Справа № 346/3951/17
Провадження № 2/346/1880/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: судді - П'ятковського В.І.,

за участю секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що 02 вересня 2010 року уклав шлюб з відповідачкою, від якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

25 травня 2014 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між подружжям розірвано, а дитину залишено проживати з матірю.

Однак, з червня 2014 року їхній син проживає разом з ним, оскільки відповідачка перебуває за кордоном, в Російській Федерації, де постійно проживає та створила іншу сімю.

У червні 2017 року він надав згоду на виїзд сина до Російської Федерації для відвідин матері. Не заважаючи на те, що дозвіл на перебування ОСОБА_3 разом з матірю за межами України було надано на місяць, син провів з відповідачкою лише шість днів, після чого категорично відмовився від подальшого перебування з матір'ю та його відправили назад до України.

Вважає за неможливе визначення проживання малолітнього сина з матірю, оскільки остання не взмозі забезпечити власну присутність в Україні на постійній основі, а отже не може надати дитині належний догляд та виховання. Крім того вважає недопустими проживання сина на території Російської Федерації, оскільки в такому випадку він виховуватиметься під впливом країни-агресора, що стане перешкодою в його подальшому національно-патріотичному вихованні.

Окрім того, зазначає, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2014 року з нього стягуються аліменти на утримання сина на користь відповідачки у розміри ? частини всіх видів його доходів але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зважаючи на те, що на даний час дитина постійно проживає з ним та перебуває на його утриманні, то його слід звільнити від обовязку сплати аліментів на утримання дитини, оскільки отримувати аліменти може лише той з батьків, з ким проживає дитина.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, однак представник подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить заслухати у відсутності позивача.

Відповідачка в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву в якій зазначила, що з позовними вимогами ознайомлена, не заперечує щодо їх задоволення та просить суд справу розглянути у її відсутності.

Вивчивши та дослідивши подані до суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 травня 2014 року шлюб між ними розірвано, а малолітнього сина залишено проживати з матірю.

Невдовзі після розірвання шлюбу відповідачка виїхала до Російської Федерації, де на даний час постійно проживає та створила іншу сімю.

Малолітній син сторін постійно, протягом останніх трьох років проживає з батьком у м. Львові, де навчається в школі.

З дозволу позивача у липні 2017 року неповнолітній син виїжджав до Російської Федерації на відвідини матері, однак провів там тільки шість днів після чого категорично відмовився перебувати та спілкуватися з матірю та повернувся до України і після того весь час проживає з батьком.

Згідно рішення суду від 20 лютого 2014 року з відповідача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання малолітнього ОСОБА_3 у розміри ? частини всіх видів його доходів але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про охорону дитинства» з метою сприяння соціальному, духовному, моральному благополуччю, всебічному здоровому розвитку дитини держава забезпечує їй безкоштовний доступ до національних духовних та історичних цінностей, досягнень світової культури шляхом надання можливості користування бібліотечними фондами, виставковими залами, музеями тощо. З цією метою створюється мережа спеціальних дитячих закладів культури, закладів позашкільної освіти, діяльність яких спрямовується на сприяння розвитку індивідуальної та колективної творчості дітей. Розробка навчальних програм, що застосовуються в навчальних закладах, повинна базуватися на найкращих здобутках людства у сфері культури, засадах моралі та добра, національних духовних традиціях.

Стаття 273 СК України передбачає, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина ч. 3 ст. 181 СК України.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що відповідачка не може забезпечити дитині, утримання, належний догляд та виховання, оскільки не проживає в Україні на постійній основі і крім того сама вона усвідомлюючи даний факт, погоджується із заявленими вимогами. Виходячи із цього слід визначити місце проживання ОСОБА_3 разом з батьком, де він і проживав останні три роки після розірвання шлюбу між сторонами та звільнити позивача від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання малолітнього сина, оскільки ці обов»язки позивач здійснює добровільно.

На підставі наведеного та ст.ст. 161, 181, 273 СК України, ст.ст. 20 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 19 СК України, керуючись ст.ст. 88, 197, 213, 215, 223, 294, ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, ОСОБА_1, паспорт серії КС №366135, виданий Бродівським РВ УМВС України у Львівській області 12 листопада 2004 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за адресою: Україна, АДРЕСА_1.

Звільнити ОСОБА_1 від обовязку по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2, які були присуджені згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2014 року по справі № 346/7635/13-ц.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя П'ятковський В. І.