Провадження № 2/752/359/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

21.11.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретарів - Кравченко В.А.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, суд, -

Встановив

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 29 238, 91 грн. та суму сплачено судового збору у розмірі 487,20 грн.

В обґрунтування позову вказала, що 18.04.2015 року близько 20 год. 15 хв. на а/д Стрій-Знамянка 385 км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, власницею якого є ОСОБА_1.

Також зазначила, що внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, у тому числі було завдано шкоду позивачу як власниці автомобілю НОМЕР_2.

Згідно постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 05.05.2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказала, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Перша», відповідно до Полісу № АС/ 9139865, з огляду на, що позивач повідомила страхову компанію про настання страхового випадку, а також надала усі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.05.2015 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого в ДТП транспортного засобу позивача становить 44 920,00 грн.

За таких обставин, позивач вважає, що відповідачем, як страховою компанією, було виплачено лише частину страхового відшкодування у розмірі 15 681, 09 грн., в той час як стягненню підлягає решта невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 29 238, 91 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач ПрАТ «СК «Перша» в судове засідання свого представника не направило, про час та місце розгляду повідомлялося належним чином. Згідно письмових заперечень, представник відповідача зазначив, що ПрАТ «СК «Перша» у повному обсязі виконало покладені на нього чинним законодавством зобов'язання, а тому не вбачає правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, а саме зауважив, що позивачу було виплачено страхове відшкодування у відповідності до калькуляції вартості відновлювального ремонту за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля НОМЕР_2, у розмірі 12 399, 14 грн., а також розміру франшизи, що обумовлений умовами Полісу та становить 1 000,00 грн.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Smart», д.н.з. НОМЕР_2, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 12).

18.04.2015 року о 20.15 год. на а/д Стрій-Знамянка 385 км., водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконуючи поворот праворуч, виїхала на смугу зустрічного руху та допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.05.2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 5).

Як встановлено з Полісу АС/ 9139865 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв станом на 18.04.2015 року, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована ПрАТ «СК «Перша». Згідно зазначеного Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 50 000 грн., розмір франшизи - 1 000 грн. (а.с. 31).

20.04.2015 року до ПрАТ «СК «Перша» було подано повідомлення (потерпілого) про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності (а.с. 32).

25.05.2015 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «Перша» із заявою на виплату страхового відшкодування (за пошкоджений транспортний засіб). (а.с. 33)

Також як вбачається зі змісту позову, письмових заперечень проти позову, а також підтверджується випискою по картковому рахунку позивача (а.с. 11), ПрАТ «СК «Перша» було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 15 681,09 грн.

Що стосується визначення суми страхового відшкодування для виплати, представник ПрАТ «СК «Перша», згідно письмових заперечень на позовну заяву, посилався на те, що з урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, вбачаються підстави для застосування коефіцієнту фізичного зносу відмінного від значення нуль, а саме КФЗ у розмірі 0,52, що у грошовому еквіваленті становить 12 399, 14 грн., а також вирахування франшизи у розмірі 1 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Як вбачається зі змісту позову та не заперечувалося стороною відповідача, стороною відповідач дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 18.04.2015 року, визнано страховим випадком та проведено виплату потерпілій особі страхового відшкодування у розмірі 15 681,09 грн.

Разом з тим, ОСОБА_1 оспорюється розмір страхового відшкодування, визначений відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Так, з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю належному позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судом за клопотанням сторони позивача було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи № 5/16-54 від 04.07.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, після дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 05.04.2015 року, станом на день дорожньо-транспортної пригоди, складає 43 490,08 грн.

Згідно пояснень наданих судовим експертом Київського науково-дослідного інститут судових експертиз ОСОБА_5 у судовому засіданні 14.02.2017 року стосовно наданого ним висновку, експертом було розраховано вартість матеріального збитку, завданого автомобілю НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, після дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 18.04.2015 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з наданих стороною позивача доказів вбачається, що внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Смарт», д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_1 було завдано матеріального збитку на суму 43 490, 08 грн.

Належних та допустимих доказів того, що позивачем було фактично понесено витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Smart», д.н.з. НОМЕР_2, у розмірі, що більший ніж визначений згідно висновку експерту, а саме у розмірі 44 930, 00 грн., матеріали справи не містять. Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.05.2015 року не містить реквізитів до платіжного документа, а відтак не може бути оцінений судом як допустимий доказ на підтвердження понесених витрат.

За таких обставин, враховуючи, що страхова сума згідно Полісу АС/ 9139865 становить 50 000 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми недоплаченого страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну позивачем доведено в частині стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування у відповідності до оціненої шкоди у розмірі 27 808,99 грн. (43 490, 08 грн. - 15 681,09 грн.)

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Фізкультури, 30) на користь ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_6, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 808,99 грн., судовий збір у розмірі 487,20 грн., а всього - 28 296 (двадцять вісім тисяч двісті дев'яносто шість) гривень 19 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя