Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4221/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

20 листопада 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А..

при секретарі - Горошко О.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтави справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю і зміни черговості одержання права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю і зміни черговості одержання права на спадкування. В позовній заяві посилалась на те, що 11 грудня 2016 року помер її племінник ОСОБА_5. Спадкоємцем другої черги за законом є його рідний брат по матері - ОСОБА_4, позивач, яка є тіткою ОСОБА_5, - спадкоємець третьої черги за законом. Але протягом пяти років вона проживала спільно з ОСОБА_5, який постійно знаходився в тяжкому фізичному стані у звязку з проблемами зі здоровям і потребував стороннього догляду, вона матеріально забезпечувала племінника, готувала йому їжу, прибирала приміщення, придбавала для нього ліки. Тому позивач просила суд встановити факт її проживання з ОСОБА_5 однією сімєю, та визнати за нею право на спадкування майна ОСОБА_5 у другу чергу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини, просили його задовольнити, встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_5 та визнати за нею право на спадкування після племінника у другу чергу.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, уповноваживши ОСОБА_3 представляти його інтереси в суді.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила, в його задоволенні просила відмовити. При цьому посилалась на те, що ОСОБА_5 не перебував в безпорадному стані, тому відсутні підстави для застосування ч.2 ст.1259 ЦК України та зміни черговості спадкування.

Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не зявились.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 грудня 2016 року помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).

На час його смерті йому належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30, 31).

Саме з метою прийняття спадщини після ОСОБА_5 позивач звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як передбачено ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 1263 ЦК України передбачено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Судом встановлено, що батько спадкодавця ОСОБА_7 спадщину після сина не прийняв, у звязку з чим до спадкування призивається друга черга спадкоємців.

Відповідач ОСОБА_4 як брат спадкодавця є спадкоємцем другої черги за законом. Подавши 11 квітня 2017 року нотаріусу відповідну заяву, ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті брата (а.с.43).

Позивач як тітка спадкодавця є спадкоємцем третьої черги, відповідно до спадкування не призивається.

Частиною 2 ст.1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми вимагає доведення позивачем: 1) факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Згідно інформації Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева (лист від 15 серпня 2017 року №06-10/3518) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий: ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні в даній лікарні з 02 по 11 грудня 2016 року з діагнозом: психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю: гостра енцефалопатія по типу тяжкого делірію. Цироз печінки. За своїм станом здоровя перебував в безпорадному стані та потребував стороннього догляду (а.с.81).

Таким чином достовірно встановлено перебування ОСОБА_5 в безпорадному стані та потребу сторонньої допомоги в період його перебування у Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім.О.Ф. Мальцева.

Доказів, що підтверджували б безпорадний стан ОСОБА_5 в інший період часу, сторони суду не надали.

Навпаки, кожен із допитаних свідків, в тому числі свідки з боку позивача, суду пояснювали, що ОСОБА_5 пересувався сам, міг сходити до магазину чи на роботу, час від часу працював, міг самостійно поїсти, перевдягнутися, поголитися, тощо.

Як вбачається з даних трудової книжки ОСОБА_5 серії АМ №511659, він періодично працював, був офіційно працевлаштований, востаннє на посаду помічника оператора заправних станцій на АЗС №7 «Супрунівка» ТОВ «Директива» з 26 грудня 2013 року по 20 березня 2014 року (а.с.108-110).

Також у тексті позовної заяви позивач вказала, що у січні 2015 року ОСОБА_5 перебував на виправних роботах.

ОСОБА_5 помер у віці 37 років, що загальними правилами не є похилим віком для чоловіків (класифікація Всесвітньої організації охорони здоров'я людей).

Померлий каліцтва не мав, інвалідність йому не встановлювалась.

Доказів саме неможливості ним самостійно забезпечити умови свого життя, потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі та піклуванні сторони суду не надали.

Той факт, що ОСОБА_5 страждав на алкогольну залежність, сам по собі не свідчить про те, що він перебував у безпорадному стані.

Крім того, позивачем не доведено також і того факту, що вона матеріально забезпечувала ОСОБА_5 Як вже зазначав суд, в матеріалах справи наявні докази того, що періодично він працював.

Також судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 здавав в найм належну йому на праві власності квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Плату за це одержувала позивач. А одержані кошти використовувались нею як на оплату комунальних послуг за вказану квартиру, так і на допомогу племіннику.

Будь-які докази того, що на утримання ОСОБА_5 позивач, яка є пенсіонером, витрачала власні кошти, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Але дослідженими в судовому засіданні доказами той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 складали сімю, не підтверджений.

Дійсно, в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили суду, що ОСОБА_1 опікувалася своїм племінником ОСОБА_5, готувала їжу, придбавала речі, здійснювала оплату комунальних послуг за належну йому квартиру, тощо.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснювала, що позивач забрала племінника до себе на прохання його матері, коли вона перебувала у лікарні. ОСОБА_1 готувала йому їжу, прала речі, доглядала за ним.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що за адресою мешкання позивача бачила ОСОБА_5 часто не рідше одного разу на тиждень. Одного разу бачила, що позивач готувала ОСОБА_5 судки з їжею на роботу.

Проте, жоден свідок не підтвердив наявності саме взаємних прав та обовязків у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Які функції виконував ОСОБА_5 у побуті, чи надавав позивачу кошти для використання їх на потребу сімї свідки такими відомостями не володіють.

Навіть свідок ОСОБА_8, який є чоловіком позивача, суду пояснив, що не знає чиї гроші ОСОБА_1 витрачала на ОСОБА_5.

Та обставина, що ОСОБА_1 на прохання ОСОБА_5 давала йому гроші на цигарки, не свідчить про ведення ними саме спільного господарства.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, який є батьком померлого ОСОБА_5, суду пояснив, що син до 2015 року жив у квартирі по пров.Хорольському у м.Полтаві, до нього навідувався зведений брат, співмешканка. У 2015 році син, забравши речі та документи, перейшов жити до належної йому квартири на вул.Баленка. Пізніше ОСОБА_1 зняла для ОСОБА_5 житло у сусідки в своєму ж будинку, де він проживав близько трьох місяців. Але з ОСОБА_1 він не проживав.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що доводився померлому нині ОСОБА_5 вітчимом. Зазначив, що ОСОБА_5 проживав у квартирі по пров.Хорольському. З усіма скаргами на нього сусіди дзвонили ОСОБА_12 Після чергових скарг у 2015 році він попросив ОСОБА_5 залишити квартиру та перейти жити до належної йому квартири, що розташована по вул.Баленка у м.Полтаві. Десь за рік до своєї смерті ОСОБА_13 з квартири по пров.Хорольському, 16 виїхав. Перед смертю знімав житло у якогось свого приятеля також по вул.Баленка, але не у своїй квартирі, яку і до даного часу здає ОСОБА_1 Від цього ж приятеля ОСОБА_5 і забрала швидка медична допомога перед його смертю.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 також підтвердили факт проживання ОСОБА_5 у будинку по пров.Хорольському у м.Полтаві, звідки він виїхав приблизно за рік до своєї смерті.

Відповідно до даних довідки, виданої 15 липня 2017 року ЖБК «Ромашка», ОСОБА_5 мешкав у м.Полтаві, пров.Хорольський, 16, кв.88 Разом з братом ОСОБА_4 і матірю ОСОБА_18 з дня його народження по листопад 2015 року (а.с.51).

В той же час, суд не бере до уваги довідку, видану 25 травня 2017 року за №410 ЖБК «Вогник», згідно якої ОСОБА_5 з 01 вересня 2011 року по 10 грудня 2016 року до дня його смерті проживав з рідною тіткою однією сімєю (а.с.27).

Вказані в даній довідці відомості спростовуються даними постанови Київського районного суду м.Полтави від 27 вересня 2011 року у справі про адміністративне правопорушення №3-2470/2011, якою встановлено, що 14 вересня 2011 року о 01.00 год. ОСОБА_5 за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння вчинив сварку на побутовому ґрунті зі своєю матірю в ході якої нецензурно лаявся, погрожував фізичною розправою, чим вчинив насильство в сімї та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП (а.с.38).

З наведених вище доказів вбачається, що за життя ОСОБА_5 проживав не в одному місці. Періодично перебував то у ОСОБА_1, то за місцем свого попереднього мешкання по пров.Хорольскому, 16 у АДРЕСА_2, то в квартирі у свого товариша по вул.Баленка у м.Полтаві.

Посилання позивача на те, що вона несла витрати на поховання племінника також не можуть свідчити про факт її проживання з ним однією сімєю.

Крім того, як пояснив суду свідок ОСОБА_12, позивач дійсно позичала у нього гроші на поховання ОСОБА_5, але на ці цілі їх не витрачала. Свідок був вимушений зняти з кредитної картки інші гроші, за які вони з ОСОБА_7 і поховали ОСОБА_5. В подальшому ОСОБА_1 позичені кошти йому повернула, про що він підписався у розписці (а.с.14).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 має іншу сімю перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 (а.с.24), з яким мають спільного повнолітнього сина, що проживає з ними.

Оскільки судом не встановлено факту перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані, факту його утримання позивачем, встановлення факту проживання однією сімєю для ОСОБА_1, яка є тіткою спадкодавця, а відповідно, спадкоємцем третьої черги, не потягне для неї ні виникнення, ні припинення ні зміни правовідносин.

У звязку з викладеним підстави для встановлення факту проживання позивача однією сімєю з ОСОБА_5 відсутні.

Таким чином в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

У звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 209 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю і зміни черговості одержання права на спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний термін з дня його проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

20.11.2017