Провадження номер 2/741/597/17
Єдиний унікальний номер 741/1513/17
РІШЕННЯ

іменем України

14 листопада 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника позивачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельні ділянки,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали до Носівського районного суду позовну заяву до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про встановлення факту прийняття спадщини, факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права на спадкову земельну частку (пай) та визнання права власності на спадкові земельні ділянки. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла їх свекруха та баба ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 5,62 умовних кадастрових гектарів із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП ім. Кірова, розташованих на території Носівської міської ради. На момент смерті ОСОБА_5 разом з нею в будинку по АДРЕСА_1 проживав її син - чоловік та батько позивачів - ОСОБА_6, який вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_5, але юридично не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 6,5810 га (рілля) та 0,3404 га (кормові угіддя), які належали померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, та право на земельну частку (пай) розміром 5,62 умовних кадастрових гектарів, яке він фактично успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_5 Позивачі є спадкоємцями померлої першої черги за законом. На момент смерті ОСОБА_6 позивачі постійно проживали разом з ним у будинку по АДРЕСА_1 та є такими, що прийняли спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Однак нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, відсутні документи, які б підтверджували факт вступу ОСОБА_6 у фактичне управління та володіння спадковим майном померлої ОСОБА_5, а також відсутні документи, які б підтверджували факт постійного проживання позивачів разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини. Саме тому позивачі просили судовим рішенням установити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5, установити факт їх постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час смерті останнього, визнати за кожним з них право на 1/2 частини права на земельну частку (пай) та визнати за кожним з них право власності на 1/2 частини земельних ділянок у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

У судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Носівської ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Представник відповідача направив до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути без участі представника міської ради.

У судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_8 дав показання, що він є сусідом позивачів. Свідок добре знав ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_6, які проживали разом з позивачами в будинку по АДРЕСА_1. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_6 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї матері ОСОБА_5, доглядав за спадковим будинком, обробляв земельну ділянку. Позивачі на час смерті ОСОБА_6 проживали разом з ним у тому ж будинку й зараз проживають там же.

У судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_9 дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_8

Вислухавши пояснення позивачів, представника позивачів, показання свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, зареєстрованого 03 листопада 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №415, належало право на земельну частку (пай) розміром 5,62 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Кірова на території Носівської міської ради, вартість земельної ділянки становить 148697,31 грн., що підтверджується копією повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №31-25-0.32-144/112-17 від 01 червня 2017 року (а. с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_5 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 26). Отже, спадкоємство після її смерті здійснюється за законом.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 мала сина ОСОБА_6, що підтверджується копією посвідки про народження (а. с. 6).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Абз. 2 п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанці й про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення на нього.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 проживав спільно з матір'ю ОСОБА_5 у будинку по АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_5 зберігав свідоцтво про смерть останньої, доглядав за будинком, обробляв земельну ділянку, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, допитаних у судовому засіданні. ОСОБА_6 є таким, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_5 А, отже, у силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР уважається таким, що прийняв спадщину після її смерті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6, крім успадкованої після смерті матері земельної частки (паю), на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 належала земельна ділянка площею 4,0617 га із земель колишнього КСП ім. Кірова на території Носівської міської ради. Ця земельна ділянка знаходиться на землях першочергового розподілу колишнього КСП ім. Кірова. На них проводилася уточнена грошова оцінка земель та розміру земельної частки (паю). Також на землі першочергового розподілу не розроблявся проект із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів із земель колишнього КСП ім. Кірова. У 2010 році Командитним товариством Науково-впроваджувальною фірмою «Нові технології» розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів. Під час загального паювання колишнього КСП ім. Кірова було проведено уточнення площ, що підлягають паюванню, та грошової оцінки земельної частки (паю), присвоєно кадастрові номери на земельні ділянки. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_6 виділені земельні ділянки №3/43 площею 6,5810 га - рілля, кадастровий номер НОМЕР_4, та №1/55 площею 0,3404 га - кормові угіддя, кадастровий номер НОМЕР_3. Вартість земельної ділянки площею 6,5810 га становить 112161 грн. 57 коп., вартість земельної ділянки площею 0,3404 га - 2530 грн. 84 коп., що підтверджується копією повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №31-25-0.32-144/112-17 від 01.06.2017 (а. с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_6 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 31). А, отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_6 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 30).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

Позивач ОСОБА_2 є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 8). Позивач ОСОБА_3 є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7). Отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт того, що позивачі постійно проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто станом на 13.02.2010, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, допитаних у судовому засіданні.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до державного нотаріуса Носівської районної ДНК з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) та земельні ділянки, але їм було у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, у зв'язку з відсутністю відповідних документів, які б підтверджували факт вступу ним у фактичне управління та володіння спадковим майном померлої, а також у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті чоловіка та батька ОСОБА_6, а також у зв'язку з відсутністю відповідних документів, які б підтверджували факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується копією повідомлення державного нотаріуса Носівської районної ДНК №1295/02-31 від 07.08.2017 (а. с. 13).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Установлення фактів прийняття спадщини та постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для позивачів юридичне значення, адже дозволить їм реалізувати свої спадкові права після смерті батька та чоловіка. Установити вищевказані факти іншим способом неможливо, тому позовні вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку загублені, що підтверджується копією повідомлення, опублікованого в районній газеті «Носівські вісті» (а. с. 12).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з ч. 6 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачає, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат, на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги в частині визнання за позивачами права на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Установити факт прийняття ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Установити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі спадкодавцем ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, за адресою: АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право на 1/2 частини права на земельну частку (пай) розміром 5,62 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Кірова на території Носівської міської ради, вартістю 74348,66 грн., яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Носівською РДА Чернігівської області 19.08.1997, зареєстрованого 03 листопада 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №415.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право на 1/2 частини права на земельну частку (пай) розміром 5,62 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Кірова на території Носівської міської ради, вартістю 74348,66 грн., яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Носівською РД А Чернігівської області 19.08.1997, зареєстрованого 03 листопада 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №415.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 6,5810 га - рілля, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Носівської міської ради Чернігівської області, вартістю 56080,79 грн.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 6,5810 га - рілля, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Носівської міської ради Чернігівської області, вартістю 56080,79 грн.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,3404 га - кормові угіддя, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Носівської міської ради Чернігівської області, вартістю 1265,42 грн.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,3404 га - кормові угіддя, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Носівської міської ради Чернігівської області, вартістю 1265,42 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий