Справа № 567/169/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника позивачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Острозької міської ради Рівненської області про визнання права власності на майно

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

В обґрунтування позову зазначають, що ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Острозької міської ради народних депутатів від 17.03.1993 року, на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. Зазначена квартира була набута у власність в порядку безоплатної приватизації житла.

Вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9

На день смерті ОСОБА_9, його дружина - ОСОБА_8 проживала та була зареєстрована разом з ним, вела спільне господарство, таким чином фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, заяв про відмову від прийняття спадщини не подавала, а тому є такою, що прийняла спадщину у виді 1/6 частки зазначеної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 (актовий запис № 05 від 04.01.2007 року).

Після смерті ОСОБА_8 спадкоємцем за законом першої черги після її смерті є ОСОБА_1 Заповітів, складених ОСОБА_8 не було. Інших спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_9 не було.

До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_8 входить її право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, з яких 1/6 частка яка належала їй у спільній сумісній власності, та 1/6 частка яка належала їй, як спадкоємцю за законом ОСОБА_9, після смерті якого вона визнається такою, що спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав.

Таким чином, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_8, однак не може належним чином оформити свої спадкові права, так як свідоцтво про право власності на майно втрачено.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 На день смерті ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 Крім того, ОСОБА_7 був батьком ОСОБА_10 та ОСОБА_3

Таким чином, спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є його дружина ОСОБА_1, його дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3, які на день смерті батька були малолітніми. Заповіти від імені ОСОБА_7 не посвідчувалися та не складалися.

До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_7 входить його право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1, яка переходить в рівних частках до позивачів (тобто по 1/18 кожному).

Вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час пожежі в квартирі АДРЕСА_1 оригінал зазначеного свідоцтва про право власності на житло було втрачено, що позбавляє позивачів можливості оформити свої майнові права на зазначене житло.

Посилаючись на те, що вони як спадкоємці та співвласники мають право на зазначене майно, а реалізувати його не можуть, так як оригінал зазначеного свідоцтва про право власності було втрачено, просять позов задоволити.

В судовому засіданні позивачі та представник позивачів позовні вимоги підтримали в повному об'ємі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Пояснили, що 17 березня 1993 року виконкомом Острозької міської ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено право спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Острозької міської ради народних депутатів від 19.07.1994 року, було надано дозвіл на добудову веранди до зазначеної квартири.

Вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 На день своєї смерті ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому 11.03.1988 року шлюбі з ОСОБА_8

Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_8, як така, що на момент смерті проживала разом зі спадкодавцем та фактично вступила в управління спадковим майном.

Оскільки ОСОБА_9 у квартирі АДРЕСА_1 належала 1/6 частка, а тому з врахуванням вищевикладеного вона перейшла до ОСОБА_8 як спадкоємця за законом першої черги після його смерті, яка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном ОСОБА_9, але не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 (актовий запис № 05 від 04.01.2007 року), яка була матір'ю ОСОБА_1

Вказують, що ОСОБА_1, будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_8, 29.11.2016 року звернулась із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить право власності ОСОБА_8 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 (1/6 частка яка належала їй у спільній сумісній власності, та 1/6 частка яка належала їй як спадкоємцю за законом після ОСОБА_9, після смерті якого вона визнається такою, що спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав).

Зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є його дружина ОСОБА_1, його дочка - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3, які на день смерті батька були малолітніми. Заповіти від імені ОСОБА_7 не посвідчувалися та не складалися.

До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_7 входить його право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1, яка переходить в рівних частках до позивачів (тобто по 1/18 кожному).

Вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час пожежі в квартирі АДРЕСА_1 оригінал зазначеного свідоцтва про право власності на житло було втрачено, що позбавляє позивачів можливості оформити свої майнові права на зазначене житло.

Враховуючи наведені обставини, просять визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом ОСОБА_8 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом ОСОБА_8, яка була спадкоємцем за законом ОСОБА_9 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом ОСОБА_7 право власності на 1/18 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за законом ОСОБА_7 право власності на 1/18 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом ОСОБА_7 право власності на 1/18 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

Представник відповідача Острозької міської ради Рівненської області в судове засідання не з'явилася, в поданій заяві позов визнала, просить справу розглянути за її відсутності.

Суд, вислухавши позивачів, представника позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на нерухоме майно доведений і підлягає задоволенню.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено наступні обставини.

Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 17 березня 1993 року виконкомом Острозької міської ради народних депутатів, було посвідчено право спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_3, на квартиру АДРЕСА_1. Зазначена квартира була набута у власність в порядку безоплатної приватизації житла.

Згідно рішення виконавчого комітету Острозької міської ради народних депутатів від 19.07.1994 року, було надано дозвіл на добудову веранди до зазначеної квартири.

Згідно рішення Острозької міської ради народних депутатів Рівненської області від 13.02.1992 р. № 131 назву вулиці Крупської було змінено на вулицю Монастирська.

Згідно технічного паспорта від 26.08.2015 року, квартира АДРЕСА_1, складається з: коридору - 1-1-1, допоміжної - 1-1-2, кухні - 1-1-3, житлової - 1-1-4. кухні - 1-1-5, загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 15,3 кв.м., вартістю 26 241 грн., до надвірних будівель належить - прибудова - аЗ, вартістю 33 057 грн., всього загальною вартістю 59 298 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 (запис акта про смерть № 192 від ІНФОРМАЦІЯ_1).

Згідно копії запису акта про укладення шлюбу № 17 від 11.03.1988 року вбачається, що на час смерті ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому 11.03.1988 року шлюбі з ОСОБА_8

Відповідно до п. 4 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_9 заяви про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не подавались, спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46564481 від 27.01.2017 року, згідно якої інформація яка б відповідала даті та місцю смерті ОСОБА_9 у Спадковому реєстрі відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №46564512 від 27 січня 2017 року заповіти від імені ОСОБА_9 не складалися та не посвідчувалися.

Водночас, оскільки на день смерті ОСОБА_9 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, яка постійно проживала разом з ним, заяви про відмову від спадщини не подавала, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а отже відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) є такою, що прийняла спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_9

Оскільки ОСОБА_9 у квартирі АДРЕСА_1 належала 1/6 частка, а тому з врахуванням вищевикладеного вона перейшла до ОСОБА_8, як спадкоємця за законом першої черги після його смерті, яка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном ОСОБА_9, але не оформила своїх спадкових прав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2007 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 (актовий запис № 05 від 04.01.2007 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_8 була матір'ю ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 24.07.1971 року (актовий запис №103 від 18.07.1971 року), свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданим 17.09.1988 року, відповідно до якого після укладення шлюбу позивачу було присвоєно прізвище "ОСОБА_1" (актовий запис № 82 від 17.09.1988 року).

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2016 року по цивільній справі № 567/895/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Острозької міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 було визначено додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

29 листопада 2016 року приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Конащук Л.М., за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_8, було заведено спадкову справу №26/2016.

Згідно довідки приватного нотаріуса Острозького міського нотаріального округу Конащук Л.М., інформаційної довідки зі Спадкого реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46564560 від 27.01.2017 року, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №46564639 виданої 27.01.2017 року, встановлено, що заповітів від імені ОСОБА_8 посвідчено не було, спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_1 Інших спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_9 не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_8, 29.11.2016 року звернулась із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить право власності ОСОБА_8 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 (1/6 частка яка належала їй у спільній сумісній власності, та 1/6 частка яка належала їй як спадкоємцю за законом після ОСОБА_9, після смерті якого вона визнається такою, що спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав).

Таким чином, відповідно до ст.ст. 1216, 1269 ЦК України ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері, однак не може належним чином оформити свої спадкові права.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 04.08.2001 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

На день смерті ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому 17 вересня 1988 року відділом ЗАГС м. Острог Рівненської області шлюбі з ОСОБА_1 (актовий запис № 82 від 17.09.1988 року), про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 видане 17.09.1988 року.

ОСОБА_7 був батьком ОСОБА_2, про що свідчать повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 видане 07.02.2017 року відповідно до якого ОСОБА_7 вказаний батьком ОСОБА_10, а ОСОБА_1 - матір'ю (актовий запис № 19 від 04.02.1989 року), та свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_7 видане 07.09.2012 року, відповідно до якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 присвоєно прізвище "ОСОБА_10" (актовий запис № 994 від 07.09.2012 року).

ОСОБА_7 був батьком ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 виданим 05.09.1991 р. (актовий запис № 128 від 05.09.1991 року).

Після смерті ОСОБА_7 Острозькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 186/2015.

Згідно довідки Острозької державної нотаріальної контори № 652/01-16 від 12.08.2015 року спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є його дружина ОСОБА_1, його дочка - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3, які на день смерті батька були малолітніми. Заповіти від імені ОСОБА_7 не посвідчувалися та не складалися. Відомості про інших спадкоємців в нотаріальній конторі відсутні.

Оскільки до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_7 входить його право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1, то відповідно до ст.1267, 1269 ЦК України право на неї переходить в рівних частках до позивачів (тобто по 1/18 кожному).

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що після звернення позивачів до приватного нотаріуса Острозького міського нотаріального округу Конащук Л.М., державного нотаріуса Острозької районної державної нотаріального контори за видачею свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_7 на їхні частки у квартирі АДРЕСА_1, у такій видачі їм було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії Острозької районної державної нотаріальної контори № 653/02-31 від 12.08.2015 року, № 654/02-31 від 12.08.2015 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу від 27.01.2017 року.

З пояснень позивачів та оголошення в газеті "Замкова гора" №40 (900) від 03.10.2015 року встановлено, що оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру було втрачено під час пожежі.

Позивачами було вжито всіх можливих заходів щодо відновлення своїх прав на спірну квартиру шляхом звернення із заявами від 26.12.2016 року та 27.12.2016 року до Острозької міської ради Рівненської області про видачу дубліката втраченого свідоцтва про право власності на житло виданого 17.03.1993 року, та проведення державної реєстрації права власності на зазначену раніше квартиру, в зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа, за результатами розгляду яких вони отримали повідомлення виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області про відмову у видачі дубліката втраченого свідоцтва та проведені державної реєстрації права власності, оскільки відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не належить до компетенції органу місцевого самоврядування. Крім того, оскільки ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 померли, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, їх цивільна правоздатність (тобто здатність фізичної особи мати цивільні права та обов'язки) припинилася, а тому їх право власності на квартиру АДРЕСА_1 припинилося.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу).

За ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час, право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, крім іншого, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, визначено, що цивільна правоздатність (тобто здатність фізичної особи мати цивільні права та обов'язки) фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що не можливість реалізації права позивачів на спадщину та належні їм частки в спірній квартирі зумовлена відсутністю правовстановлюючого документа на спірну квартиру, а державна реєстрація права власності у зв'язку з втратою свідоцтва про право власності за ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проведена не може бути, оскільки їх цивільна правоздатність припинилася, таким чином заявлене право власності на їхні частки квартири АДРЕСА_1 ввійшло до складу спадщини, що відкрилась після їхньої смерті, та підлягає оформленню в порядку визначеному Цивільним кодексом України.

Крім того, за вказаних обставин, державна реєстрація права власності за ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не може бути проведена, в зв"язку в зв'язку втратою свідоцтва про право власності та неможливістю отримати його дубліката, як цього вимагає Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст.346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 права власності на спадкове майно, та враховуючи, що позивачі позбавлені можливості оформити свої майнові права на належні їм частки в спірній квартирі в зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на неї та неможливістю оформити його дублікат, то позов слід задоволити та визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом ОСОБА_8 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом ОСОБА_8, яка була спадкоємцем за законом ОСОБА_9 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом ОСОБА_7 право власності на 1/18 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за законом ОСОБА_7 право власності на 1/18 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом ОСОБА_7 право власності на 1/18 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

На підставі п. 4 ст. 25, п. 11 ч.1 ст. 346, ст.ст. 328 ЦК України, ст.. 530, 548-549 ЦК УРСР, керуючись ст.ст.10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом ОСОБА_8 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом ОСОБА_8, яка була спадкоємцем за законом ОСОБА_9 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом ОСОБА_7 право власності на 1/18 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за законом ОСОБА_7 право власності на 1/18 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом ОСОБА_7 право власності на 1/18 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.