Справа № 524/7741/16-ц
Провадження №2/524/375/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2017 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з дійсним позовом. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.04.2007р. між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб. В шлюбі 17.12.2007р. ними був придбаний автомобіль НОМЕР_1, який в силу ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. На виконанні Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області знаходиться виконавчий лист №2-6783 виданий 10.10.2005р. Автозаводським районним судом м.Кременчука про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2. Враховуючи існуючу заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів, на транспортний засіб Geely д.н.з. НОМЕР_2 державним виконавцем було накладено арешт. Вважає, що діями державного виконавця було порушено її право власності на частину автомобіля.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд зняти арешт з транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_4, позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив, що автомобіль НОМЕР_1 є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Державний виконавець не звертався до суду з поданням про визначення частки боржника ОСОБА_3А у спільному майні, тому накладення арешту на весь автомобіль є безпідставним.

Відповідач, ОСОБА_3, в судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що дійсно автомобіль НОМЕР_1 був придбаний за час його шлюбу з ОСОБА_1.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.07.2007р. між ОСОБА_3 та Квіташ/дошлюбне прізвище Парфаненко/ І.В. був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №116658, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області.

ОСОБА_3 на праві власності належить транспортний засіб автомобіль НОМЕР_3, 2007 р.в., легковий сєдан, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 391077.

Згідно постанови державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького міського управління юстиції від 25.06.2012р., у звязку з відсутністю у відділі ДВС відомостей про добровільне виконання боржником рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука у справі №2-6783 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду,накладено арешт на автомобіль НОМЕР_3, 2007 р.в..

Відповідно до ст.316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В ч.1 ст.319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.1,2 ст.321 ЦК України).

В ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на момент винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника) зазначено, що Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача, посилався на те, що державний виконавець не звертався до суду з поданням про визначення частки боржника ОСОБА_3А у спільному майні, тому накладення арешту на весь автомобіль є безпідставним.

З даним твердженням суд не погоджується, оскільки положення ЗУ «Про виконавче провадження», а саме ч.6 ст.52, передбачає звернення державного виконавця до суду з поданням про визнання частки майна боржника в майні, яким він володіє з іншими особами лише у випадку звернення стягнення на вказане майно.

Враховуючи те, що постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.06.2012р. лише обмежено право боржника, ОСОБА_3 щодо розпорядження належним йому майном та приймаючи до уваги існуючий на той час розмір заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів, суд вважає арешт майна співмірним меті, з якою такий захід був застосований.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на те, що автомобіль НОМЕР_3, 2007 р.в. є спільним майном подружжя.

Суд відзначає, що позивачем не було надано жодного доказу, підтверджуючого її право власності на автомобіль НОМЕР_3, 2007 р.в., а також доказів, які б підтверджували порушення її прав у зв'язку з існуючою забороною відчуження вказаного автомобіля.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про зняття арешту з майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Д.Андрієць