Справа № 395/1221/16-ц Провадження № 2/395/54/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Орендовського В.А.,

при секретарі Сотченко Я.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей Новомиргородської районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшов зазначений вище позов, у якому позивач вказав, що до 09 червня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 09.06.2010 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, 15 серпня 2010 року, який після розлучення залишився проживати разом з відповідачем. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2015 року з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, а саме до 15 серпня 2028 року. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня.Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо та відповідач не дає можливості зустрічатися з сином. Після неодноразових невдалих спроб вирішити з відповідачем питання зустрічі з дитиною за взаємною згодою позивач звернувся з заявою до органу опіки та піклування. 26 березня 2015 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини за №4 було встановлено такий спосіб його спілкування з дитиною: кожної суботи з 14:00 до 19:00 години. Проте, відповідач рішення комісії ігнорує та чинить перешкоди у спілкуванні з сином. Посилаючись на ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141, 157, 159 СК України, позивач просив суд:

-зобов'язати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином;

-визначити наступний порядок спілкування позивача з сином: побачення щотижня в суботу з 14:00 до 19:00 год., у неділю з 10:00 до 19:00 год.;

-зобовязати відповідача повідомляти позивача про термін відїзду (понад 7 днів) та місце перебування сина за межами м. Новомиргорода шляхом письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 днів перед відїздом;

Крім того, позивач просив суд вирішити щоб спілкування з сином відбувалося на території фактичного проживання позивача або на розсуд останнього, а також стягнути судові витрати з відповідача.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд задовольнити його.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позов визнали частково, запропонували свій порядок зустрічей і спілкування з дитиною.

Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 09.06.2010 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ОЛ 059268 виданого 11.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 39.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1 ОЛ № 173422 виданого 11 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області в якому у рядку «Батько» записаний ОСОБА_3, у рядку «Мати» ОСОБА_1, про що в Книзі реєстрації народжень 26 серпня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 83.

Дитина сторін проживає разом з відповідачем.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2015 року з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, а саме до 15 серпня 2028 року, що підтверджується копією вищевказаного рішення суду, копією постанови про відкриття виконавчого провадження.

Заборгованість по сплаті аліментів відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо та відповідач не дає можливості зустрічатися позивачу з сином. Сторони не дійшли взаємної згоди у питанні спілкування та зустрічей позивача з дитиною.

Відповідно до положень ст.ст. 141, 151, 155, 157, 159 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, які не суперечать закону, моральним засадам суспільства. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод, а суд визначає способи участі батьків, місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.9 Конвенції про права дитини, ратифікованої в Україні постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року N789-XII, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Досліджені у ході судового розгляду письмові докази по справі вказують, що позивач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, є приватним підприємцем, сплачує аліменти на утримання сина в повному обсязі, за місцем проживання характеризується позитивно, має всі умови для належного спілкування та виховання дитини, бажає приймати участь у вихованні сина (а.с. 9-13).

26 березня 2015 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини за №4 було встановлено такий спосіб спілкування позивача з дитиною: кожної суботи з 14:00 до 19:00 години (а.с.16). Проте, як встановлено у судовому засіданні, відповідач рішення комісії ігнорує та чинить перешкоди у вихованні та спілкуванні позивача з сином.

Доводи відповідача про неналежну поведінку ОСОБА_3 у суспільстві та по відношенню до своєї дитини, невиконання ним батьківських обовязків не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Проте, суд не може погодитися з порядком зустрічей, які запропоновані позивачем у позові з наступних підстав.

Так, слід зазначити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є особою малолітньою, відповідно до довідки Новомиргородського центру первинної медико-санітарної допомоги від 20.02.2017 року, результатів психологічного обстеження, психолого-педагогічної характеристики потребує психологічної корекції та постійно (систематично) хворіє та потребує постійного нагляду лікарів, має захворювання очей та носить окуляри з метою збереження зору (а.с.54, 60-64, 67). У звязку з чим, суд, приймаючи до уваги вік ОСОБА_4, хворобливий стан його здоровя, висновок органу опіки і піклування щодо способу спілкування та встановлення порядку участі у вихованні малолітнього ОСОБА_4, приходить до висновку про необхідність проведення зустрічей у присутності матері до досягнення дитиною 9 років, тобто до 15.08.2019 року, з меншою періодичністю та з можливістю відвідування громадських місць відпочинку; у подальшому - в такий же період часу без присутності матері.

Що стосується часу спілкування позивача з сином, то суд визначає такий порядок побачень: кожну суботу з 14.00 години до 19.00 години, з можливістю відвідування громадських місць відпочинку; другу та четверту неділю місяця з 10.00 години до 15.00 години.

На думку суду встановлення саме такого порядку зустрічі не буде суперечити інтересам дитини, не перешкоджатиме її нормальному розвитку і відповідатиме обсягу прав та обов'язків батька щодо малолітнього сина.

Що стосується позовної вимоги - зобовязання відповідача повідомляти позивача про термін відїзду понад 7 днів та місце перебування сина за межами м. Новомиргорода шляхом письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 днів перед відїздом, то суд у задоволенні такої позовної вимоги відмовляє.

Так, враховуючи хворобливий стан дитини, необхідність відвідування лікарень з метою здачі аналізів, профілактичного огляду, проведення лікування за межами м. Новомиргорода, що також може відбуватися у невідкладних випадках покладення такого зобовязання на відповідача є необґрунтованим, суперечить інтересам малолітнього ОСОБА_4, перешкоджатиме його нормальному розвитку.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням віку, стану здоровя малолітнього ОСОБА_4, рівності прав та обов'язків щодо дитини обох батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково.

Враховуючи, що суд задовольнив позов частково, то відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1102 гривні 40 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей Новомиргородської районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити порядок спілкування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, з його сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, шляхом визначення способу участі батька у вихованні дитини, а саме:

- систематичні побачення батька ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 кожної суботи з 14.00 години до 19.00 години у присутності матері до досягнення дитиною 9 років, тобто до 15.08.2019 року, з можливістю відвідування громадських місць відпочинку; у подальшому в такий же період часу без присутності матері з можливістю відвідування громадських місць відпочинку;

- систематичні побачення батька ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 у другу та четверту неділю місяця з 10.00 години до 15.00 години у присутності матері до досягнення дитиною 9 років, тобто до 15.08.2019 року, з можливістю відвідування громадських місць відпочинку; у подальшому - в такий же період часу без присутності матері.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1102 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_5