Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1760/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

31.10.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М.; Єгорової С.М.

за участю секретаря: Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах якого діє ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди .

Просили стягнути на користь ОСОБА_5 169 861,00 грн. заподіяної майнової шкоди та 25 000,00 грн. заподіяної моральної шкоди та на користь ОСОБА_4 25 000,00 грн. заподіяної моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 04.02.2015 о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Деу Ланос» з номерним знаком НОМЕР_2, рухаючись по вул. Лісопаркова в м. Кіровограді, не врахував дорожню обстановку, допустив занос автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай Соната» номерний знак НОМЕР_1, який належав ОСОБА_7 на праві власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, спадщину прийняв його неповнолітній син ОСОБА_5.

Під час ДТП автомобілем «Хюндай Соната» керувала ОСОБА_4, в салоні автомобіля знаходився пасажир - малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В ході ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експертної оцінки від 08.06.2015 №73/15 вартість матеріального збитку завданого автомобілю «Хюндай Соната» склала 218 751,4 грн. Вартість експертної оцінки становить 600,00 грн.

Страховою компанією відшкодовано 49 490,40 грн.

Майнові збитки не відшкодовані страховою компанією становлять 169 261,00 грн..

Стверджували, що внаслідок ДТП позивачам заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичних стражданнях внаслідок ушкодження здоров'я.

Відшкодування заподіяної моральної шкоди позивачі оцінюють у розмірі 25 000,00 грн. кожному.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2017 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в інтересах якого діє ОСОБА_4 - 169861,00 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 25000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25000,00 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу, вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не врахував ту обставину, що спадкуванню не підлягає право на відшкодування збитків, а саме завданих автомобілю під час ДТП. Також зазначає, що вимога про стягнення моральної шкоди позивачами не доведена належними та допустимими доказами як наявність самої моральної шкоди так і її розмір, та не були враховані вимоги ч. 3 ст.1230 ЦК України про те, що до спадкодаємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. Просить ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2015 о 13.15 год. ОСОБА_6, керуючи автомобілем «Деу Ланос» номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по вул. Лісопаркова в м. Кіровограді, не врахував дорожню обстановку допустив занос автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай Соната» номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується копією постанови суду від 14.04.2015 року ( а.с. 30 том 1). Автомобіль «Хюндай Соната» належав ОСОБА_7 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 15 том 1).

З постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.04.2015 року вбачається, що відповідач визнав вину за вчинення адміністративного правопорушення, скоєння ДТП (а.с.30).

Під час ДТП автомобілем «Хюндай Соната» керувала ОСОБА_4, а в салоні знаходився пасажир - малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В ході ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження.

З копії листка непрацездатності та довідки медичного закладу вбачається, що ОСОБА_8 мала діагноз струс головного мозку та перебувала на амбулаторному лікуванні у невролога у період з 09.02.2015 року по 24.02.2015 року ( а.с. 31 том 1).

З висновку спеціаліста та довідки дитячої обласної лікарні м. Кіровограда вбачається, що ОСОБА_5 в період з 06.02.2015 року по 13.02.2015 року знаходився на лікування з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку та забій м'яких тканин голови та рекомендовано медикаментозне лікування ( а. с. 32,33).

В результаті ДТП автомобіль «Хюндай Соната» було пошкоджено і для визначення матеріального збитку було проведено автотоварознавчу оцінку пошкоджень за заявою ОСОБА_4

Відповідно до висновку експертної оцінки від 08.06.2015 №73/15 вартість матеріального збитку завданого автомобілю «Хюндай Соната» номерний знак НОМЕР_1 складає 218 751,4 грн.( а. с. 18-28 том 1).

Згідно розрахункової квитанції Серія ЛВАК від 08.06.2015 року вартість експертної оцінки складає 600,00 грн.( 29 том 1).

Страховою групою «ТАС» Кіровоградська філія ОСОБА_7 було виплачено страхове відшкодування за заподіяну шкоду майну у розмірі 49490,40 (а.с. 16,17 том 1).

Сума матеріального збитку за пошкоджений автомобіль склала 218751,40 грн. з відрахуванням виплаченого страхового відшкодування страховою компанією в сумі 49490,40 грн. відповідачу на користь позивача необхідно сплатити різницю в сумі 169261,00 грн.

ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 87 том 1).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2016 року спадщину прийняв його неповнолітній син ОСОБА_5 ( а.с. 106 том 1).

Наявні документальні докази, що містяться в матеріалах справи свідчать про завдання позивачам значної матеріальної шкоди, шкоди здоров'ю, що у свою чергу потягло за собою заподіяння моральних страждань.

Статтею 1219 ЦК України визначені права та обов'язки особи, які не входять до складу спадщини. Зокрема, це права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Оскільки зазначений перелік прав та обов'язків, що не входять до складу спадщини, не містить права на відшкодування майнової шкоди, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення матеріальної шкоди заподіяної автомобілю внаслідок ДТП з вини відповідача.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

З роз'яснень, що викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статею 1187 ЦК України врегульовано питання відшкодування шкоди , завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до роз'яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд керується ст. 1167 ЦК України, якою визначено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Суд першої інстанції правильно дослідив матеріали справи, оцінив наявні докази в їх сукупності, врахував те, що відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо позовних вимог за період пред'явлення позову до суду і до ухвалення рішення у справі, а позивач ОСОБА_5 є не тільки спадкоємцем, а і процесуальним правонаступником ОСОБА_7, та дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307,308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Л Дуковський Суддя: Л.М. Дьомич

Суддя: С.М. Єгорова