Справа № 180/466/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання Ганоченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 22 березня 2017 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 Вячеслаа Анатолійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2017 до суду надійшло подання державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі Марганецький міський відділ ДВС) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, - до фактичного виконання ним своїх аліментних зобовязань.

В обґрунтування зазначеного подання державний виконавець посилається на те, що в провадженні Марганецького міського відділу ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на загальну суму 37241,25 грн.

Згідно ч. 2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Державний виконавець Марганецького міського відділу ДВС ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена у телефонному режимі.

Суд, дослідивши надані матеріали, вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити за наступних підстав.

Так, відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїду за межі України вирішується судом на підставі подання державного виконавця. ЦПК та Закон № 606-ХІV не містять вимог щодо форми і змісту такого подання. Такі вимоги визначено у розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона вїзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, в яку було унесено зміни та доповнення від 29 вересня 2016 р. № 2832/5 (далі Інструкція).

Відповідно до розділу ХІІІ Інструкції подання має обовязково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань (зобовязань боржника юридичної особи).

Пунктом 3 встановлено, що про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

Як зазначив Верховний Суд України в своєму Узагальненні судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до подання державного виконавця повинні додаватися належним чином завірені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобовязань боржником тощо.

Як вбачається з матеріалів подання 05 жовтня 2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1073/10, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 30 вересня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2010 року і до повноліття дитини.

Згідно розписки боржника від 14.10.2010 року він ніде не працює, в Центрі зайнятості на обліку не перебуває.

Надалі боржник працював в ПАТ «Марганецький ГЗК» до 31.07.2013 року, аліменти утримувалися із заробітної плати.

Станом на 22 жовня 2013 року стягувач ОСОБА_2 претензій до боржника по сплаті аліментів не мала, про що свідчить її заява.

З жовтня 2013 року по лютий 2017 року державним виконавцем нараховано заборгованість по виконавчому листу № 2-1073/10 в розмірі 37241,25 грн.

06 березня 2017 року позивач звернулася до Марганецького міського відділу ДВС із заявою про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у звязку з тим, що він має намір виїхати та має закордонний паспорт.

Разом з тим, до подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 в якості доказу ухилення його від виконання аліментних зобовязань з жовтня 2013 року додано лише два виклики-попередження без номеру і дати: про виклик на 09.04.2015 року та про виклик на 23.12.2016 року. Іншого підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, подання не містить. Довідка про наявність заборгованості ОСОБА_1 за аліментними зобовязаннями не є таким доказом.

Враховуючи вимоги ст.377-1 ЦПК України, ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та позицію Верховного Суду України, викладену в узагальненні судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, суд констатує, що вжиття заходу у вигляді обмеження боржника у конституційному праві на пересування може бути застосоване судом виключно за наявності підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду. Однак, державний виконавець не довів факт ухилення боржника від виконання зобовязань.

На підставі викладеного, керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 22 березня 2017 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її ухвали.

Суддя: ОСОБА_6