Справа № 536/106/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Зимівець Ю.А.,

за участю представника позивача по угоді адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 23 січня 2017 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року. Від шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Через постійні сварки та докори, вони приблизно наприкінці літа 2016 року припинили підтримувати шлюбні відносини. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, у зв'язку з чим сумісне життя просто стало неможливим. Вважає, що шлюбно-сімейні відносини припинилися остаточно, подальше спільне життя, збереження родини та примирення між ними неможливе. Тому просив розірвати шлюб.

Представник позивача по угоді адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав, в їх обґрунтування пояснив так, як викладено вище в описовій частині рішення та вказав, що у позивача та відповідача фактично були створені нові сім'ї, почуття втрачені, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, а тому просив не призначати строку для примирення.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, погоджується на розірвання шлюбу, вважає, що шлюб розпався остаточно, просила не призначати строку для примирення, так як збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Вона втратила почуття до чоловіка. З серпня 2016 року вони не підтримують подружніх відносин. Шлюб розпався остаточно, категорично наполягала на розлученні.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню.

Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2002 року. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, 24 вересня 2010 року народженняв та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Через різні погляди на життя, постійні сварки та докори, сторони з серпня 2016 року припинили сімейні стосунки, подружнього життя не підтримують, так як не знаходять взаєморозуміння між собою. Вони втратили почуття один до одного, бажання та наміру відновити сімейні стосунки у сторін відсутні. Просили суд не призначати їм строку для примирення, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб розпався з вини обох сторін.

Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї.

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно квитанції позивач ОСОБА_3 сплатив судовий збір в сумі 640 гривень (а.с.1), ці витрати суд стягує з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, дошлюбне прізвище Безима, зареєстрований 28 вересня 2002 року Хоминцівською сільською радою Роменського району Сумської області, актовий запис №7.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю. І. Степаненко