Справа № 415/1812/17
Провадження № 2/415/5061/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

24.11.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судового засідання Павлові О.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що відповідач ніколи не проживав в належному їй будинку № 30, який знаходиться по вул. Лутугіна м. Лисичанська Луганської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_4, їй належить будинок № 30, який знаходиться по вул. Лутугіна м. Лисичанська Луганської області. З 16 січня 2002 року відповідач зареєстрований у належному їй будинку, але фактично ніколи в ньому не проживав. Реєстрацією в належному їй будинку відповідач чинить перешкоди в користуванні власністю, а саме, розпоряджатися майном, отримати субсидію тощо.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові, додавши, що коли вона придбала будинок у 1997 році відповідач в спірному будинку зареєстрований не був. У 2017 році, з довідки ЦНАП їй стало відомо, що в її будинку з 2002 року зареєстрований ОСОБА_2. Згоду на його реєстрацію в будинку вона не давала. Відповідач раніше був господарем цього будинку. ОСОБА_5 колись придбав спірний будинок саме у ОСОБА_2 На момент придбання нею спірного будинку домова книга була втрачена, і їй видали нову, в якій відповідач не був вказаний як зареєстрована особа. Вона вважає, що ОСОБА_2 скористався старою домовою книгою та у 2002 році зареєструвався в будинку. Просила задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.10.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр №5086, житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: Луганська область, м.Лисичанськ, вул. Лутугіна, 30 належить ОСОБА_6 (а.с.10).

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 017889, ОСОБА_6 на підставі рішення міськвиконкому ОСОБА_3 народних депутатів від 20.01.1998 р. № 17 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га в межах згідно з планом. Землю передано для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, реєстровий № 2511 (а.с.12,13).

Відповідно до домової книги на будинок №30 по вул. Лутугіна м.Лисичанська Луганської області, в спірному будинку зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.15,16).

Згідно довідки від 11.08.2017 р. №8599, наданої центром надання адміністративних послуг, за адресою: м. Лисичанськ, вул. Лутугіна, б. 30 зареєстровані: ОСОБА_1 - з 15.06.2001р. власник та ОСОБА_2 з 16.01.2002р. наймач (а.с.17).

З акту обстеження житлового приміщення буд. №30 по вул.Лутугіна м.Лисичанська Луганської області вбачається, що ОСОБА_1 за вищевказаною адресою проживає одна (а.с.18).

Відповідно до копії довідки голови вуличного комітету від 15.08.2017р., ОСОБА_1 за адресою: м.Лисичанськ, вул. Лутугіна, б.30 проживає та зареєстрована одна (а.с.19).

За даними адресно-довідкового підрозділу УДМСУ у Луганській області від 08.09.2017 р., ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.01.2002 року (а.с.23).

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 раніше проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, однак останні 20-25 років в спірному будинку не мешкає. Бачив ОСОБА_2 в місті, але в будинку останній не проживає. Спірний будинок придбала позивачка ОСОБА_1, на момент придбання нею будинку, ОСОБА_2 у ньому не проживав, його речей в будинку не було.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що нікого, крім позивачки та її сина ОСОБА_7 в буд. №30 по вул. Лутугіна м.Лисичанська не бачила. Про те, що крім них в будинку мешкає хтось інший, їй невідомо.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у спірному будинку без поважної причини, спроб вселитися до нього не робив.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатом своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.319, 321 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою : Луганська обл.., м. Лисичанськ, вул.. Лутугіна, буд. 30 та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, таким , що втратив право користування житловим будинком № 30 , розташованим за адресою Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Лутугіна, із зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідачів, які може бути подані протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя: Л.Б.Чернобривко