Номер провадження: 22-ц/785/3842/17
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т.С.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

при секретарі Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі-філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

встановила:

Представник ВАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із позовом до відповідачів, який було уточнено, вказуючи, що 21.03.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 1807, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 256 758,00 Євро, що за курсом НБУ складала 2 000 000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,50 % річних, строком до 21.03.2018 року, а ОСОБА_3 зобов'язався своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 21.03.2008 року було укладено договір поруки № 1.

В забезпечення виконання зобов'язань між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 21.03.2008 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 381,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В порушення умов вказаного договору відповідачі прострочили виплату грошової суми, тому, у зв'язку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 460 644,75 Євро та заборгованість за комісією у розмірі 5 193,27 гривень,а також стягнути в рівних частках судові витрати (т. 1 а. с. 1-3, 38-41, 79-81, 202-204, 233-235, т. 2 а. с. 66-67).

11.06.2010 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про внесення змін до договору відновлюваної кредитної лінії та договору іпотеки (т. 1 а. с. 101-106, 185-188).

В процесі розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги в частині визначення способу стягнення заборгованості за кредитом з відповідачів та просив остаточно суд стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 460 644,75 Євро, що за курсом НБУ становить 5 077 792,99 гривень та заборгованість за комісією в розмірі 5 193,27 гривень; звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 381,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки, визнати вищий пріоритет ПАТ «Державний ощадний банк України» на предмет іпотеки, як єдиного іпотекодержателя, встановити початкову ціну предмета іпотеки на рівні вартості визначеному сторонами у договорі іпотеки в розмірі 3 603 000,00 гривень, передати в управління АТ «Ощадний банк України» предмет іпотеки на період до його реалізації, надавши право вчиняти будь-які юридичні дії по відношенню до предмета іпотеки, стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь Банку судові витрати у розмірі 1 820 гривень (т. 2 а. с. 110-114).

Ухвалою суду від 15.05.2014 року зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про внесення змін до договору відновлюваної кредитної лінії та договору іпотеки - залишено без розгляду (т. 2 а. с. 126-127).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2014 року позов Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1807 від 21 березня 2008 року та звернення стягнення на предмет іпотеки, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, в солідарному порядку на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом в розмірі - 460 644,75 Євро, 5 077 792,99 гривень та стягнуто заборгованість за комісією в розмірі - 5 193,27 гривень, яка складається з простроченої комісійної винагороди за супроводження кредиту за період з 01.12.2008 року по 28.10.2013 року в сумі - 4 000 гривень; пені за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту за період з 01.12.2008 року по 28.10.2013 року - в сумі 1 193,27 гривень.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21 березня 2008 року, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальної площею 381,9 кв.м., житловою площею 125,0 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належний ОСОБА_5, для погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 1807 від 21.03.2008 року на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» розмір якої становить 460 644,75 Євро, що станом на 28.10.2013 року становить 5 077 792,99 гривень, та заборгованість за комісією в розмірі - 5 193,27 гривень.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів/продажу банком як іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Передано в управління АТ «Ощадний банк України» предмет іпотеки - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальної площею 381,9 кв.м., житловою площею 125,0 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на період до його реалізації, надавши право вчиняти будь-які юридичні дії по відношенню до предмета іпотеки, в тому числі: - право звернення до уповноважених органів та посадових осіб для отримання будь-яких документів, що стосуються предмету іпотеки; - право отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях та нотаріусів, будь-яких документів (їх копії, дублікати, витягів з державних реєстрів, довідок) необхідних для управління.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь позивача судові витрати: держмито в розмірі 1 700,00 гривень та витрати на ІТЗ - 120,00 гривень. В задоволенні іншої частини позову відмовлено (т. 1 а. с. 142-146).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову до ОСОБА_5 відмовити, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 3 а. с. 60-63).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 21 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 1807 відповідно до умов якого ВАТ «Державний ощадний банк України» надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 256 758,00 Єврозі строком повернення до 21 березня 2008 року та сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірах, установлених кредитним договором.

Пунктом 3.2.2. указаного договору передбачено, що при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч. 1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1807 від 21 березня 2008 року до кредитного договору № 1807 від 21 березня 2008 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договору відновлюваної кредитної лінії № 1807 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 був укладений іпотечний договір від 21.03.2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_5 передав в іпотеку банку житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальної площею 381,9 кв.м., житловою площею 125,0 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.п.3.1.3 договору іпотеки від 21.03.2008р., Іпотекодержатель (банк) має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченими цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії.

ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором перед банком не виконав, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості по погашенню кредиту станом на 28.10.2013 року складала 460 644,75 Євро, що за курсом НБУ станом на 28.10.2012 року становить 5 007 792,99 гривень, з яких: - строковий основний борг по кредиту - 143 259,00 Євро; - прострочений основний борг по кредиту - 113 526,00 Євро; - прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2008 року по 28.10.2013 року - 143 176,58 Євро; - пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.05.2010 року по 28.10.2013 року - 18 213,08 Євро, що складає 200 561,64 гривень; - пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.02.2010 року по 28.10.2013 року - 42 470,09 Євро, що складає 467 678,76 гривень та заборгованість за комісією в розмірі - 5 193,27 гривень, яка складається з простроченої комісійної винагороди за супроводження кредиту за період з 01.12.2008 року по 28.10.2013 року в сумі - 4 000 гривень; пені за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту за період з 01.12.2008 року по 28.10.2013 року - в сумі - 1 193,27 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі заходи необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 381,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передбачені умовами іпотечного договору (п. 3.1.3), укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, а також ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку».

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути, в тому числі, звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Задовольняючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, невиконання зобов'язання дає право у випадках передбачених законом, звертати стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилалася на те, що при розгляді цієї справи вирішені її права та обов'язки, як співвласника житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 381,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 квітня 2012 року (справа № 2-2377/11) встановлено, що вона спільно проживала з ОСОБА_5 в період з 07.07.1999 року по травень 2011 року, у цей період вони були пов'язані спільним побутом, і в саме цей період за рахунок її заощаджень було придбано і в подальшому здійснено капітальне будівництво спірного житлового будинку, внаслідок чого загальна площа будинку зросла з 94,5 кв.м. до 381,90 кв.м. З урахуванням викладеного за ОСОБА_2 було визнано право власності на 2/3 частини вказаного житлового будинку.

За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні й користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У справі, яка переглядається, право власності на спірний житловий будинок у ОСОБА_5виникло на підставі Свідоцтва про право власності на будинок з господарчими будівлями та спорудами, виданого 23 серпня 2002 року Виконкомом Таїровської селищної ради на підставі рішення Таїровської селищної ради № 242 від 21 серпня 2002 року. Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується реєстраційним написом на правовстановлюючому документі КП Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації» від 23 серпня 2002 року, реєстровий № 198 в книзі № 2.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 24.04.2017 року житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 381,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1належить ОСОБА_5

Державна реєстрація рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 квітня 2012 року, яким визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 381,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не проведена, а відтак право власності на частину спірного будинку у ОСОБА_2 не виникло, що унеможливлює вирішення її прав та обов'язків цим рішенням.

Інших доводів апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2014 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: С.О.Погорєлова

Судді: А.А.Калараш

А.П.Заїкін