Провадження № 2/243/4040/2017
Справа № 243/8624/17
У Х В А Л А

про заочний розгляд справи

28 листопада 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини в зону проведення антитерористичної операції без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області з Краматорського міського суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини в зону проведення антитерористичної операції без згоди батька. В обґрунтування своїх вимог позивачкою зазначено, що рішенням Калінінського районного суду м. Голівки Донецької області від 12 жовтня 2010 року шлюб між сторонами був розірваний. Позивачка та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачкою в м. Краматорську Донецької області. Протягом декількох років після розлучення позивачкою неодноразово здійснювалися спроби вивезти доньку до міста Горлівка Донецької області та за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, проте відповідач, щоразу необґрунтовано і безпідставно затримував оформлення документів, а останнім часом взагалі не хоче це обговорювати. Жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову в оформленні документів для виїзду дитини, відповідач не наводить. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам доньки та не сприяє її всебічному і гармонійному розвитку. Поїздка дитини до зони проведення антитерористичної операції в м. Горлівку Донецької області необхідна для відвідування близьких рідних дитини, без мети постійного проживання на тимчасово неконтрольованій території. Таким чином, жодні права батька, встановлені чинним законодавством України, зокрема на побачення з дитиною, порушуватися не будуть. У звязку із наведеним, позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким надати позивачці дозвіл на оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду малолітньої ОСОБА_3 на неконтрольовану Українською владою територію через лінію зіткнення в межах Донецької області до м. Горілівка Донецької області, та за межі території України, а також надати дозвіл малолітній ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд разом із матір'ю ОСОБА_1 за межі території України та на неконтрольовану Українською владою територію через лінію зіткнення в межах Донецької області до м. Горілівка Донецької області без нотаріально оформленої згоди та без супроводу батька ОСОБА_2 до досягнення нею шістнадцятирічного віку.

Позивачка ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється, зокрема, до м. Горлівка Донецької області, що є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, відповідно до розяснень ВССУ (вих. № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), та згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення в друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр».

Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач ОСОБА_2, у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.

Згідно із ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення.

Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає що є всі підстави для заочного розгляду справи.

Керуючись ст. 224, 225 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини в зону проведення антитерористичної операції без згоди батька - розглянути з ухваленням заочного рішення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4