Справа № 594/246/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Більче-Золотецької сільської ради про визнання за нею права власності за заповітом на ? частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_3, що належало її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно на підставі заповіту ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно через відсутність правовстановлюючих документів, виданих на ім'я спадкодавця. Вказала, що спірне будинковолодіння відносилося до суспільної групи двір колгоспника і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали позивачка та її матір ОСОБА_3 і являлися власниками по ? спірного будинковолодіння, однак не оформили правовстановлюючі документи.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач представник Більче-Золотецької сільської ради в судове засідання не з'явився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані представником позивачки, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

23 лютого 2017 року Борщівською державною нотаріальною конторою листом №194/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину спірного будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_3 і що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 через відсутність на день смерті спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Нотаріусом зазначено, що на підставі поданої від довірителя ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заяви від 23 лютого 2017 року відкрито спадкову справу до майна ОСОБА_3 за №22/2017. На підтвердження даного факту 23.02.2017 року державний нотаріус видав Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46865065. Також у справі є заява про неприйняття спадщини після смерті ОСОБА_3 від сина ОСОБА_4.

За даними довідки Більче-Золотецької сільської ради від 03.03.2017 року №934 в користуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 0,31 га, на якій знаходиться житловий будинк у АДРЕСА_3.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації 14 лютого 2017 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_3 Тернопільської області, становить 23618 грн., житловий будинок побудовано в 1930 році.

За даними доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг с.Більче-Золоте за 1986 - 1990, 1991-1995 р.р., двір, у якому проживали ОСОБА_3 - голова двору та дочка ОСОБА_1, відносився до категорії колгоспних дворів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі, отже, кожній з них належить по ? частині спірного будинковолодіння, однак свого права власності на нерухоме майно останні не оформили.

13 липня 1987 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №38, яким усе своє майно, належне їй на день смерті заповіла ОСОБА_1. Заповіт не змінювався і не скасовувався.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане повторно Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 09.02.2017 року).

Згідно довідки Більче-Золотецької сільської ради від 20 лютого 2017 року №797, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в с.Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області на праві приватної власності належала: ? частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_3. На день смерті ОСОБА_3 разом з нею постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_3: ОСОБА_1, дочка, 1942 року народження. В управління спадковим майном ОСОБА_3 вступила ОСОБА_1, що проявилося у наявності у неї на руках правовстановлюючих документів, виданих на ім»я померлої, а також у догляді за будинком. Серед малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, обмежено дієздатних спадкоємців у ОСОБА_3 є син ОСОБА_4, який спадщину не прийняв, про що подав письмову заяву.

Враховуючи, що в справі, яка розглядається, спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і була прийнята позивачкою, до даних правовідносин слід застосовувати норми діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК 1963р.).

Згідно ст. 548 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст..549 ЦК 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3, що вбачається з довідки Більче-Золотецької сільської ради від 20.02.2017 року №797.

Родинні відносини позивачки ОСОБА_1 з матір'ю ОСОБА_3 підтверджуються доданою до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_2, згідно якого позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, та свідоцтвом та про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, згідно якого позивачка змінила дівоче прізвище ОСОБА_1 на прізвище чоловіка ОСОБА_1.

З огляду на наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на ? житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_3, що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

На підставі п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 524, 525, 529, 535, 548, 549 ЦК 1963 р., керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на ? частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_3 Тернопільської області, що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано сторонами протягом десяти днів з дня отримання його копії через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: