Справа № 308/4025/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту ,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та зобовязати Ужгородський МВ ДВС Ужгородського МРУЮ зняти арешт, надати постанову до державної нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як розяснено у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, як порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК- щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Аналогічні вимоги до скарги зазначені в ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (чинним на час звернення до суду).

Згідно роз'яснень п.17 Пленуму ВС України у«Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно зі ст.. 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обовязків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Разом з тим, у поданій скарзі зазначені скаржник, заінтересована особа та треті особи без самостійних вимог, скарга підписана позивачем ОСОБА_1

Крім того в повному обсязі не зазначено реквізити виконавчого документу (резолютивна частина), зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону (зазначені норми закону, який втратив чинність), а також обставини, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги, зокрема щодо визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження. А в обґрунтування вимоги про зняття арешту скаржник посилається на порушення права власності, що підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги ОСОБА_1 без руху, оскільки подана до суду скарга на дії державного виконавця за формою та змістом не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження», надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту залишити без руху.

Повідомити скаржника про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, не більше як за пять днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2