Справа № 653/4158/16-ц
Провадження № 2-о/653/39/17
РІШЕННЯ

іменем України

"27" лютого 2017 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,.

секретаря Мустафаєва Ф.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Стокопанівська сільська рада Генічеського району Херсонської області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою, де зазначає, що 27.12.1994 року помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина. Враховуючи, що чоловік заявниці ОСОБА_3, який був рідним сином померлого від свого права на спадщину відмовився, то єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті ОСОБА_2 була ОСОБА_4, яка спадщину прийняла, оскільки подала заяву про її прийняття та отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак належну померлому ОСОБА_2 земельну частку(пай), розміром 7.88 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Стокопанівської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_4 належним чином на своє імя не зареєструвала та померла 07.07.2000 року. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до якого ввійшла вказана вище земельна частка (пай), яка належала померлому ОСОБА_2 та земельна частка(пай), розміром 7.88 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлій ОСОБА_4 Оскільки ОСОБА_3 не був спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, то з відповідною заявою до нотаріальної контори не звертався та спадщину не приймав.

Разом з тим, як вказує заявник, з жовтня 1995 року вона проживала з ОСОБА_4 та перебувала на її утриманні, оскільки була непрацездатною в силу свого стану здоровя. При цьому ОСОБА_4 отримувала пенсію та дохід від підсобного господарства, дохід від оренди за земельні ділянки, який значно перевищував її дохід, що свідчить про перебування заявника саме на утриманні у померлої з 1995 року по день її смерті 07.07.2000 року.

Крім того, заявник вказує, що після смерті ОСОБА_4 вона фактично вступила у права спадкування, оскільки розпоряджалася майном що залишилося після смерті спадкодавця, вважала себе його власником, здійснювала утримання цього майна, а отже фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та є особою яка фактично спадщину прийняла.

На даний час заявник, має намір прийняти спадщину, що залишилася після ОСОБА_4 та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було повідомлено про неможливість вирішення даного питання в нотаріальному порядку через відсутність відомостей, щодо перебування її на утриманні померлої та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту перебування особи на утриманні. Просить суд встановити факт перебування її на утриманні ОСОБА_4 в період з 1995 року по день її смерті, а також встановити факт прийняття нею спадщини, після померлої ОСОБА_4.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник заявника адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтримала подану заяву з підстав, викладених у заяві. Додатково пояснила, що факт перебування ОСОБА_1 на утриманні підтверджується тим, що з 1995 року заявник було встановлено ІІ групу інвалідності та призначено пенсію. Фактично через захворювання, які були підставою для встановлення відповідної групи інвалідності ОСОБА_1 була непрацездатною та хоча й отримувала пенсію, однак перебувала на забезпеченні у померлої, оскільки доходи ОСОБА_4 були значно більшими ніж у заявниці.

Також зазначає, що оскільки ОСОБА_1 своїми діями фактично прийняла спадщину, оскільки продовжувала проживати у будинку, належному ОСОБА_4, здійснювати оплату комунальних послуг, несла витрати на його утримання та розпоряджалася спадковим майном, то є такою особою що спадщину прийняла.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позову та задоволення позовних вимог позивачки.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою заявниці та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 через два будинки від заявниці. Суду пояснила, що з 1995 року заявник проживала зі свекрухою. Вони разом вели господарство, сажали огород. Вказує, що померла ОСОБА_4 доглядала ОСОБА_1, купувала їй ліки.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт перебування її на утриманні ОСОБА_4 з 1995 року і до дня її смерті, а також встановити факт прийняття спадщини.

Заяву мотивувала тим, що з жовтня 1995 року проживала до дня смерті, 07.07.2000 року із ОСОБА_4 в с. Нова Праця Генічеського району Херсонської області, вели спільний побут та мали спільний сімейний бюджет. При житті ОСОБА_4, ОСОБА_1 перебувала на її повному матеріальному утриманні, так як вона отримувала пенсію за віком а також мала дохід від підсобного господарства, а також від оренди земельних ділянок, а її пенсія за інвалідністю була набагато меншою за отримувану пенсію ОСОБА_4 Зазначала, що встановлення юридичного факту їй необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умові здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п.5 ч.2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Стаття 256 ЦК України передбачає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, передбачений ст. 256 ЦК України.

Згідно з п. 2, 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

До фактів, що мають юридичне значення для реалізації соціальних прав та інтересів фізичних осіб, встановлення яких у порядку окремого провадження передбачено ст. 273 ЦПК України, відноситься факт перебування фізичної особи на утриманні, якщо це потрібно для оформлення спадщини. При цьому, отримання заявником заробітку, пенсії, стипендії чи інших доходів не може бути безумовною підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні.

Із заяви ОСОБА_1 та її пояснень наданих в судовому засіданні вбачається, що встановлення факту їй необхідне для оформлення спадщини.

Судом в ході судового розгляду справи, на підставі долучених до матеріалів справи доказів та допитаних у судовому засіданні свідків, встановлено факти про те, що ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_4 з жовтня 1995 року по день смерті ОСОБА_4 07.07.2000 року та перебування заявниці на утриманні померлої ОСОБА_4

Пунктом 8 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ №5 регламентовано, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Оскільки на момент смерті ОСОБА_4 її доходи були значно більшими від доходів заявника, що підтверджено довідками, виданими Стокопанівською сільською радою Генічеського району Херсонської області, та поясненнями свідка, допитаного в судовому засіданні, суд вважає, що пенсія померлої ОСОБА_4 була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, а тому суд приходить до висновку про перебування ОСОБА_1 на утриманні померлої.

Таким чином суд вважає, що вказана вимога заявника підлягає задоволенню.

Крім того на думку суду підлягає задоволенню вимоги ОСОБА_1, щодо встановлення факту прийняття спадщини, оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що після смерті ОСОБА_4, заявник залишилася проживати у належному померлій будинку, користувалася та розпоряджалася майном, що належало померлій та відповідно до ст.. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) є особою яка спадщину прийняла.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215, 256-259, ЦПК України, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні ОСОБА_4, померлої 07 липня 2000 року, в період часу з 16 жовтня 1995 року по 07 липня 2000 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлої 07 липня 2000 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ: Н.Б. Венглєвська