Справа № 465/2500/14 Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 22-ц/783/638/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів -Бойко С.М., Копняк С.М.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника відповідачки ОСОБА_4, адвоката Петелька О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 6 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, за участю третьої особи - П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, про зобов`язання виконати останню волю спадкодавця за заповідальним відказом, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та таким, що ухвалене з порушенням ном матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Звертає увагу, що умова визначена в заповіті його матір'ю в правовому полі цивільного законодавства трактується як заповідальний відказ, який передбачений ст.1237 ЦК України. Статтею 1238 ЦК України передбачено, що предметом заповідального відказу може бути передання відказоодержувачу у власність або за іншим речовим правом майнового права або речі, що входить або не входить до складу спадщини. Спадкоємець на якого заповідачем покладено заповідальний відказ, зобов'язаний виконати його лише у межах реальної вартості майна, яке перейшло до нього, з вирахуванням частки боргів спадкоємця, що припадають на це майно. Стверджує, що за заповітом, який в розумінні вимог Цивільного кодексу є правочином, в нього виникло право на отримання квартири у власність, а у відповідача обов'язок придбати квартиру для нього, чого остання не виконала. Стверджує, що судом не враховано даних вимог закону та ухвалено рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що судом не здобуто, а відповідачем не подано жодних доказів, які підтверджують пояснення відповідачки про зловживання ним спиртними напоями та втрату у зв»язку з цим квартир, які перебували у його власності. Зазначає, що жодною нерухомістю не володів та всі квартири в яких він проживав перебували у власності його колишньої дружини. Стверджує, що нотаріус, яка була допитана в судовому засіданні не змогла пояснити суду, чому свідоцтво про право на спадщину було видано до виконання відповідачем обов'язку покладеного на неї заповітом, чого суд не взяв до уваги під час ухвалення рішення. Суд в рішенні відобразив недостовірну інформацію щодо пояснень свідка ОСОБА_8, що дає підстави для повторного допиту даного свідка в судовому засіданні апеляційної інстанції. Ввважає дані обставини таким, що свідчать про неповне з'ясування судом фактичних обставин справи та ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а зокрема зобов'язати ОСОБА_7 виконати останню волю ОСОБА_9, а саме придбати для ОСОБА_2 однокімнатну квартиру у м.Львові з усіма вигодами та оформити на нього право власності.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідачки ОСОБА_4 та адвоката Петельки О.О., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати сторін по справі ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть .

При житті 30 серпня 2011 року ОСОБА_9 на випадок своєї смерті склала заповіт згідно якого заповіла ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 з умовою придбання її синові ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 однокімнатної квартири у місті Львові з усіма вигодами. Заповіт посвідчений державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. 30.08.2011 року.

05 листопада 2012 року відповідачці по справі видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_1. (а.с.6).

19 березня 2014 року ОСОБА_7 придбала квартиру АДРЕСА_1 для ОСОБА_2 (копія справи а.с.16-17). У придбаній квартирі відповідачкою проведено ремонт та придбано необхідні меблі для проживання та побутова техніка на виконання умов заповіту. Із договору купівлі-продажу вбачається, що квартира однокімнатна, розташована на третьому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку. Площа житлової кімнати 11,6 кв.м, кухня площею 5,1 кв.м, ванна кімната, вбиральня (поєднана) площею 2,3 кв.м, коридор 1,7 кв.м, вбудована шафа 0,3 кв.м. Загальна площа квартири 21 кв.м. Квартира знаходиться у цегляному будинку, перекриття залізобетонне. Квартира має водопостачання холодної та гарячої води, каналізацію, газопостачання, центральне опалення, електроосвітлення, проведено радіо.

Заявою через П'яту державну нотаріальну контору у м.Львові відповідачка повідомила ОСОБА_2 про можливість переселення у квартиру АДРЕСА_1 для постійного проживання .

Позивач ОСОБА_2 не погоджується переселятися у квартиру, оскільки така придбана для нього не у власність, а крім цього, не є квартирою у якій би хотіла його мати, щоб він проживав. Просив суд зобов'язати відповідачку ОСОБА_7 купити квартиру у м.Львові з усіма вигодами та оформити право власності на дану квартиру на його ім'я.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачка виконала покладений на неї обов'язок заповітом матері від 30.08.2011 року та придбала однокімнатну квартиру з усіма вигодами у місті Львові для проживання позивача, її рідного брата ОСОБА_2 згідно умов заповіту.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції .

Відповідно до статті 1238 ЦК України спадкоємець, на якого заповідачем покладено заповідальний відказ, зобов'язаний виконати його лише у межах реальної вартості майна, яке перейшло до нього, з вирахуванням частки боргів спадкодавця, що припадають на це майно. Відказоодержувач має право вимоги до спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Умовою заповіту було придбати ОСОБА_2 однокімнатну квартиру у місті Львові з усіма вигодами, що відповідачка виконала, придбавши ОСОБА_2 квартиру для постійного проживання, тобто у користування, оскільки у заповіті не уточнено чи у власність, чи у постійне користування. Заповідач ОСОБА_9 в цій частині заповіту покладалася на волю та розсудок самого виконавця заповіту ОСОБА_7.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 придбавши квартиру як покупець, не могла діяти по - іншому, не маючи від ОСОБА_2 довіреності про придбання йому у власність квартири, а заповіт її до цього не зобов'язував.

Відповідачка ОСОБА_7 надала суду апеляційної інстанції заяву від 20 березня 2017 року за змістом якої гарантує постійне проживання та постановку на реєстраційний облік ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1. Підпис відповідачки ОСОБА_7 нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Сиротяк Ю.Р. та зареєстровано у реєстрі за № 504 (додано до матеріалів справи).

За приписами статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з посиланням на статтю 620 Цивільного кодексу України за безпідставністю.

Відповідно до статті 308 Цивільного процесуального кодексу України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК України, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т и .

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: С.М.Бойко

С.М.Копняк