Справа № 265/2355/16-ц
Провадження № 2/265/43/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря Тулянкіної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» про суми індексації заробітної плати, грошової компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову зазначав, що працював у ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» на посаді бетонника 3 розряду та наказом підприємства № 6-к від 04.04.2016 року його було звільнено за особистим бажанням. На час звільнення відповідач не здійснив із ним остаточного розрахунку та заборгував заробітну плату, на його думку, у загальній сумі 18954,19 гривень. Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість по заробітній плати, суму компенсації за невикористану відпустку, а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 05.04.2016 року.

В ході судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 неодноразово уточнював та змінював свої позовні вимоги, в остаточній редакції які зводяться до наступного. Просив стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати у сумі 2138,35 гривень, індексацію заробітної плати за період вересня-листопаду 2015 року у розмірі 3150,12 гривень, а також суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.04.2016 року, тобто з дня звернення із даним позовом до суду, та по день постановлення рішення у справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності, у судове засідання не прибули, просили вирішувати справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали та не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку.

Представник відповідача - ПАТ «БМФ «Азовстальбуд», будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання систематично не зявляється, клопотання про розгляд справи у його відсутність суду не надав. При цьому матеріали справи містять заяву-заперечення від 16.12.2016 року, в якій відповідач посилається на те, що позивача було звільнено з підприємства 05.04.2016 року, у цей день він не працював, жодних вимог або заяв на проведення розрахунку не надавав, а тому не має права на стягнення середнього заробітку. Заборгованість по заробітній платі була у повному обсязі виплачена позивачеві та станом на 16.12.2016 року відсутня. Крім того посилається на відсутність вини підприємства в утворенні заборгованості через наявність форс-мажорних обставин у звязку із проведенням антитерористичної операції на сході України, що суттєво обмежило його у здійсненні фінансово-господарської діяльності. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних письмових матеріалів, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.

Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Встановлено, що наказом ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» за № 15-к від 04.10.2013 року позивача ОСОБА_1 було зараховано до підрозділу СУ-3 даного підприємства на посаду бетонника 3 розряду та наказом за № 6-к від 04.04.2016 року звільнено з підприємства на підстав ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Відповідачем не спростовано самого факту утворення заборгованості перед позивачем ОСОБА_1 із виплати заробітної плати станом на день звільнення та згідно із довідкою ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» за № 07/17 від 13.02.2017 року заробітна плата була виплачена на його користь у повному обсязі 30 травня 2016 року.

Разом із цим позивач ОСОБА_1 посилається на те, що йому залишається невиплаченою індексація заробітної плати за період з вересня-листопаду 2015 року та компенсація втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням термінів її виплати, які є складовими заробітної плати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно вимог ст. 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Структуру заробітної плати визначено у ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року N 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (в редакції до 24.12.2015 р.). Як зазначено у ст. 2 вказаного Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, до таких доходів відноситься оплата праці (грошове забезпечення).

Аналогічне визначення містить Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17.03.2003 р. № 1078 (в редакції до 24.12.2015 року), відповідно до п. 4 якого, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно п. 5 вказаного Порядку, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації (в редакції до 24.12.2015 р.).

Згідно із довідкою ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» за № 07/17 від 13.02.2017 року заробітна плата ОСОБА_1 за період його роботи на підприємстві не підвищувалася.

Як вбачається з розрахунку позивача ОСОБА_1 за період з вересня 2015 року по листопад 2015 року включно йому не нараховувалася та не сплачувалася така індексація в загальній сумі 3150,12 гривень.

Розглядаючи наданий позивачем розрахунок індексації заробітної плати, за відсутності заперечень з боку відповідача у цій частині вимог, суд приймає його до уваги, зважаючи при цьому на його відповідність вимогам чинного законодавства.

В сенсі наведених норм та викладених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позову у цій частині, а тому стягує з відповідача на користь позивача зазначену суму індексації заробітної плати, як встановлю в ході судового розгляду справи.

Вирішуючи позов ОСОБА_1 в частині стягнення грошової компенсації за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено обовязок роботодавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідачем вказаних вимог закону в повній мірі не було дотримано, при звільненні заробітна плата позивачеві в повному обсязі виплачена не була.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року).

Аналогічні норми закріплені в статті 34 Закону України «Про оплату праці», якими передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Приймаючи до уваги вказані положення Закону та факт несвоєчасної виплати заробітної плати, відповідач має також обовязок здійснити виплату позивачу ОСОБА_1 компенсації, передбачену Законом.

Статтею 3 Закону передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159 (надалі за текстом - Порядок).

Згідно пункту 4 вказаного Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Як вбачається з довідки ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» за № 08/033 від 13.02.2017 року сума грошової компенсації за несвоєчасно виплачену позивачеві ОСОБА_1 заробітну плату складає 2138,35 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи зазначений розрахунок грошової компенсації визнав та не спростував, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову і в цій частині та вважає можливим стягнути з відповідача на його користь таку компенсацію у зазначеному розмірі.

Вирішуючи позов ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року розяснено, що суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Посилання представника відповідача на наявність форс-мажорних обставин, повязаних із утворенням заборгованості перед позивачем ОСОБА_1, як підстави для звільнення від відповідальності, встановленої ст. 117 КЗпП України, суд вважає неспроможними з огляду на наступне.

За положеннями статті 117 КЗпП України умовою для покладення на роботодавця відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є дійсно наявність вини підприємства.

Ураховуючи, що заявлені позовні вимоги є своєрідним відшкодуванням завданої майнової шкоди, що регулюється главою 82 ЦК України, у даному випадку застосуванню підлягають й положення цивільного законодавства.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили як надзвичайної або невідворотної за даних умов події.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для субєктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Аналізуючи зазначені норми Закону, суд дійшов висновку, що засвідчення форс-мажорних обставини (обставин непереборної сили) здійснюється за порядком визначеним ст. 14-1 України «Про торгово-промислові палати в Україні», відповідно до якого, наявність таких обставин для підприємства обовязково має бути підтверджена сертифікатом Торгово-промислової палати України.

Натомість, в ході судового розгляду справи відповідного сертифікату відповідачем ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» надано не було, що унеможливлює встановлення такого факту, як наявність форс-мажорних обставин для підприємства у період утворення заборгованості перед позивачем ОСОБА_1

Разом із тим, структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до висновків Конституційного Суду України від 15.10.2013 року за №9-рп/2013, в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Таким чином, суми індексації заробітної плати та компенсації витрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати є складовими частинами заробітної плати, а тому підстави вважати, що на сьогодення відповідач ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» здійснив розрахунок по заробітній платі із звільненим працівником позивачем ОСОБА_1 у повному обсязі, у суду відсутні.

Вважаючи частково обґрунтованою вимогу позивача ОСОБА_1 щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд вирішує питання про період нарахування та розмір стягуваної суми виходячи з наступного.

Розрахунок при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні передбачено «Порядком обчислення середньої заробітної плати», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно п. 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Згідно із п. 4 даного Порядку, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

З табелів обліку робочого часу за лютий-березень 2016 року, наданих ПАТ «БМФ «Азовстальбуд», вбачається, що позивач ОСОБА_1 у цей період не працював у звязку із хворобою, при цьому йому встановлений пятиденний робочий тиждень з робочим днем тривалістю 8 годин, тобто норма тривалості робочого часу відповідає сорокагодинному робочому тижню, тарифна ставка становить 14,35 грн./год.

Встановлено, що у день звільнення, тобто 04.04.2016 року, позивач ОСОБА_1 не працював, будь-яких вимог до підприємства з приводу здійснення остаточного розрахунку із ним не предявляв, а тому день предявлення вимоги про остаточний розрахунок повязується судом із днем його звернення із даним позовом до суду, тобто 21.04.2016 року.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у даному випадку підлягає розрахунку за період з 22.04.2016 року і по день поставлення судового рішення у справі, тобто 28.02.2017 року.

Відповідно до листів Міністерства соціальної політики України від 20 липня 2015 р. № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2016 рік», № 11535/0/14-16/13 від 05 серпня 2016 р. «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2017 рік», середньостатистична кількість робочих днів при сорокагодинному робочому тижні у період з 22.04.2016 року по 28.02.2017 року становить 214 робочих дня.

Отже, сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні становить: (214*8)*14,35 = 24567,20 гривень і саме ця сума підлягає стягненню з ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» на користь позивача ОСОБА_1.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43,55,124 Конституції України, ст.ст. 3,10,11,60,224-226 ЦПК України, ст.ст. 1,24 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.115,116,117 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» про суми індексації заробітної плати, грошової компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажної фірми «Азовстальбуд» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, індексацію заробітної плати за період з вересня 2015 року по листопад 2015 року в сумі 3150,12 гривень, компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі 2138,35 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 квітня 2016 року по 28 лютого 2017 року у сумі 24567,20 гривень, а разом 29864 (двадцять девять тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривень 67 копійок, з утриманням з цих сум передбачених законом податків, зборів та обовязкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажної фірми «Азовстальбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги, яка має бути подана до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні при розгляді справи мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.Г. Мельник