Номер провадження: 22-ц/785/6999/17
Номер справи місцевого суду: 522/8268/17
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні- відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала до судуапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» на її користь 18560 грн. 48 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 25.08.2015 року по 16.02.2017 року.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи, відповідно яких рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11.11.2013 р. по справі № 522/13320/13-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.02.2014 року, стягнуто з Державної судноплавній компанії «Чорноморське морське пароплавство» на користь ОСОБА_2 додаткову вихідну допомогу за Колективним договором в розмірі 12686,48 гривень, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 15.01.2013 р. по 28.03.2013 р. в розмірі 2956,20 гривень, а також моральну шкоду в сумі 500 гривень.

Згідно розпоряджень другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № В/17 47494258 від 10.07.2015 р. та 11.08.2015 р. ОСОБА_2 на виконання рішення суду від 11.11.2013 р. відповідачем було сплачено додаткову вихідну допомогу за колективним договором та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в загальному розмірі 15642,68 гривень.

Відповідно до виписки з карткового рахунку позивачки в ПАТ КБ „Приватбанк" моментом фактичного розрахунку з позивачкою є 25.08.2015 року (сума зарахування 6874,53 гривень).

11.07.2003 р. ухвалою господарського суду Одеської області по справі № 32/136-203-5080 порушено провадження у справі про банкрутство ДСК «ЧМП», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Отже з 11.07.2003 р. діє мораторій на задоволення вимог про стягнення на користь позивачки моральної шкоди у розмірі 500 гривень.

Разом з тим, 16 лютого 2017 р. керівництвом ДСК «ЧМП» відповідно до звернення ОСОБА_2 (вхід, реєстр. № С-2 від 12.01.2017 р.) було прийнято рішення щодо виплати їй моральної шкоди в добровільному порядку у розмірі 425 гривень з урахуванням податку згідно ставок встановлених 2013 р., що підтверджується платіжним дорученням № 3193 від 16.02.2017 р.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (ред. № 606-ХІV чинній на момент виникнення спору) обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження є порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувана поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Частина шоста ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ред. № 23 43-XII) визначає, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Таким чином, з урахуванням вище зазначених норм матеріального права, судом першої інстанції вірно встановлено, що фактично всі належні суми, а саме додаткова вихідна допомога за колективним договором та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, які передбачені КЗпП позивачці відповідачем були виплачені і днем фактичного розрахунку слід вважати саме 25.08.2015 р.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно ст.303 ЦПК України апеляційний суд обмежений доводами апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М.Сегеда

Н.А. Кононенко