Провадження № 2/201/634/2017
УХВАЛА

07 лютого 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря Гоц Г.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, повернення майна, за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування квартирою шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпро (колишня назва - Дніпропетровськ), АДРЕСА_1, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, повернення майна, за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування квартирою шляхом виселення.

В обґрунтування вказаної заяви вказано, що позивач є спадкоємцем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яку мала успадкувати від батька ОСОБА_7, померлого 08.11.2015, та від бабусі ОСОБА_8, померлої 05.11.2014. Втім квартира була протиправно відчужена на користь третіх осіб. Факт переходу права власності на спірну квартиру від ОСОБА_7 до ОСОБА_6 посвідчує договір купівлі-продажу квартири від 05.01.1999 № ААР № 1757, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 В подальшому на підставі договору купівлі-продажу даної квартири від 17.10.2016 № НВА № 038691, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, ОСОБА_6 продав квартиру ОСОБА_5

Фактично квартира без згоди позивача може бути відчужена на користь іншої особи, тому існує досить висока ймовірність того факту, що відповідачі можуть у будь-який момент здійснити відчуження спірної житлової квартири на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідачем ОСОБА_6 на сьогоднішній день вже було здійснено відчуження майна, а саме квартири № 127 у житловому будинку № 32 по пр. Героїв у м. Дніпропетровськ без її згоди.

Позивач та її представники в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити, додатково пояснивши, що за даним Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачем ОСОБА_6 за останній час було укладено біля 16-ти угод з продажу нерухомості, що вказує на те, що він постійно продає нерухоме майно. Крім того, позивач звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом незаконного заволодіння її майном.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 в судовому засіданні проти заяви про забезпечення позову заперечував, відзначивши, що він є добросовісним набувачем даної квартири, але не може наразі у ній проживати.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч. 3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову заявник вказує, що квартирою, яку вона мала успадкувати, заволоділи незаконним шляхом, що є перешкодою набуття нею права власності у порядку спадкування. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, з якого видно, що вона є донькою ОСОБА_7, який помер 08.11.2015. ОСОБА_6 квартира на підстав свідоцтва, виданого 08.01.1997 виконкомом Ради народних депутатів м. Дніпропетровська належала на праві спільної сумісної власності бабусі позивача ОСОБА_11 та батьку позивача ОСОБА_12

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2016 року у встановленому законом порядку звернулася до державного нотаріуса Першої Дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_12, але не змогла оформити спадкові права, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.10.2016 квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, оформлена на праві власності за ОСОБА_5

Пунктом 4 постанови пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 3 постанови, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує, що накладення арешту на спірну квартиру не позбавляє права власності третьої особа із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 та не порушує його житлових прав.

Враховуючи, що між сторонами існує спір про право власності на нерухоме майно, а не невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду повернення спірної квартири позивачу, вимоги заявника про забезпечення позову не суперечать вимогам закону, співмірні із заявленими позивачем вимогами та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 153 ч.9 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. ст. 151-153, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпро (колишня назва Дніпропетровськ), АДРЕСА_1, загальною площею 38 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна101.

Заборонити будь-яким особам здійснювати дії, повязані з відчуженням, зміною майнових прав на квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпро (колишня назва Дніпропетровськ), АДРЕСА_1, загальною площею 38 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна101.

Копію ухвали для виконання направити до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції та відповідному відділу Державної виконавчої служби.

Копію ухвали після її виконання направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.С. Наумова