Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/1866/17 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 27 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Шевчук А.М., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 12674,40 грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що між позивачем і відповідачем було укладено договір № б/н від 27.03.2014 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 6000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань станом на 16.03.2017 року утворилася заборгованість в сумі 12674,40 грн., з яких: 3740,18 грн. - заборгованості за кредитом, 4143,92 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3710,57 грн. - заборгованості за пенею, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 579,73 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 вересня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 9963,83 грн. заборгованості за кредитним договором, а також сплачений ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1600 грн. за подання позовної заяви.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині стягнення з нього судового збору скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на положення Закону України «Про судовий збір», зазначив, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. При розгляді справи в суді першої інстанції він долучив до матеріалів справи копію посвідчення інваліда І групи. З огляду на наведене вважає, що судом неправомірно було стягнуто з нього на користь Банку, понесені ним судові витрати у виді судового збору.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

В апеляційній скарзі відповідач не погоджується із рішенням суду в частині вирішення питання щодо судових витрат.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення із ОСОБА_1 судового збору, суд першої інстанції, керуючись ст. 88 ЦПК України, виходив із того, що у випадку якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим та не відповідає нормам процесуального та матеріального закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" при подачі позову було сплачено судовий збір у сумі 1600,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № PROM7B09IF від 17 травня 2017 року (а.с. 1).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 вересня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 9963,83 грн. заборгованості за кредитним договором, а також сплачений ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1600 грн. за подання позовної заяви.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 47) ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи, а тому згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Такі роз'яснення містяться в п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати на користь позивача підлягають компенсації за рахунок держави.

Крім цього, у відповідності до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи вимоги про стягнення неустойки, суд першої інстанції не врахував таке.

Так, зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення - несвоєчасне виконання зобов'язань.

Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 579,73 грн. штрафу (процентна складова) за таке ж саме порушення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З огляду на наведене у суду не було підстав для стягнення штрафів фіксованої частини (500грн.) та процентної складової (579,73 грн.), оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Таким чином підлягає зменшенню розмір загальної суми заборгованості, стягнутої з ОСОБА_1 з 9963,83 грн. до 8884,10грн.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу положень п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 579,73 грн. штрафу (процентна складова) з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог, а також в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1600,00 грн. судового збору, сплаченого останнім за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 88, 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 вересня 2017 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 579,73 грн. штрафу (процентна складова) скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Змінити другий абзац резолютивної частини рішення, виклавши її у такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 3740,18 грн. - заборгованості за кредитом, 4143,92 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 1000,00 грн. - заборгованості за пенею, а всього 8884,10 грн.».

Скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення - компенсувати Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1600,00 грн. за рахунок держави в порядку, встановленому законом.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді