Доповідач: Никифоряк Л.П
Головуючий у 1 інстанції: Кузнецов Р.В.
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

суддів Кішкіної І.В., Гапонова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Глушка С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2016 року задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, в справі за його позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно, у спосіб набуття права власності на предмет іпотеки, шляхом накладення арешту на це майно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила ухвалу скасувати та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, через порушення судом норм процесуального права, якими не передбачено правових підстав для задоволення позову при відсутності між сторонами спору.

Заслухавши доповідь судді, за відсутності позивача, представник якого надіслав письмові заперечення на апеляційну скаргу, також за відсутності відповідача представник якого просив розглянути справу без його участі, судова колегія, перевіряючи доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність і необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає що апеляційну скаргу слід відхилити за таких підстав.

Суд задовольнив заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1113 за цією ж адресою, які являються предметом іпотеки та належать відповідачу. Суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України /надалі ЦПК України/ суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст. 152 ЦПК України. Серед видів такого забезпечення стаття 152 ЦПК України передбачає можливість: накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

У відповідності із дійсним змістом наведених норм, види забезпечення позову мають бути обґрунтованими належним чином, та розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції який застосувавши забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно яке по своїй суті є предметом іпотечного договору та з приводу права власності на яке виник спір, врахував, що заявник навів мотиви з приводу того, що невжиття заходів забезпечення у справі за його позовом, саме зазначеним способом може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при цьому вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, які зводились до того, що позивач оспорює своє право на вказане майно.

У той же час, суд першої інстанції врахував, що забезпечуючи позов у запропонований в заяві спосіб, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд з'ясував кому належить це майно та у кого воно знаходиться.

Разом з тим, апелянт не довів в судовому засіданні того, що мають місце зловживання позивача своїми процесуальними правами та з приводу того, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції порушив його інтереси, та жодних доказів в підтвердження цих обставин не надав.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає, що суд вжив заходів про забезпечення позову у відповідності до вимог процесуальних норм, врахував всі обставини, що мають значення для справи, з огляду на що, колегія апеляційного суду вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: