Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: сектор реєстрації Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що 26 серпня 2016 року вона стала власницею квартири АДРЕСА_1 (Леніна) в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області на підставі договору дарування квартири.

Її донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із своєю донькою ОСОБА_1 Дар`єю Євгенівною, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані в зазначеній квартирі.

Відповідачка у квартирі не проживає з 2013 року, спільне господарство із власницею житла не веде, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних платежів не приймає.

В теперішній час виникло питання щодо відчуження вказаної квартири, а реєстрація відповідачки створює перешкоді в розпорядженні позивачкою своєю власністю.

13 грудня 2016 року Василівським районним судом Запорізької області ухвалено рішення по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_3.

Під час підготовки та розгляду вказаної справи, їй стало відомо, що відповідачка в лютому 2015 року одружилася та змінила прізвище на - ОСОБА_2.

Весь цей час її онука та донька відповідачки - ОСОБА_3 проживає з нею за адресою: АДРЕСА_2. навчається в 8-му класі Енергодарського навчально - виховного комплексу № 5.

Де проживає або знаходиться відповідачка, їй н відомо.

Позивачка просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою № 40 в будинку № 33 по вулиці Центральній (Леніна) в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області - шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 40 в будинку 33 по вулиці Центральній (Леніна) в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

В судове засідання позивачка та її предстапвник в особі ОСОБА_4 не зявилися, але надали заяву, в якій просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав, викладених у позові, просять їх задовольнити. Проти винесення зачоного рішення не заперечують.

В судове засідання відповідачка не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином.

В судове засідання представник виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області не зявився, але міський голова надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим, керуючись ст. ст.76, 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

як встановлено в судовому засіданні та як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_1, а ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - її онукою, що підтверджується поясненнями позивачки, викладеними у позовній заяві, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб, рішенням суду, які є у справі.

Отже, відповідачка - є членами сімї позивачки.

Позивачка - є власницею квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 - на підставі Договору дарування від 26.08.2016 року, що підтверджується договором, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, які є в справі.

ОСОБА_2 у зазначеній квартирі зареєстрована, але не проживає з липня 2013 року, що підтверджується, крім пояснень позивачки, викладених у позові, довідкою виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_4 обстеження, які є у справі.

Позивачка, як власниця вказаного житла, має право, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. ЇЇ право приватної власності є непорушним. Згідно ст.321 ЦК України, позивач не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; відповідно до ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них; відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Таким чином, права позивачки, як власниці квартири, захищаються державою.

Відповідно до ст.391 ЦК України, позивачка, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Такими чином, відповідачка, яка є членом сімї позивачки, не проживаючи в зазначеній квартирі, яка належить позивачці, та не оплачуючи кошти на її утримання, чинить позивачці перешкоди в користуванні своєю власністю, порушує її права власника квартири, тому суд, виходячи з принципів обєктивності, законності та розумності, проаналізувавши встановлені в судовому засіданні обставини та надані сторонами докази, а також зазначені законодавчі норми, вважає необхідним їх усунути шляхом визнання ОСОБА_2

Михайлівни, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачка не надала суду жодного належного та достатнього доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову (якщо такі є).

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конституцією України, ст.ст.29, 181, 316-319, 321, 325, 379, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 208-209, 212-215, 224, 226, 228, 232, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду ОСОБА_5