Справа № 310/6457/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що 24.01.1930 року народилась ОСОБА_2 бабуся заявника. 05.04.1960 року народилася мати заявника ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів було зроблено 19.04.1960 року відповідний актовий запис №330. 25.10.1980 року мати заявника ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 та взяла прізвище ОСОБА_4, про що було зроблено 25.10.1980 року відповідний запис №603. 27.10.1985 року народилася заявниця ОСОБА_5 (ОСОБА_1), про що 21.11.1985 року було зроблено актовий запис №1111. 12.05.1987 року ОСОБА_2 бабуся заявника уклала шлюб з ОСОБА_6 та взяла прізвище ОСОБА_6, актовий запис №275. Мати заявниці ОСОБА_7 змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_6, про що було винесено відповідний актовий запис №18 від 28.12.2005 року. 22.07.2009 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_8 та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_8, про що було зроблено відповідний актовий запис №302 від 22.07.2009 року. Бабуся заявниці ОСОБА_9 була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявниця проживає в м. Бердянськ та на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.2017 року є власницею житлового будинку розташованого за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. 8 Березня, 133. 18.08.2017 року заявниці від матері ОСОБА_10 стало відомо, що бабуся ОСОБА_9 в звязку з хворобою (хронічна серцево-судинна недостатність) померла 18.08.2017 року. На підтвердження факту смерті ОСОБА_9 було отримано: довідку про причину смерті №106/ у №408 та свідоцтво про смерть. Їй необхідно встановити факт смерті її бабусі ОСОБА_9 для подальшого оформлення допомоги від держави та допомоги у вигляді двох пенсій, а також оформлення спадщини. ОСОБА_1 звернулась до Бердянського міського ВДРАЦС ГТУ юстиції у Запорізькій області з метою отримання свідоцтва про смерть, та внесення запису про смерть бабусі ОСОБА_9, однак 06.09.2017 року їй в цьому було відмовлено у звязку з предявленням документу виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просила встановити факт смерті ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, що була зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 18 серпня 2017 року у м. Шахтарськ, Донецької області.

Заявник в судове засідання не зявилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності у якій зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ про смерть встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Пунктом «ґ» ч. 1 розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Родинні звязки між заявником та померлою ОСОБА_9 підтверджуються: копією паспорта заявника серія ВК №627391 (а.с. 6), копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с. 7), копією паспорта померлої ОСОБА_9 серія ВС №615689 (а.с. 10-11), копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с. 17), копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с. 18), копією свідоцтва про зміну імені ОСОБА_7 на ОСОБА_10 (а.с. 19), копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 (а.с. 20), копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 21).

Факт смерті ОСОБА_9 підтверджується довідкою про причини смерті №408 від 18.08.2017 року, яке видано Центром первинної медико-санітарної допомоги міста Шахтарська (а.с. 5), свідоцтвом про смерть від 19.08.2017 року, яке видано Шахтарським міськрайонним відділом записів актів громадянського стану (а.с. 4).

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ № 1085-р від 7 листопада 2014 р., на території м. Шахтарськ Донецької області органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Даючи оцінку довідці про причини смерті №408 від 18.08.2017 року та свідоцтву про смерть від 19.08.2017 року, які підтверджують факт смерті ОСОБА_9 суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey». «Cypms v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic о f Moldova and Russia». «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територій треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Суд вважає, що позасудовим шляхом ОСОБА_1 не має можливості отримати документ, що підтверджує факт смерті її бабусі ОСОБА_9, оскільки 21.09.2017 року начальником Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_9, так як заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 28).

Таким чином, судом встановлено, що реєстрація смерті ОСОБА_9 в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась і за встановлених обставин є неможливою, тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті 18 серпня 2017 року громадянки України ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Місце народження: Україна, Черкаська область, Драбівський район, смт. Драбів. Місце смерті: Україна, Донецька область, місто Шахтарськ. Місце реєстрації: Україна, АДРЕСА_1.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя