Справа № 308/8499/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_1, народилась 26.11.1954 року, є пенсіонеркою, єдиним її доходом є пенсія за віком, яка є мінімальною. Позивач зазначає, що є самотньою літньою жінкою, її чоловік ОСОБА_3 помер 13.06.2014 року, пенсію, яку вона отримує, не забезпечує її необхідного мінімуму проживання, частина пенсії іде на оплату комунальних послуг. Сума, яка залишається, є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум і її ледь вистачає на харчування. Побутовими предметами першої необхідності вона забезпечити себе не може, вимушена просити не дуже близьких знайомих людей допомагати з одягом, харчами та іншими необхідними речами, позичати гроші, щоб в прямому сенсі слова дожити до наступної пенсії. Крім того, вона хворіє та потребує постійного лікування, на що необхідно чимало коштів. Позивач вказує, що має повнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час перебуває в ДП «Закарпатська УВП №9», де офіційно працює та отримує заробітну плату. Інших утриманців відповідач не має.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання ОСОБА_1, в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява, згідно якої він визнає позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання матері.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ФМ №499420, виданого 20.05.1993 року Загорбською сільською радою народних депутатів Великоберезнянського району Закарпатської області, актовий запис за №8, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

13 червня 2014 року чоловік позивачки ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ №147320, виданого 14.06.2014 року виконкомом Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області.

З пенсійного посвідчення серії ААЕ №240159 від 17.02.2010 року та довідки Перечинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №723 від 16.08.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є пенсіонеркою, отримує пенсію по віку, розмір якої з травня 2017 року становить 1713,84 грн.

В судовому засіданні встановлено, що вказаних коштів є недостатньо для повноцінного забезпечення матеріального становища позивача, частину отриманих коштів вона витрачає на оплату комунальних послуг. Згідно путівки для направлення хворого в консультативну поліклініку Великоберезнянської районної лікарні №236 від 29.08.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, хворіє (діагноз «Гіпертонічна хвороба І. Варикозна хвороба вен кінцівок»).

Статтею 51 Конституції України визначено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч.ч.1, 3 статті 172 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Згідно розяснень, які містяться в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

За нормами статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що син позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відбуває покарання в Державній установі «Закарпатська УВП №9» з 12.09.2016 року, він працевлаштований в господарській обслузі установи та працює на посаді пекаря, що підтверджується довідкою ДУ «Закарпатська УВП №9».

Згідно довідки ДУ «Закарпатська УВП №9» про доходи №12/14/89 від 09.10.2017 року заробітна плата ОСОБА_2 за період з січня 2017 року по вересень 2017 року становить 22194,24 грн., тобто середньомісячний дохід відповідача складає 2466,03 грн.

Судом встановлено, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2017 року по справі №298/113/16-к, з урахуванням ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 12.08.2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 8500 грн. та моральну шкоду у розмірі 200000 грн., а разом 208500 грн.

З довідки про доходи №12/14/89 від 09.10.2017 року слідує, що з червня 2017 року з ОСОБА_2 у примусовому порядку стягується моральна шкода згідно постанови від 29.05.2017 року (виконавчий лист №298/13/16-к від 13.09.2016 року).

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, з урахуванням майнового стану сторін, зокрема суд приймає до уваги, що позивач отримує пенсію в розмірі 1713,84 грн., із заробітної плати відповідача вже проводяться відрахування за виконавчим документом і розмір таких відрахувань не може перевищувати 50 відсотків його заробітної плати, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання матері ОСОБА_1, яка є непрацездатною особою пенсійного віку та потребує матеріальної допомоги від сина, в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, що відповідає можливостям відповідача і буде відповідати критеріям виваженості, розумності та справедливості і не суперечить нормам законодавства України. Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 підлягає до частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на корить держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Керуючись ст.ст.172, 202, 205 СК України, ст. ст.10, 60-64, 88, 174, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_2, аліменти на її утримання в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 30 серпня 2017 року, довічно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5