АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/7031/14-ц Головуючий в І інстанції Спічак О.Б.
Номер провадження №22-ц/791/551/17 Доповідач: Радченко С.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 жовтня 2014 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк»(далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог Банк зазначав, що 26 червня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого він є, та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 01343/RX, згідно умов якого Банк надав останньому кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі в сумі 100 000,00 доларів США, а також у сумі 21 010,00 доларів США на виплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 11,9% річних, на строк до 25 червня 2028 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 26 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 02127/rX, за умовами якого поручитель зобов'язалася відповідати перед Банком за виконання зобов'язань за кредитним договором. Також в якості забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_6 було укладенено договір іпотеки від 01 липня 2008 року, за яким було передано в іпотеку Банку будівлі та споруди, площею 20042,50 кв.м., що розташовані за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Федорівка, Ульянівське шосе,1, які складаються з: КПП літ. «А», пункту штучного запліднення, площею 170,1 кв. м., літ. «Б», бойні, літ. «В», корівників, площею 5201,1 кв. м., за літ. «О», «П», «Р», «У», «Ф», корівників з прибудовами, площею 8974,1 кв. м., за літ. «Г», «Д», «Е», «Щ», «Ш», «Є», телятників з прибудовами, тамбуром площею 1874,0 кв. м., за літ. «Ж», «З», «К», «Л», кормоцехів, площею 555,0 кв. м., за літ. «М», «Н», складів, площею 1741,4 кв. м., за літ. «С», «Т», огорожі № 1, 2, силосних ям № 3, 6, силосних башт № 4, 5, башт Рожновського № 7, 8, 9, свинарників з тамбуром та прибудовами, площею 1526,8 кв. м., за літ. «Ц», «Ц3», «Ц1», «Ц2», «Ц4», «Ц5», входу до підвалу за літ. «Х». У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_6 своїх зобовязань по поверненню кредитних коштів, станом на 18 серпня 2014 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 4 899,41 доларів США та 11 208,94 грн. З урахуванням уточнених позовних вимог Банк просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5, заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 19 вересня 2014 року, в загальному розмірі 108 026,98 доларів США та 22 344,85 грн. і складається з: заборгованості по сплаті тіла кредиту 89 088,58 доларів США; заборгованості по сплаті відсотків 18 938,40 доларів США; заборгованості по пені 18 172,14 грн.; штрафу 4 172,71 грн., а також судові витрати в сумі 3 654,00 грн.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 жовтня 2014 року позовні вимоги Банку до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено. Вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 01343/RX від 26 червня 2008 року у розмірі 1 425 417,63 грн., а також судові витрати у розмірі 3 654,00 грн.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 листопада 2014 року виправлено описку в резолютивній частині рішення Комсольського районного суду м. Херсона від 13 жовтня 2014 року та зазначено суму заборгованості, яка підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а саме: 108 026,98 доларів США та 22 344,85 грн., яка складається з заборгованості по сплаті тіла кредиту в сумі 89 088,58 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків в сумі 18 939,40 доларів США, заборгованості по пені в сумі 18 172,14 грн., заборгованості по штрафу в сумі 4 172,71 грн., замість помилково зазначеної 1 425 417,63 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з неї кредитної заборгованості та судових витрат незаконним та таким, що ухвалено з порушенням судом норм матеріального і процесуального права та при неповному зясуванні обставин справи, просить рішення суду в зазначеній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Банку про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором відмовити.

В письмових запереченнях, які надійшли на адресу апеляційного суду, представник Банку просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в частині, що оскаржується, в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги Банку в частині стягнення з ОСОБА_5, як з поручителя у солідарному порядку з боржником, кредитної заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання боржником основних зобовязань за умовами кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання зобовязання в повному обсязі у солідарному порядку від боржника та поручителя за весь період користування кредитними коштами.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду і вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є Банк, та ОСОБА_6 26 червня 2008 року було укладено кредитний договір № 01343/RX, за яким останньому надано кредитні кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 121 010,00 доларів США на наступні цілі: споживчі цілі 100 000,00 дол. США, а також у сумі 21 010,00 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 11,9 % річних за фактичний період користування кредитними коштами, з кінцевим терміном погашення до 25 червня 2028 року (а.с.4-8).

Відповідно до п.п.2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 Договору позичальник зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Сплатити комісії, погашення заборгованості здійснити в порядку, сумах і строки, передбачені п.п.1.1., 2.3.3 Договору.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що при порушенні позичальником протягом терміну дії Договору будь-якого із зобов'язань, банк нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити банку за кожний прострочений платіж за кожним окремим зобов'язанням пеню в розмірі 0,3 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 2.3.3 кредитного договору сторони передбачили право Банку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісії та відсотків за його користування у разі порушення позичальником зобовязань, передбачених цим договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за укладеним кредитним договором 26 червня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є Банк, та ОСОБА_5 укладено Договір поруки № 02127/rX, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.23).

21 липня 2009 року, 22 березня 2010 року, 18 травня 2011 року та 25 березня 2014 року між Банком та ОСОБА_6, а також між Банком та ОСОБА_5 було укладено додаткові угоди, якими внесено відповідні зміни до умов укладених кредитного договору та договору поруки, зокрема було змінено умови щодо порядку сплати кредитної заборгованості (а.с.9-10,11,12-17,18-22,24,25,26-27,28).

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, наданого Банком, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_7 своїх зобовязань по своєчасному і повному погашенню кредитних коштів виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 19 вересня 2014 року становить 108 026,98 доларів США та 22 344,85 грн., яка складається з: заборгованості по сплаті тіла кредиту 89 088,58 доларів США; заборгованості по сплаті відсотків 18 938,40 доларів США; заборгованості по пені 18 172,14 грн.; штрафу 4 172,71 грн. (а.с.52).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, дійшовши висновку, що позичальником порушено умови кредитного договору, у звязку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка боржником не погашена, суд дійшов вірного висновку про наявність передбачених ст.ст.554,1050,1054 ЦК України підстав для стягнення в солідарному порядку з позичальника та поручителів заборгованості за кредитним договором відповідно до наданого позивачем розрахунку, правильність якого перевірена судом та належними доказами не спростована.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час звернення до суду з зазначеним позовом порука була припиненою, оскільки вимогою Банку до поручителя про дострокове погашення кредитної заборгованості від 01 листопада 2013 року було змінено строк виконання основного зобовязання, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на наступне.

Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку з невиконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором і наявною заборгованістю, 01 листопада 2013 року Банк направив засобами поштового звязку ОСОБА_5 вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором протягом 60 днів з моменту її отримання (а.с.134). Проте борг поручителем сплачено не було.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, Банк змінив строк виконання основного зобовязання й, скориставшись своїм правом, 27 грудня 2013 року предявив позов до відповідачів про стягнення кредитної заборгованості (а.с.149-150).

Під час розгляду зазначеного позову 25 березня 2014 року між Банком та боржником і поручителем були укладені додаткові угоди до кредитного договору та договору поруки, якими було змінено умови щодо порядку сплати суми заборгованості (а.с.18-22,28). З укладенням зазначених додаткових угод сторони фактично встановили зміну строку виконання зобовязання, зазначеного у вимозі Банку від 01 листопада 2013 року.

Отже, зважаючи на те, що додаткова угода до договору поруки між Банком і поручителем була укладена 25 березня 2014 року і до суду з зазначеним позовом Банк звернувся 21 серпня 2014 року (а.с.1), підстав вважати пропущеним строк звернення до суду з вимогою до поручителя, визначений ст.559 ЦК України, не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів також не приймаються до уваги як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

В іншій частині рішення не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом на предмет його законності та обґрунтованості.

Керуючись ст.308, 313-314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 жовтня 2014 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_3