УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ГоловуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П.,Євтушенко О.І.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 лютого 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, згідно умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 117 749, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 28 лютого 2013 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором ОСОБА_6 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (після перейменування вул. Соборності, 2).

Позивач зазначав, що внаслідок махінацій відповідачів предмет іпотеки без відома банку був реалізований двічі. Дії відповідачів призвели до збитків у виді неповернення виданих банком коштів.

На день подачі позову в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області знаходиться кримінальна справа № 0616/4766/12 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 4 953 530,92 грн. (еквівалент 314 122,98 доларів США станом на 19 грудня 2014 року) та з ОСОБА_6 - 3 342 901,91 грн. (еквівалент 211 987,03 доларів США станом на 19 грудня 2014 року).

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24 листопада 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що розмір заборгованості за кредитним договором, яка утворилася після ухвалення судового рішення, не є матеріальною шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 вересня 2013 року засуджено ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, за ч. 3 ст. 358 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна. ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 364-1 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 127 500,00 грн, без позбавлення права обіймати керівні посади в установах всіх форм власності, за ч. 2 ст. 366 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права обіймати керівні посади в установах всіх форм власності.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27 травня 2014 року вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 вересня 2013 року змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ч. 4 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 192 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у зв'язку із закінченням строків давності. Перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 366 КК України на ч. 1 ст. 366 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 роки обмеження волі, без позбавлення права обіймати керівні посади в установах всіх форм власності. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2010 року частково задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк», стягнуто солідарно з ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус», ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 29.02.2008 року в сумі 874 095,34 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 3 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що розмір заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором, яка утворилася після ухвалення судового рішення, не є матеріальною шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України, можливість стягнення коштів з боржника не втрачена, а тому суди обґрунтовано відмовили в задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст.337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова