У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2017 Справа №1915/4921/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1, представника відповідача-боржника (скаржника) ОСОБА_2, представника позивача (стягувача) ОСОБА_3, представника оскаржуваної особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Тернополі скаргу ОСОБА_5 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із скаргою на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження ВП №52519668 від 04.10.2016 року, просить вказану постанову скасувати. Вимоги обґрунтовує тим, що виконавче провадження відкрито поза межами строків, передбачених ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», крім того, стягувач відмовляється залишити за собою право власності на нереалізоване нерухоме майно, чим зловживає процесуальними правами.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу, з підстав, викладених в ній.

В судовому засіданні начальник відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Тернопільській області проти задоволення скарги заперечив, суду пояснив, що рішення державного виконавця є законними, виконавче провадження відкрито в межах стоків, передбачених законом «Про виконавче провадження».

Представник ПАТ «Універсал Банк» проти задоволення скарги заперечив.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ВП №52519668 від 04 жовтня 2010 року відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 12.02.2013 року 1915/4921/2012 про стягнення із ОСОБА_5 в користь ПАТ «Універсал банк» 4102726, 34 грн., звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як видно із наданої інформації про виконавче провадження, від.10.10.2016 року, а також копією виконавчого листа від 12.03.2013 року, постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.09.2016 року, виконавчий лист виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 12.02.2013 року 1915/4921/2012 про стягнення із ОСОБА_5 в користь ПАТ «Універсал банк» 4102726, 34 грн., звернення стягнення на предмет іпотеки, двічі постановами державного виконавця від 28.05.2016 року та 30.09.2016 року повертався стягувачеві на підставі п.3 ч.1 ст.2016 ЗУ «Про виконавче провадження» , у звязку із тим, що майно боржника не було реалізоване під час виконання рішення, а стягувач в пятнадцятиденний строк відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», який був чинним на момент винесення оскаржуваного рішення, виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. (ч.5 ст. 47).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи, окрім посвідчення комісій по трудових спорах, постанов судів у справах про адміністративні правопорушення та постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Тому суд приходить до переконання, що, оскільки остання постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.3 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» була винесена 30.09.2016 року, стягувач має право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання до 30 вересня 2017 року, а тому, відкриваючи виконавче провадження, державний виконавець дій діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, права чи свободи заявника не було порушено.

Відповідно до ч.3 ст. 387 ЦПК України , якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11, 209, 210, 212-215, 218, 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не скасовано.

Головуючий суддяОСОБА_6