Справа № 159/5034/16-ц
Провадження № 2/159/252/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді ВАСИЛЮКА О.С.,

за участю секретаря БАКАЙ Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за невиконання грошового зобовязання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за невиконання грошового зобовязання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, 25.02.2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача в борг 3000 доларів США, на строк 6 місяців з виплатою процентів в розмірі 240 доларів щомісяця, про що власноручно написав відповідну розписку. 28.09.2010 року , оскільки боржник не виконав свої зобовязання по поверненню позичених коштів та процентів, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу еквівалентної згідно курсу НБУ з урахуванням процентів та судових витрат. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 20.10.2010 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто 23 740, 50 грн. боргу та 1424,43 грн. процентів річних від простроченої суми. Однак по цей день сума боргу зовсім не погашена. В звязку з підвищенням курсу долара США відносно гривні, відповідно офіційному курсу НБУ-виникла нагальна необхідність переглянути суму стягнення з ОСОБА_2 Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь основну суму боргу в сумі 80 676,60 грн. , проценти за розпискою договором в розмірі 38 726,21 грн., три відсотки річних за останні три роки від суми 2 816,08 грн. та слачений ним судовий збір в розмірі 966,85 грн.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та остаточно просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму інфляційних у розмірі 29 545, 82 грн., 3% (три проценти) річних в розмірі 4 810,67 грн. та судовий збір в розмірі 966, 85 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, попередньо подавши суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності. Просить стягнути з відповідача в його користь інфляційні у розмірі 29 545,82 грн., 3% річних в розмірі 4 810, 67 грн., судовий збір в розмірі 966,85 грн. та судові витрати та витрати повязані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача в розмірі 150,00 грн

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті «Волинь-Нова». Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 25.02.2008 року відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у позивача ОСОБА_1 кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США на строк 6 місяців під проценти з виплатою 240 (двісті сорок) доларів США щомісяця.

Однак, в установлений договором строк свої зобовязання не виконав і кошти за умовами договору позивачу не сплатив.

Як вбачається з Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської оласті від 20.10.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яке набрало законної сили та яким позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 23 740,50 грн. боргу та 1424,43 грн. процентів річних від простроченої суми боргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Отже, факт невиконання відповідачем грошового зобовязання за договором позики, а саме несплати позивачу грошових коштів у сумі 23 740,50 грн. протягом шести місяців, встановлений рішенням суду, які набрало законної сили, не підлягає додатковому доказуванню.

Під час розгляду справи до суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачем зазначеної суми заборгованості за договором після ухваленнями судами рішень про стягнення заборгованості та 3 % річних, інфляційних нарахувань.

Згідно Аналізу Верховного Суду України практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та реалізація якого жодним чином не залежить застосування інших видів цивільно - правової відповідальності, передбачених законом за порушення зобовязання. Заходи відповідальності за порушення грошового зобовязання та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена (така позиція викладена в Постановах ВСУ від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13).

За наведених обставин суд присуджує до стягнення з відповідача 4 810,67 грн. 3 % річних ( 25 536,58 грн. х 3 % : 365 днів х 2 292 днів прострочення платежу) та 29 545,82 грн. інфляційних нарахувань за період з листопада 2010 року по січень місяць 2017 року згідно наданого позивачем розрахунку, з яким суд погоджується.

За положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, що підтверджено оригіналами квитанцій, а саме судовий збір в сумі 966,85 грн. 150, 00 грн. витрат повязаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 526, 625 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 61, 88, 158, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 810 (чотири тисячі вісімсот десять) гривень 67 копійок - три проценти річних, 29 545 (двадцять девять пятсот сорок пять) гривень 82 копійки - інфляційних нарахувань та 1116 ( одна тисяча сто шістнадцять) гривень 85 копійок судових витрат, а всього 35 323 ( тридцять пять тисяч чотириста сімдесят три) гривні 34 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:ОСОБА_3