АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/ 8897/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Новак А.В.
Справа № 752/7319/16-ц Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8.11.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк», 3-особа: ПАТ

«Науково-виробничий концерн «Наука»

про визнання недійсним договору про зміну до договору застави

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року відмовлено

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного

товариства «ОТП Банк», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Науково-

виробничий концерн «Наука» про визнання недійсним договору про зміну до договору

застави.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 23 травня 2011 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ПАТ «Науково-виробничий концерн «Наука» було укладено договір про надання банківських послуг № СR 11-099/28-2, відповідно до умов якого ПАТ «Науково-виробничий концерн «Наука» було відкрито кредитну лінію з лімітом банківської послуги 250000 дол.США.

З метою забезпечення виконання ПАТ «Науково-виробничий концерн «Наука» зобов'язань за договором про надання банківських послуг № CR 11- 099/28-2 від 23 травня 2011 р., між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір застави № PL 11-165/28-2 від 23.05.2011 р., відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у заставу ПАТ «ОТП Банк» майнові права на грошові кошти в сумі 75000 дол.США, розміщені нею в ПАТ «ОТП Банк» за договором № 002/7561/11 про строковий банківський вклад з правом поповнення від 20 травня 2011 р. та додатковим договором № 1 від 23 травня 2011 р. до вказаного договору.

В подальшому до зазначеного договору застави було внесено ряд змін і зокрема було укладено Договір про зміну № 5 від 19 травня 2015 р. до договору застави, згідно умов якого було замінено предмет договору застави, а саме заставодавцем було здійснено передачу в заставу банку майнових прав за генеральним договором № 05057320/1 про розміщення строкових депозитів фізичних осіб менеджерів вищої ланки та власників (співвласників) компаній корпоративних клієнтів від 19 травня 2015 р. та угодою № 1 від 19 травня 2015 р. до цього генерального договору, відповідно до яких ОСОБА_1 було передано ПАТ «ОТП Банк» в якості депозиту суму коштів у розмірі 100 000 дол.США з процентною ставкою за користування коштами в розмірі 6% річних.

Постановлюючи рішення суд виходив з того, що у Генеральному договорі № 05057320/1 про розміщення строкових депозитів фізичних осіб менеджерів вищої ланки та власників (співвласників) компаній корпоративних клієнтів від 19 травня 2015 р. було допущено описку у даті договору, що вірною датою укладення такого договору є 18 травня 2015 р.; що позивачка не пояснила яке конкретно її право порушене внаслідок допущення такої описки; що нею підписувалося ряд договорів з ПАТ «ОТП Банк», які в повній мірі відповідали її внутрішній волі та були направлені на досягнення певної мети.

Тому, суд дійшов вірного висновку, що доводи сторони позивача про те, що фактично такого правочину, як Генеральний договір № 05057320/1 про розміщення строкових депозитів фізичних осіб менеджерів вищої ланки та власників (співвласників) компаній корпоративних клієнтів від 19 травня 2015 р. не було укладено не можуть бути взяті до уваги.

Також, суд правильно вважав, що саме твердження позивача про те, що такого договору як Генеральний договір № 05057320/1 про розміщення строкових депозитів фізичних осіб менеджерів вищої ланки та власників (співвласників) компаній корпоративних клієнтів від 19 травня 2015 р. не укладалося, при наявності встановленого факту укладення такого договору 18 травня 2015 р. та відповідно, встановленого факту допущеної описки у даті такого договору спростовано в ході розгляду справи.

Так, згідно довідки за Вих. № 002-01-1/2347 від 08 грудня 2016 р. слідує, що у Генеральному договорі № 05057320/1 про розміщення строкових депозитів фізичних осіб менеджерів вищої ланки та власників (співвласників) компаній корпоративних клієнтів від 19 травня 2015 р. було допущено описку у даті договору, і вірною датою укладення такого договору є 18 травня 2015 р.

Таким чином, враховуючи обставини справи, не наведення підстав, які б свідчили про порушення прав ОСОБА_1 внаслідок наявності такої описки, та встановлений факт описки у даті Генерального договору без надання будь-яких інших доказів на підтвердження таких обставин та позовних вимог, та з врахуванням вільного волевиявлення ОСОБА_1 як учасника правочину в момент укладення та підписання оспорюваного договору, не може бути підставою для задоволення позовних вимог про визнання договору недійсним.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.06.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :