхом опублікування оголошення у пресі, у зв'язку із відсутністю відомостей щодо місця реєстрації та проживання останнього.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу,автомобіль AUDI А8, державний номерний знак НОМЕР_2 належить позивачу на праві приватної власності. (а.с. 9)
В результаті дорожньо-транспортної пригоди майну позивача, а саме автомобілю AUDI А8, державний номерний знак НОМЕР_2, спричинено значну шкоду, для встановлення розміру якої ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.
При цьому, суд бере до уваги, що ринкова вартість автомобіля AUDI А8, державний номерний знак НОМЕР_2 на момент ДТП, яке мало місце 20.09.2015 р., складала 2 010 865,13 грн..
Серед іншого, за складання вищезазначеного висновку позивачем було сплачено 1107, 00 грн..(а.с. 10)
Від моменту дорожньо-транспортної пригоди, протягом розгляду адміністративної справи і до цього часу, що в сукупності складає більше ніж один рік, відповідач не запропонував врегулювати питання понесених позивачем збитків, а тому , останній не одержав в рахунок заподіяної йому шкоди від відповідача жодної компенсації.
Крім того, відомостей щодо страхування відповідачем його цивільної відповідальності, позивач також не має.
Також у зв'язку із пошкодженням майна, позивачу завдано значної моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження автомобіля та неможливості нормального користування ним, внаслідок чого позивач та його сім'я пережила неабиякий стрес, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.
Крім того, як зазначає позивач, він був першим і єдиним власником автомобілю AUDI А8 , 2012 року випуску, придбання якого коштувало йому значних витрат. Починаючи від моменту купівлі автомобілю, останній сплачував обов'язкові платежі та податки, пов'язані з утриманням автомобілю. Витрачаючи значні кошти також на підтримання належного технічного стану та догляд за автомобілем, позивач сподівався, що у випадку виникнення необхідності продажу автомобілю. він буде конкурентоспроможнім, серед аналогічних авто, що дозволить йому отримати за автомобіль вищу ціну та покрити частину своїх витрат. Особливо сильні моральні страждання ОСОБА_1 переживає від того, що пошкодження, спричинені автомобілю внаслідок протиправних дій відповідача, настільки серйозні, що навіть професійний ремонт автомобілю не в змозі буде привести автомобіль в доаварійний стан, щоб його можливо було використовувати безпечно, адже навіть після здійснення значних витрат на ремонт автомобілю, йото майбутні технічні характеристики не будуть такими, як до ДТП. Значних хвилювань позивач зазнає також від того, що внаслідок протиправних дій відповідача його автомобіль не тільки пошкоджено, але й знецінено, оскільки пошкодження автомобілю внаслідок ДТП, навіть після здійснення професійного ремонту, значно знижує його ринкову цінність.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1188 ЦК України , шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою.
Положеннями ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Виходячи з наведених законодавчих норм, можна зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які вона понесла у зв'язку з конкретною дорожньо-транспортною пригодою (відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля).
Таким чином, у відповідача виникло зобов'язання по відшкодуванню позивачу завданої йому внаслідок пошкодження його майна шкоди, внаслідок чого позивач має право на отримання відшкодування від особи, що заподіяла таку шкоду, у повному обсязі.
Щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного
Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо її вина є підставою для відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах відшкодування моральної шкоди» від 25.05.2001 року № 5, кожна особа оцінює ступінь спричиненої моральної шкоди самостійно виходячи із глибини своїх душевних страждань та самостійно оцінює суму моральної шкоди.
Практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не погребує, достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).
Окрім того, позивач вважає, що відповідачем йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає у зміні звичайного способу його життя, через пошкодження автомобіля позивачеві довелося самостійно пересуватись без автомобілю, крім того, усвідомлення того, що навіть відновлювальні ремонтні роботи не зможуть в повній мірі повернути пошкодженому транспортному засобу його первісний стан, в якому він знаходився до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, що, в свою чергу, суттєво знизить його ринкову вартість додає позивачу неабияких душевних страждань.
Внаслідок наведеного, позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 250 000 гривень.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У відповідності з роз'ясненнями, викладеними в п.3 постанови Пленуму ВерховногоСудуУкраїни№ 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні права власності,інших цивільних прав,у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди може визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
В даному випадку, приймаючи до уваги посилання позивача на спричинення йому моральної шкоди та враховуючи те, що у зв'язку із протиправними діями відповідача позивачу та його сім'ї довелося докладати значних зусиль для відновлення їх порушених прав, що стало причиною їх моральних страждань, суд погоджується з вимогами позивача про необхідність відшкодування такої моральної шкоди.
Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити достатній розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000,0 грн., оскільки вважає визначений позивачем розмір відшкодування такої шкоди у розмірі 250 000,0 грн. завищеним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Відтак, дана вимога підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 100 000,0 грн..
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, в частині розміру моральної шкоди, яка заподіяна останньому неправомірними діями відповідача.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково.
Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.16,22,23,1166,1167,1188, 1192, ЦК України, ст.ст.4,10,11,60,61,88,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_6, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1) матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП у розмірі 780 348грн. 52 коп., (сімсот вісімдесят тисяч триста сорок вісім гривень п'ятдесят дві копійки), моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн. (сто тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_6, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 6 890 грн. (шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень).
В решті позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя-