ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

КоротунаВ.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинамирішення апеляційного суду Житомирської області від 23 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Управління промислових підприємств» Державної адміністрації залізничного транспорту України про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за період затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 29 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Житомирської області від

23 липня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

На обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 02 грудня 2016 року вона отримала від свого представника копію касаційної скарги на рішення апеляційного суду Житомирської області від 23 липня 2014 року, серед додатків до якої виявила наявність ксерокопії книги для запису рекомендованих поштових відправлень та повідомлень за період з 03 січня 2013 року по 11 вересня 2013 року, згідно з якою листи, які надходили на її ім'я від державного підприємства «Управління промислових підприємств» Державної адміністрації залізничного транспорту України

(далі - ДП «Управління промислових підприємств») вона не отримувала, а тому не могла знати про наміри відповідача вирішити питання її звільнення не за п. 3 ст. 38 КЗпП України.

Крім того, зазначала, що нововиявленою обставиною є також та, що суд апеляційної інстанції прийняв до розгляду апеляційну скаргу ДП «Управління промислових підприємств» без належної оплати судового збору, про що вона дізналась 07 листопада 2016 року при ознайомленні з матеріалами справи.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29 грудня

2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення апеляційного суду Житомирської області від 23 липня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 29 грудня 2016 року, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи заяву перегляд рішення апеляційного суду Житомирської області від 23 липня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 подала вказану заяву з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 362 ЦПК України, та не просила поновити пропущений процесуальний строк.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2014 року позов ОСОБА_3 до

ДП «Управління промислових підприємств» про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за період затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконними дії ДП «Управління промислових підприємств» щодо безпідставного звільнення ОСОБА_3 за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Зобов'язано ДП «Управління промислових підприємств» протягом трьох календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили, внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_3 про звільнення її з посади інженера ІІ категорії з 09 вересня 2013 року за п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Стягнуто з ДП «Управління промислових підприємств» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в розмірі 7 343 грн 18 коп. та 6 000 грн моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 23 липня

2014 року рішення Малинського районного суду Житомирської області від

16 червня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Житомирської області від 23 липня 2014 року залишено без змін.

Звертаючись у грудні 2016 року із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Житомирської області від 23 липня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_3 зазначала, що їй не було відомо про наявні у її представника докази неотримання нею поштової кореспонденції від відповідача у період з 03 січня 2013 року по 11 вересня 2013 року, які були додані її представником до касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду (ч. 1 ст. 362 ЦПК України).

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», визначений абз. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими ст. 73 ЦПК України

При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 362 ЦПК України днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених п. 1 ч. 2

ст. 361 ЦПК України, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин.

Якщо заяву подано після закінчення визначеного абз. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена.

Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними.

Враховуючи, що ОСОБА_3 при зверненні до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Житомирської області від 23 липня

2014 року зазначала обставини, які були відомі її представнику ОСОБА_4, який подавав касаційну скаргу, та з урахуванням положень ст. ст. 237, 239 ЦК України, ст. ст. 27, 44 ЦПК України повинні були бути відомі їй станом на час подачі касаційної скарги (серпень 2014 року), колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції щодо пропуску ОСОБА_3 строку, передбаченого ч. 1 ст. 362 ЦПК України, при зверненні до суду у грудні

2016 року із заявою про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 29 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Л.М. Мазур

О.В. Попович