Провадження № 2/760/5205/17
УХВАЛА

/про залишення позовної заяви без руху/

02 серпня 2017 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про захист гідності та честі, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою, у якій просить відшкодувати завдану йому моральну шкоду, що полягає у приниженні честі та гідності особи, порушенні права на презумпцію невинуватості, встановленої рішенням ЄСПЛ «Довженко проти України», в розмірі 1 млн. грн., зобов`язати спростувати недостовірну інформацію, що ганьбить особу. В якості підстав позову посилається на публікацію ОСОБА_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з таких підстав.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює гарантію на справедливий суд, основу якої складає принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).

У відповідності до положень ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини щодо реалізації пункту 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Цивільним процесуальним кодексом України у статті 119 визначені вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Частиною першою названої статті встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі.

Відповідно до частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зазначеним вимогам позовна заява ОСОБА_1 не відповідає.

Завданнями цивільного судочинства, за визначення ст. 1 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Порушення суб`єктивного цивільного права зумовлюється недотриманням норм права або юридичних обов'язків, які випливають із його сутності. Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права. Оспорювання суб'єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб'єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі.

Спосіб захисту являє собою певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Стаття 119 ЦПК України визначає перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в цивільній справі, відсутність хоча б одного з них є самостійною підставою для залишення позовної заяви без руху.

За змітом положень ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Встановлено, що зазначаючи ім'я (найменування) відповідача, позивач вказав «Газета по-українськи ТОВ «Видавнича група «Нова інформація» головний редактор ОСОБА_3».

Однак, у такому формулюванні неможливо достеменно з`ясувати кого саме позивач визначив відповідачем: «Газету по-українськи», ТОВ «Видавнича група «Нова інформація», головного редактора ОСОБА_3, чи всіх трьох одночасно.

За таких обставин позивачеві необхідно визначитись з колом осіб, які мають бути залучені до участі у справі, зазначивши ім'я (прізвище, ім`я, по-батькові) або найменування (повна назва юридичної особи) відповідача/відповідачів.

При цьому позивачеві необхідно врахувати, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону «Про пресу» редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем /п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»/.

За таких обставин, з метою забезпечення своєчасного, повного та всебічного розгляду справи, позивачеві необхідно визначитися з колом осіб, які мають бути залучені до участі в розгляді справи, врахувавши зазначене вище.

Позивачеві необхідно навести виклад обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначивши зокрема, яку саме недостовірну інформацію поширено, хто автор цієї інформації, ким її поширено і у який спосіб, з чого вбачається, що ця інформація є недостовірною, зазначити посилання на докази які підтверджують кожну з цих обставин, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, позивачеві необхідно навести виклад обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, зазначивши зокрема, в чому полягає моральна шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Формулюючи зміст позовних вимог та визначаючи спосіб захисту свого права, свободи чи інтересу позивачеві викладати його максимально чітко і зрозуміло.

Однак в порушення вимог ст. 119 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 фактично не містить змісту позовних вимог в частині позову про спростування недостовірної інформації, зокрема, не зазначено, яку саме інформацію (її зміст дослівно) позивач просить визнати недостовірною.

Таким чином, позовні вимоги в прохальній частині позову викладені не конкретно, оскільки не містять зазначення інформації, щодо якої виник спір, і яку позивач просить визнати недостовірною.

За таких обставин позивачеві необхідно сформулювати зміст позовних вимог про спростування недостовірної інформації, зазначивши в позовній заяві, яку саме інформацію він просить визнати недостовірною (її зміст дослівно).

Вказані недоліки належить усунути шляхом подання нової редакції позовної заяви у відповідній кількості примірників.

Разом з цим, суддею встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Положеннями ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно п.п. 5 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме:

- позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640, 00 грн.).

- позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600, 00

Таким чином позивачем при пред'явленні даного позову належить сплатити судовий збір: за позовну вимогу про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації - у розмірі 640, 00 грн.; за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди - у розмірі 15 000, 00 грн., та надати суду оригінали відповідних платіжних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про захист гідності та честі, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху і надати позивачу термін для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом подання позовної заяви в новій редакції, сплати судового збору та подання оригіналу платіжного документу, і роз`яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Лазаренко