Провадження № 2/761/1554/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Державний нотаріус Першої київської нотаріальної контори міста Києва Майхеркевич Оксана Ігнатівна, про усунення від спадкування та про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно якого просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла сестра позивачки ОСОБА_4.

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

При цьому, позивачка, як єдина спадкоємиця другої черги за законом, у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття вказаного спадкового майна.

Однак, постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Майхеркевич О.І. від 31.08.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року сестри ОСОБА_4, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на квартиру на ім'я померлої.

Між тим, як зазначає позивачка, вказані документи на квартиру знаходяться у ОСОБА_2, який після смерті ОСОБА_4 забрав їх з квартири останньої та в подальшому, маючи на меті успадкувати квартиру померлої, звертався до нотаріуса з відповідною заявою та документами, серед яких були й оригінали правовстановлюючих документів на квартиру.

За вказаних обставин, а також зважаючи на те, що відповідач відмовився надати позивачці оригінали правовстановлюючих документів для оформлення права на спадщину, остання звернулася до суду з вказаним позовом, який просить задовольнити на підставі положень ст.ст. 392 України.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді відповідачем ОСОБА_2 було подано зустрічний позов до ОСОБА_1, прийнятий судом до спільного розгляду з первісним позовом 18.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_2 просив: встановити факт, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець села Копачів Обухівського району Київської області, є двоюрідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки села Копачів Обухівського району Київської області; усунути ОСОБА_1 від права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_4.

Як вказує ОСОБА_2, встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_4, а також усунення ОСОБА_5 від права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_6, необхідне йому для одержання права на спадкування у відповідності до положень п. 4 ст. 1266 ЦК України, згідно з якими двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Так, в обґрунтування того, що спадкодавець ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2, останній посилається на те, що його мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідною сестрою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, який, в свою чергу, є батьком померлої ОСОБА_4, яка до свого одруження мала прізвище ОСОБА_8.

Крім того, ОСОБА_2 у своєму зустрічному позові вказував, що вищенаведені обставини також можуть підтвердити й свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, щодо виклику яких у судове засідання він заявить відповідне клопотання.

В свою чергу, як на підставу для усунення ОСОБА_1 від права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_6, ОСОБА_2 посилався на те, що позивачка не опікувалася, матеріально не забезпечувала, а також не надавала будь-якої іншої допомоги ОСОБА_4, яка через похилий вік та тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_14 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. При цьому, заперечуючи щодо задоволення зустрічного позову, позивачка та її представник зазначити, що відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів як на підтвердження факту його родинних відносин з померлою ОСОБА_4, так і на підтвердження факту ухилення позивачки від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_15 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав, викладених у зустрічному позові. Щодо вимог за первісним позовом, відповідач зазначив, що він не проти віддати позивачці оригінали правовстановлюючих документів на квартиру померлої ОСОБА_4, які дійсно наразі знаходяться у нього, але лише в тому випадку, якщо судом буде встановлено, що остання має всі законні права на вказане спадкове майно.

Крім того, у судовому засіданні, яке відбулось 06.11.2016 року, з обставин справи були допитані свідки: ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_18

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та показання свідків, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копіями Актового запису про смерть №3416 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року та Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року (а.с. 41, 57).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2, про що свідчить копія Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко В.Д. 13.12.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №5103 (а.с.67).

Згідно положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Судом встановлено, що спадкоємцем другої черги за законом після померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_1, яка є її рідною сестрою, що підтверджується копіями Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 18.05.1959 року, Свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 від 04.06.1977 року, запису Акта про шлюб №1050 від 19.06.1995 року та Свідоцтва про народження ОСОБА_21.(а.с. 43, 44).

Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи №433/2016 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4, позивачкою 04.08.2016 року, а відповідачем 31.05.2016 року подано заяви до Першої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадкового майна після смерті спадкодавця (а.с. 33, 56). В подальшому, позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2016 року.

Разом з тим, 31.08.2016 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Майхеркевич О.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на квартиру на ім'я померлої.

Крім того, листом Першої київської державної нотаріальної контори від 02.06.2016 року за №4623/02-14 відповідачу було повідомлено, що він не є спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт їх родинних відносин (а.с. 93).

Звертаючись з позовом до суду, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилалась положення ст. 392 ЦК України та те, що відмова відповідача надати оригінали правовстановлюючих документів є перешкодою для оформлення її права на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4

Так, відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбачуваному законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, у вказаному листі також зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В той же час, як встановлено в судовому засіданні з пояснень самого відповідача, оригінали правовстановлюючих документів на квартиру знаходяться в нього, тобто вони не втрачені та не знищені, і він готовий належати ці документу особі, яка буде мати на це юридично закріплене право, в тому числі позивачці.

Як пояснив відповідач, він не проти віддати позивачці оригінали правовстановлюючих документів на квартиру померлої ОСОБА_4, у тому випадку, якщо судом буде встановлено, що остання має всі законні права на вказане спадкове майно.

За вказаних обставин, суд вважає, що вимога позивачки про визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, адже у даному випадку право власності він повинен набувати в передбаченому законом порядку, а саме шляхом нотаріального оформлення свого права. А у випадку ухилення відповідача надати правовстановлюючі документи для оформлення права на спадщину звернутися з відповідним позовом про зобов'язання вчинити певні дії особою, що порушує передбачене законом право позивачки.

В свою чергу, щодо вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та усунення позивачки від права на спадкування, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вказує ОСОБА_2, встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_4, а також усунення ОСОБА_5 від права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_6, необхідне йому для одержання права на спадкування у відповідності до положень п. 4 ст. 1266 ЦК України, згідно з якими двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В обґрунтування того, що ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2, останній посилається на те, що його мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідною сестрою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, який, в свою чергу, є батьком померлої ОСОБА_4, яка до свого одруження мала прізвище ОСОБА_4При цьому, на підтвердження вищенаведених обставин, позивач за зустрічним позовом надав до суду наступні документи, зміст яких було досліджено у судовому засіданні: свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 якого вбачається, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_22 та ОСОБА_23; посвідка про шлюб НОМЕР_5 від 23.11.1935 року, згідно якої вбачається, що до укладення шлюбу матір ОСОБА_2 мала прізвище ОСОБА_2; лист Центрального державного історичного архіву України від 15.04.2016 року за №02-942 про відсутність у метричній книзі церкви Казанської Божої матері с.Копачів Київського повіту та губернії за 1912-1914, 1916 рр. записів про народження матері ОСОБА_2 - ОСОБА_7; свідоцтво про народження ОСОБА_21, з якого вбачається, що батьком останньої є ОСОБА_8; свідоцтво про одруження ОСОБА_21 серії НОМЕР_6 від 19.06.1955 року, з якого вбачається, що після одруження ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_4; лист Центрального державного історичного архіву України від 15.04.2016 року №02-943 про те, що у метричній книзі Іллінської церкви с.Копачів Київського повіту та губернії за 1911 рік виявлено запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_8; свідоцтво про смерть матері ОСОБА_2 - ОСОБА_23 серії НОМЕР_7 від 22.03.1999 року.

Разом з тим, з наданих ОСОБА_2 документів, зміст яких було досліджено у судовому засіданні, неможливо як простежити, так і встановити факт того, що мати ОСОБА_2 - ОСОБА_7 є рідною сестрою батька померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_8

Іншими словами, вказані документи не підтверджують факт родинних зв'язків ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а саме те, що вони є двоюрідними братом та сестрою, як стверджує ОСОБА_2 у своєму позові.

Також, слід зазначити, що з огляду на відсутність будь-яких належних документальних доказів на підтвердження факту родинних зв'язків ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також зважаючи на те, що факт родинних відносин ОСОБА_2 обґрунтовує саме тим, що його мати та батько померлої є рідними сестрою та братом, показання свідків ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_18 про те, що зі слів померлої ОСОБА_4 відповідач є двоюрідним братом останньої судом оцінюються критично, адже, як встановлено в судовому засіданні, свідки не можуть достеменно підтвердити та лише припускають, що мати ОСОБА_2 є рідною сестрою батька ОСОБА_4

Водночас, згідно положень ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги наведене та те, що оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_2 як на підставу для задоволення позовних вимог про встановлення факту його родинних відносин з померлою ОСОБА_4,не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити.

Також, приймаючи до уваги, те, що родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено, також не підлягають задоволенню й зустрічні позовні вимоги про усунення ОСОБА_1 від спадкування, адже у ОСОБА_2, який не є спадкоємцем після померлої ОСОБА_4, відсутні правові підстави порушувати вказане питання відносно позивачки.

Крім того, суд вважає, що обставини, на які ОСОБА_2 посилається як на підставу для задоволення вказаних позовних вимог, зокрема, стосовно того, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував матеріальної допомоги ОСОБА_1, яка умисно ухилялася від її надання, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, адже з показань свідків та письмових доказів, наявних в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_4 не перебувала у безпорадному стані та не зверталася до позивачки з проханням про надання будь-якої допомоги, при цьому отримуючи допомогу, як від ОСОБА_2 та своїх знайомих, в тому числі ОСОБА_17, ОСОБА_11, допитаних в якості свідків, та ОСОБА_12, так і від територіального центру соціального обслуговування Шевченківського району м.Києва, де вона перебувала на обліку з 08.08.1995 року по день смерті.

Також, з нотаріально завіреної заяви ОСОБА_12, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що зі слів останньої ОСОБА_2 не здійснював за померлою ОСОБА_4 постійного догляду, приходив до неї, коли вона просила, 4-5 разів на рік, допомагав їй по дому, де потрібні чоловічі руки.

Тобто, основних складових, які б давали підстави встановити факт ухиляння позивачки від обов'язку щодо утримання спадкодавця, зокрема обізнаність про необхідність надання допомоги, можливість її надати, але свідоме невиконання та ухилення від такого надання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Державний нотаріус Першої київської нотаріальної контори міста Києва Майхеркевич Оксана Ігнатівна, про усунення від спадкування та про встановлення факту родинних відносин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: