АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2998/17 Справа № 183/1345/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Парфьонов Д. О. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участі секретаря: Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерного товариства «Науково виробниче об'єднання «Созидатель» про розподіл спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень та заяв про збільшення позовних вимог просить:

1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2:

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 (свідоцтво про право власності НОМЕР_9 від 06 липня 2010 видане Виконавчим комітетом Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області) із загальною площею - 534,0 кв.м., житловою площею - 132,7 кв.м., житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами;

- автомобіль марки LEXUS RX 450H, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, що придбаний у 2012 році за сумісні кошти подружжя за 733 890 (сімсот тридцять три тисячі вісімсот дев'яносто) грн. 00 коп.;

- автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_10, що придбаний у 2012 році за сумісні кошти подружжя за 165 000 (сто шістдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп.;

- грошові кошти у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» (юридична адреса: 01033, Україна, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ідентифікаційний код: 21685166) на банківських рахунках № НОМЕР_11, № НОМЕР_14 та інших відкритих за договорами про строковий банківський вклад № 305/2319/12 від 12 березня 2012 року, № 305/3212/13 від 30 травня 2013 року у загальній сумі 354 869 (триста п'ятдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят дев'ять) доларів США 70 центів;

- грошові кошти у Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» (юридична адреса: 03150, Україна, м. Київ, вул. Горького, 127, , МФО 322313) на депозитному рахунку № НОМЕР_12 та технічному рахунку для обслуговування депозиту № НОМЕР_13 у загальній сумі 420 938 (чотириста двадцять тисяч дев'ятсот тридцять вісім) грн. 90 коп.;

- вклад у статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТМ» (код за ) у розмірі 27 020 000 (двадцять сім мільйонів двадцять тисяч) грн. 00 коп.;

- акції прості іменні емітентом яких є Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель» (місцезнаходження юридичної особи: 49600, м. Дніпропетровськ, вул. Сєрова, 4, ідентифікаційний код за ) у кількості 867 865 (вісімсот шістдесят сім тисяч вісімсот шістдесят п'ять) штук, номінальною вартістю 867 865 (вісімсот шістдесят сім тисяч вісімсот шістдесят п'ять) грн. 00 коп.;

- земельну ділянку за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_15 від 11 грудня 2009 року, площа земельної ділянки - 0,2475 га, виданого згідно з рішенням 13 сесії 5 скликання Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 25-13/5 від 29 квітня 2008 року, розташовану у АДРЕСА_7;

- земельну ділянку за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_16 від 11 грудня 2009 року, площа земельної ділянки - 0,2500 га, виданого рішенням 13 сесії 5 скликання Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 25-13/5 від 29 квітня 2008 року, розташовану у АДРЕСА_7;

- квартиру (об'єкт житлової нерухомості) № АДРЕСА_5 площею - 93,2 кв. м., житловою площею - 52,3 кв.м;

2. Розділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та з підстав неможливості виділу у натурі частки із спільного майна здійснити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової, матеріальної компенсації вартості майна, вступним чином:

- визнати за ОСОБА_3 1/2 права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_6 із площею - 267, 0 кв. м., житловою площею - 66, 35 кв. м., житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та відповідно визнати за ОСОБА_2 1/2 права власності на означений житловий будинок;

- визнати за ОСОБА_3 1/2 права власності на акції ОСОБА_2 емітентом, котрих є Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель» та відповідно визнати (залишити) за ОСОБА_2 1/2 права власності на акції ОСОБА_2 емітентом, котрих є Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель» від загальної кількості акцій належних ОСОБА_2 емітентом, котрих є Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель», яка складає 867 865 штук, тобто по 433 932, 5 акції кожному;

- визнати право власності на земельну ділянку за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_15 від 11 грудня 2009 року, площа земельної ділянки - 0,2475 га розташовану у АДРЕСА_7 за ОСОБА_3 та відповідно визнати (залишити) право власності на земельну ділянку за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_16 від 11 грудня 2009 року, площа земельної ділянки - 0,2500 га розташовану у АДРЕСА_7 за ОСОБА_2;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину грошових коштів у розмірі 210 469 грн. 45 коп., які знаходились на депозитному рахунку № НОМЕР_12 та на технічному рахунку для обслуговування депозиту № НОМЕР_13 у Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідно визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину грошових коштів у розмірі 210 469 грн. 45 коп., які знаходились на депозитному рахунку № НОМЕР_12 та на технічному рахунку для обслуговування депозиту № НОМЕР_13 у Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України»;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину грошових коштів у розмірі 177 434 долари США 85 центів, які знаходились на депозитних рахунках № НОМЕР_11, № НОМЕР_14 у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» за договорами про строковий банківський вклад № 305/2319/12 від 12 березня 2012 року, № 305/3212/13 від 30 травня 2013 року та відповідно визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину грошових коштів у розмірі 177 434 долари США 85 центів, які знаходились на депозитних рахунках № НОМЕР_11, № НОМЕР_14 у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» за договорами про строковий банківський вклад № 305/2319/12 від 12 березня 2012 року, № 305/3212/13 від 30 травня 2013 року від загальної суми 354 869 доларів США 70 центів;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину грошових коштів (вкладу у статутний капітал юридичної особи) у сумі 13 510 000 грн. 00 коп. та відповідно визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину грошових коштів (вкладу у статутний капітал юридичної особи) у сумі 13 510 000 грн. 00 коп. витрачених (внесених) на створення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТМ» (юридична адреса згідно Свідоцтва про державну реєстрацію: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 89, ідентифікаційний код за ) від загальної суми 27 020 000 грн. 00 коп.;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобілю марки LEXUS RX 450H, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2 придбаного за договором купівлі - продажу № 111А/12 від 07 червня 2012 року та відповідно визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину означеного автомобіля;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобілю марки RENAULT KANGOO, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_10 та відповідно визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину означеного автомобіля;

- визнати за ОСОБА_3 1/2 права власності на квартиру (об'єкт житлової нерухомості) № АДРЕСА_5 площею - 46, 6 кв.м., житловою площею - 26,15 кв.м. та відповідно визнати за ОСОБА_2 1/2 права власності на означену квартиру;

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3:

- грошові кошти у розмірі 210 469 грн. 45 коп. вартості 1/2 частини грошових коштів у Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» () знятих ОСОБА_2 з банківських рахунків;

- грошові кошти у розмірі 177 434 долари США 85 центів вартості 1/2 частки грошових коштів у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» () знятих ОСОБА_2 з банківських рахунків;

- грошові кошти у розмірі 13 510 000 грн. 00 коп. вартості 1/2 частки грошових коштів витрачених (внесених) на створення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТМ» ();

- грошові кошти у розмірі 878 141 грн. 95 коп. вартості 1/2 частки автомобіля марки LEXUS RX 450H, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2 відчуженого ОСОБА_2 26 березня 2014 року;

- грошові кошти у розмірі 119 294 грн. 60 коп. вартості 1/2 частки автомобілю марки RENAULT KANGOO, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_10;

та стягнути з відповідача судовий збір сплачений за подання позовної заяви по справі.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_3 із посиланням на положення ст.ст. 60, 61, 69,70,71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 183,364,372 ЦК України, Рішення Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі № 1-8/2012, вказує, що 04 березня 2003 року між нею та ОСОБА_2 укладений шлюб, розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2014 року, залишеним без змін згідно ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2014 року.

В період шлюбу, 10 квітня 2012 року, на спільні кошти, згідно договорів купівлі-продажу з автосалонів, були придбані автомобіль RENAULT KANGOO, сірого кольору, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_4, а 20 червня 2012 року - автомобіль LEXUS RX 450Н, білого кольору, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_5, які зареєстровано на ім'я ОСОБА_2 Зазначає, що означене майно є спільною власністю подружжя.

В наступному відповідачем спільні грошові кошти подружжя в розмірі 375 014,70 доларів США розміщені на депозитних рахунках в Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» у відділені «Гвардійське» м. Дніпропетровська, згідно договорів № 305/3129/13 - 251 145,00 доларів США та № 305/3212/13 - 123 869,70 доларів США. Також, 05 квітня 2013 року згідно з договором № 305/3129/13 про строковий банківський вклад на ім'я відповідача розміщені на депозитний (вкладний) рахунок. Також набуті у шлюбі грошові кошти відповідачем розмішені на депозитному рахунку № НОМЕР_12 та на технічному рахунку для обслуговування депозиту № НОМЕР_13 у Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України», відкритих на ім`я відповідача.

Крім того, за час шлюбу сторонами придбано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 із загальною площею - 534, 0 кв. м., житловою площею - 132, 7 кв. м., що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, оформлений на праві власності за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_9 від 06 липня 2010 року, виданого Виконавчим комітетом Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та 11 грудня 2009 року набуто у власність земельні ділянки площею 0,2475 га та 0,2500 га, розташовані у АДРЕСА_7.

Більш того, під час шлюбу відповідач, перебуваючи у шлюбі з позивачем витратив спільні кошти подружжя на створення статутного капіталу ТОВ «ТТМ» у розмірі 27 020 000,00 грн. та набув акції прості іменні, емітентом яких є ПАТ «НВО «Созидатель» в кількості 867 865 штук номінальною вартістю 867865,00 грн., які на думку позивача також підлягають поділу між подружжям.

Крім іншого вказує, що після розірвання шлюбу між сторонами відповідач одноосібно, без дозволу позивача, в порушення ухвали про забезпечення позову, постановленої судом у справі, здійснив зняття грошових коштів, належних родині позивача та відповідача, накопичених подружжям за час шлюбу з рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» та Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк», здійснив продаж, зареєстрованого за ним та належного родині транспортного засобу марки LEXUS RX 450H ПАТ «НВО «Созидатель» та отримані грошові кошти використав на придбання у власність квартири АДРЕСА_8 площею - 46, 6 кв.м., житловою площею - 26,15 кв.м., яку позивач також вважає спільним сумісним майном подружжя через придбання її за кошти подружжя.

Заперечуючи проти позову, відповідач із посиланням на положення ст.ст.57, 60-63, 69-72 СК України, ст.ст. 177,179, 185, 190, 364, 365, 368, 369, 370, 372 ЦК України подав зустрічну позовну заяву, у відповідності до якої, з урахуванням уточнень просить:

1.- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об'єкт спільній сумісній власності: квартиру № АДРЕСА_9;

-визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об'єкт у спільній сумісній власності: квартиру № АДРЕСА_10;

-визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об'єкт у спільній сумісній власності: отриману позику 07 квітня 2005 року на підставі нотаріально посвідченого нотаріусом В.Д. Березіним Договору позики грошових коштів ОСОБА_6 у сумі 250 000 доларів США;

2.- визначити частку ОСОБА_2 у спільному сумісному майні, яка складається з: 1/2 квартири № АДРЕСА_9;

- виділити у власність ОСОБА_2 1/2 частину квартири № АДРЕСА_9;

- присудити ОСОБА_2 право на частку отриманої позики та стягнути з ОСОБА_3: 1/2 суми отриманої позики 07 квітня 2005 року на підставі нотаріально посвідченого нотаріусом В.Д. Березіним Договору позики грошових коштів ОСОБА_6 у сумі 250 000 доларів США, що складає 125 000 доларів США;

- визначити частку ОСОБА_2 у спільному сумісному майні та визнати такою, що належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності 1/2 вартості квартири № АДРЕСА_10 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 послався на те, що шлюбні стосунки між сторонами припинені у грудні 2013 року та з даного часу сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Під час шлюбу сторони спільно набули майно, яке він вважає за необхідне розділити, виходячи з принципів поваги та справедливості та згідно діючого законодавства. Так, в період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у грудні 2013 року за спільні кошти сім`ї позивачем та відповідачем за зустрічним позовом на підставі Договору № G-7-19 про інвестування житлового будівництва від 17 грудня 2002 року крім того, придбана квартира АДРЕСА_1, вартість якої на 01 квітня 2015 року становила 3 587 686 грн. Крім того, подружжям придбана квартира АДРЕСА_11 на підставі Договору № G-8-25 про інвестування житлового будівництва від 19 грудня 2002 року, вартість якої на той час становила 3 858 000 грн. Крім того, ОСОБА_3 07 квітня 2005 року під час шлюбу отримана позика у сумі 250 000 доларів США, про що свідчить нотаріально-посвідчений нотаріусом В.Д. Березіним ОСОБА_7 позики грошових коштів. Означене майно за посиланням ОСОБА_2 є спільним сумісним майном та має бути поділене. Вказує, що грошові кошти на придбання квартири АДРЕСА_2, хоча і з огляду на укладання договору інвестування до дати укладання шлюбу, однак бралися з сімейного бюджету, внаслідок чого на придбання майна витрачено спільні сумісні кошти. Крім того, згоди на відчуження частки в квартирі ОСОБА_4 він не надавав. Щодо квартири № 24 зазначає, що фінансова операція з придбання нерухомого майна - здійснена ОСОБА_3 без відома та згоди ОСОБА_2, однак також за спільні сумісні кошти, про що вказує відомості про дохід відповідача за спірний період часу.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Приватного акціонерного товариства «Науково виробниче об'єднання «Созидатель» про розподіл спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7):

- автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_10, реєстраційний номер НОМЕР_5.

Поділено спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та:

- визнано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7) право власності на 1/2 частку автомобілю марки RENAULT KANGOO, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_10, реєстраційний номер НОМЕР_5 за кожним;

- стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6) грошові кошти у розмірі 210 469 (двісті десять тисяч чотириста шістдесят дев`ять) грн. 45 коп. вартості 1/2 частки грошових коштів, що знаходились у Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» () на депозитному рахунку № НОМЕР_12 та технічному рахунку для обслуговування депозиту № НОМЕР_13 у загальній сумі 420 938 грн. 90 коп.;

- стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6) грошові кошти у розмірі 4827434 (чотири мільйони вісімсот двадцять сім) грн. 48 коп. вартості 1/2 частки грошових коштів, що знаходились у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» (юридична адреса: 01033, Україна, м. Київ, вул. Жилянська, 43, Ідентифікаційний код: 21685166) на банківських рахунках № НОМЕР_11, № НОМЕР_14 відкритих за договорами про строковий банківський вклад № 305/2319/12 від 12 березня 2012 року, № 305/3212/13 від 30 травня 2013 року у загальній сумі 354 869 доларів США 70 центів ();

- стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6) грошові кошти у розмірі 878 141 (вісімсот сімдесят вісім тисяч сто сорок одну) грн. 95 коп. вартості 1/2 частки автомобілю марки LEXUS RX 450H, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2.

В решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн.. 00 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічну позовну заяву.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін за наступних підстав.

Як було встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи,

04 березня 2003 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /т.1 а.с.9/.

14 вересня 2005 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2616 від 04 липня 2005 року зареєстровано право спільної часткової власності на житлову квартиру АДРЕСА_12

У відповідності до відповіді Філії АТ «Укрексімбанк» № 050-24/422 від 29 липня 2014 року, 20 лютого 2009 року ОСОБА_2 відкрито у філії картковий рахунок для зарахування пенсії № НОМЕР_8. Залишок по рахунку станом на 09 липня 2014 року становить 9695,07 грн. Депозитний рахунок № НОМЕР_12 та технічний рахунок для обслуговування депозиту № НОМЕР_13 відкриті 13 жовтня 2009 року, залишки коштів по рахункам станом на 09 липня 2014 року становлять 420 938,90 грн. та 0,00 грн. відповідно. Зарахування на депозитний рахунок виконувалось виключно з пенсійного рахунку та відсотків за цим депозитом згідно заяви клієнта.

27 жовтня 2009 року Виконавчим комітетом Спаської сільської ради винесено Рішення № 122, яким постановлено оформити право власності ОСОБА_2 на будинок в АДРЕСА_14 на ОСОБА_2, підготувати та видати свідоцтво про право власності /т.7 а.с.42/.

11 грудня 2009 року ОСОБА_2 на підставі рішення 13 сесії 5 скликання Спаської сільської ради № 25-13/5 від 29 квітня 2008 року набув права власності на земельну ділянку, площею 0,2475 га у межах згідно з планом, розташовану по АДРЕСА_13 Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер НОМЕР_18 /т.2 а.с.215/.

Також, як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_17, 11 грудня 2009 року ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, площею 0,250 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_13 Дніпропетровської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення 13 сесії 5 скликання Спаської сільської ради № 25-13/5 від 29 квітня 2008 року, кадастровий номер НОМЕР_19 /т.2 а.с.216/.

Відомості щодо набуття права власності відповідача на земельні ділянки підтверджуються відповіддю Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області № 1565/01-06 від 17 липня 2014 року /т.2 а.с.214/.

Окрім того, матеріали справи свідчать, що 11 грудня 2009 року ОСОБА_3 на підставі рішення сесії Спаської сільської ради № 25-13/5 від 29 квітня 2008 року передана у власність земельна ділянка, площею 0,2400 га, розташована за адресою: АДРЕСА_13 Дніпропетровської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /т.4 а.с.61/.

06 липня 2010 року Виконавчим комітетом Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок в АДРЕСА_15 /т.1 а.с.124, т.7 а.с.43/.

Як вбачається зі статуту ТОВ «ТТМ» (нова редакція) від 06 вересня 2011 року, Учасниками товариства є ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_12 Розмір статутного капіталу становить 40000000,00 грн. розмір внесків учасників становить, окрім іншого - ОСОБА_3 - 1468000,00 грн., що становить 3,67 відсотків статутного капіталу Товариства, ОСОБА_2 - 27020000,00 грн., що становить 67,55 відсотків статутного капіталу Товариства. Учасники Товариства не відповідають за його зобов`язаннями /т.1 а.с.130-143/. Водночас, з договору про купівлю-продаж частки в статутному капіталі ТОВ «ТТМ» від 01 червня 2007 року вбачається, що ТОВ «ІНТЕРФІН КАПІТАЛ» продав, а ОСОБА_3 купила частку, яка складає 1,6 відсотків статутного капіталу Товариства вартістю 16000,00 грн.; ОСОБА_2 купив частку, яка складає 49,14 відсотків статутного капіталу Товариства вартістю 491400,00 грн. /т.1 а.с.144-145/.

Згідно зі статутом ПАТ «НВО «Созидатель» (нова редакція), ПАТ «НВО «Созидатель» є правонаступником АТЗТ «НВО «Созидатель». Статутний капітал Товариства становить 41224253 грн. Статутний капітал поділено на 40924253 штуки простих іменних акцій номінальною вартістю 1,00 грн. кожна та 300000 привілейованих іменних акцій номінальною вартістю 1,00 грн. кожна. Статутний капітал утворюється з вартості вкладів засновників та Акціонерів, внесених внаслідок придбання ними акцій. Оплата вартості акцій Товариства може здійснюватися грошовими коштами (в тому числі в іноземній валюті), цінними паперами, іншими речами або майновими чи іншими відчужуваними правами, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка цінних паперів, інших речей або майнових чи інших відчужуваних прав, що вносяться в оплату за акції Товариства, здійснюється за згодою акціонерів Товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку… /т.1 а.с.146-161/. Як вбачається з Інформаційної довідки Депозитарія ПАТ «Національний депозитарій України», ОСОБА_3 є власником 14768 простих іменних акцій ПАТ «НВО «Созидатель», що становить 0,0358 відсотків від статутного фонду Товариства; ОСОБА_2 є власником 867865,00 простих іменних акцій ПАТ «НВО «Созидатель», що становить 2,1052 відсотків від статутного фонду Товариства; ТОВ «ТТМ» є власником 40000000,00 простих іменних акцій ПАТ «НВО «Созидатель», що становить 97,0303 відсотків від статутного фонду Товариства /т.1 а.с.163/. Також ОСОБА_3 є власником 19875 іменних привілейованих акцій ПАТ «НВО «Созидатель», що становить 0,0482 відсотків від статутного фонду Товариства; ОСОБА_2 є власником 867865,00 простих іменних акцій ПАТ «НВО «Созидатель», що становить 2,1052 відсотків від статутного фонду Товариства; ТОВ «ТТМ» є власником 40000000,00 простих іменних акцій ПАТ «НВО «Созидатель», що становить 97,0303 відсотків від статутного фонду Товариства /т.1 а.с.164-166/. Також, згідно з Сертифікатом акцій серії А № 0000007 від 26 січня 2007 року ОСОБА_2 є власником 454161 іменних акцій АТЗТ «НВО «Созидатель» номінальною вартістю 1 грн. /т.1 а.с.167-168/.

12 березня 2012 року ОСОБА_2 з ПАТ «ОТП Банк» укладено договір № 305/2319/12 про строковий банківський вклад, у відповідності до якого Банк взяв на себе зобов`язання прийняти вклад клієнта безготівково - шляхом списання (договірне списання) з поточного рахунку Клієнта, відкритого в Банку № НОМЕР_20 в сумі 231000,00 доларів США та зарахувати на вкладний рахунок, відкритий в Банку № НОМЕР_11. Дата повернення вкладу - 13 березня 2013 року. Банк зобов`язався зберігати вклад та розраховувати на нього дохід за ставкою 9,00 % річних /т.1 а.с.126-127/.

10 квітня 2012 року згідно з договором купівлі-продажу № 58, ОСОБА_2 придбав автомобіль RENAULT KANGOO, сірого кольору, 2011 року випуску за ціною 165000,00 грн. /т.1 а.с.117-119/ та того-ж дня отримав означений транспортний засіб, сплативши грошові кошти, обумовлені договором /т.1 а.с.121, 123/.

07 червня 2012 року ОСОБА_2 з ТОВ «Арена Сервіс, ЛТД» укладено договір № 111А/12 купівлі-продажу транспортного засобу, у відповідності до якого ОСОБА_2 придбав автомобіль LEXUS RX 450Н, білого кольору, 2012 року випуску за ціною 733890,00 грн. згідно з додатковою угодою від 15 червня 2012 року /т.1 а.с.105-109, 110-112, 113/. 15 червня 2012 року відповідачем отримано транспортний засіб /т.1 а.с.114/.

15 листопада 2012 року ОСОБА_2 передано в дар ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_16, належну дарувальнику на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05 лютого 2007 року /т.4 а.с.10/.

30 травня 2013 року ОСОБА_2 з ПАТ «ОТП Банк» укладено договір № 305/3212/13 про строковий банківський вклад, у відповідності до якого Банк взяв на себе зобов`язання безготівково, шляхом списання у порядку, передбаченому договором з поточного рахунку Клієнта № НОМЕР_20, відкритого в Банку в сумі 123869,70 доларів США та зарахувати вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_14 відкритий в Банку. Дата повернення суми - 04 червня 2014 року, або день, визначений в п.2.3.2.1 Договору (у разі пролонгації вкладу). Банк зобов`язався зберігати вклад та розраховувати по ньому дохід за ставкою 6,50 % річних /т.1 а.с.10-11/.

Шлюб між сторонами розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 23 травня 2014 року, залишеним без змін згідно з ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2014 року /т.4 а.с.221, 222-223/.

11 березня 2016 року ОСОБА_2 придбано житлову квартиру № АДРЕСА_5 площею - 46,6 кв.м., житловою площею - 26,15 кв.м. за ціною 507000,00 грн. /т.6 а.с.180/.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що сторони спільних дітей не мають, як до, так і після дати укладання шлюбу до дати припинення шлюбних відносин працювали, отримували дохід.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, правильно керуючись ст.ст.57,60,61,63,68-71 СК України, ст.81 ЗК України, ст.ст. 331,355,356,364,368 ЦК України, ст.23,24,28 КпШС України, ст.24,50 Закону України «Про господарські товариства», ст.12,20 Закону України «Про акціонерні товариства», постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ухвалив обґрунтоване рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог та відмови у задоволенні зустрічного позову, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Посилання Відповідача у апеляційній скарзі про безпідставність стягнення з нього за Рішенням грошової суми 878 141,95 грн. в рахунок 1/2 вартості автомобіля LEXUS RX 450Н, та на сумнівність висновку експерта - оцінювача ТОВ «Європейська оціночна компанія», а також на порушення права його особистої приватної власності - не можуть бути підставою для скасування рішення виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, означене майно було набуте під час шлюбу. При цьому належних доказів на підтвердження того, що означене майно є особистою власністю одного з подружжя, та не набуте внаслідок спільної праці подружжя - матеріали справи не містять, відтак - місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про віднесення даного майна до спільної власності подружжя, яке підлягає поділу в порядку ст.ст.70, 71 СК України. При цьому, суд також правомірно зазначив, що матеріали справи, та доводи відповідача не містять підстав для відступу від презумпції рівності часток майна дружини та чоловіка.

Однак, як вбачається з матеріалів справи транспортний засіб LEXUS RX 450Н, білого кольору, 2012 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_5, належний ОСОБА_2 знято з обліку органами ДАІ 19 березня 2014 року та 26 березня 2014 року зареєстровано за АТЗТ «НВО «Созидатель» /т.2 а.с.201/.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль LEXUS RX 450Н, 2012 року випуску був зареєстрований на дату подання позову 28.02.2014 на праві власності за Відповідачем та придбаний у шлюбі за договором купівлі-продажу від 07.06.2012 року за 733890 грн. (сумісні грошові кошти подружжя) та відчужений самостійно, одноособово Відповідачем без згоди Позивача після фактичного припинення шлюбних відносин (грудень 2013) та після подання позовної заяви 28.02.2014 до суду та за 1 (один) день до відкриття провадження 27.03.2014 року у цивільній справі № 183/1345/14-ц. а саме здійснення зняття т/з за власною заявою з обліку 19.03.2014 року у ЦНП 1201 м.Дніпропетровськ та здійснено реєстрацію вказаного т/з 26.03.2014 ЦНП 1201 м.Дніпропетровськ за підприємством АТЗТ НВО «СОЗИДАТЕЛЬ» (), засновником та співвласником якого є Відповідач за довідкою-рахунком ВІА 311232 (лист Державтоінспекції № 14/ІЦНП - від 09.07.2014 року), що і було встановлено місцевим судом при прийнятті рішення.

Під час розгляду справи триваючого більше 3 років, Відповідач не надав належних доказів відповідно до ст. ст. 57, 60, 64 ЦПК України, котрі б спростовували ту обставину, що даний автомобіль придбаний за його особисті грошові кошти, а не подружжя, а тому відповідно до ст. 60 СК України місцевий суд обґрунтовано визнав вказана майно таким, що на час придбання було спільною сумісною власністю подружжя та яке з підстав незалежних від Позивача та попри волю останнього вибуло (відчужено) із сумісної власності.

Згідно до ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу України: «Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою».

Відповідно до п. 30 Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: «Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі».

Посилання апеляційної скарги Відповідача, щодо сумнівності висновку експерта - оцінювача ТОВ «Європейська оціночна компанія» за яким здійснено визначення вартості частки вищезазначеного автомобіля - є необґрунтованими, та спростовуються матеріалами справи, зокрема доданими до висновку Сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності виданого Державною установою Фондом Державного майна України за № 16912/14 від 17.09.2014 та посвідченням Фонду Державного майна України наданого експерту - оцінювачу ОСОБА_14 про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 397-ПК від 11.02.2016. Окрім того, належних доказів, в розумінні ст.60 ЦПК України, на спростування відомостей про іншу вартість транспортного засобу, відчуженого відповідачем на користь третьої особи відповідачем до суду надано не було.

Посилання апелянта на безпідставне стягнення з останнього 1/2 частини грошових коштів, які знаходились на рахунках у банківських установах ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» () та ПАТ «ОТП Банк» (ідентифікаційний код: 21685166) також є безпідставними та підтвердженими доказами, оскільки має місце стягнення з Відповідача 1/2 частини грошових коштів, що були спільною власністю подружжя (на підставі договорів про строковий банківський вклад та депозиту), які були одноособово зняті Відповідачем з рахунків після відкриття цивільного провадження по справі № 183/1345/14-ц, та після винесення ухвали від 23.05.2014 по справі № 183/1345/14-ц (№2-з/183/19/14) про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони Відповідачу здійснювати певні дії відносно майна, у тому числі відносно вищезазначених грошових коштів (що підтверджується конкретними письмовими доказами наявними у матеріалах справи, відповідями банківських установ та ДВС.

Тобто попри заборону суду Відповідачем здійснено дії із зняття коштів з банківських рахунків (підтверджується безпосередньо отриманням Відповідачем ухвал суду про забезпечення позову з заборонами вчиняти будь які дії та арешту та оскарження їх в Апеляційному суді, не однократними ознайомленнями уповноваженими представниками Відповідача з матеріалами справи, ухвал про забезпечення доказів та здійсненими виконавчими діями ДВС) (Том 2: а.с. 2-7, а.с.97-105, а.с. 108-114, а.с. 147, 150, 151, 152, 163, а.с. 173-179, а.с. 199. Том 3 а.с. 24 інше).

Окрім вищезазначеною підтверджуючими обставинами відкриття та закриття рахунків Відповідачем у банківській установі є письмовий доказ наданий ПАТ «Державний експортно -імпортний банк України» до Суду за № 050/24-312 від 06.10.2014 (Том 3, а.с. 247).

Аналогічним чином Відповідач вчинив з грошовими коштами на рахунках у ПАТ «ОТП Банк № НОМЕР_11, № НОМЕР_14, що також додатково підтверджується відповіддю банку Суду № 305-01-3/109 від 25.06.2014 про закриття рахунків, що відображено у мотивувальній частині рішення суд першої інстанції.

Зауваження апелянта у скарзі стосовно надмірної суми стягнутої 1/2 частини коштів, що знаходились у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» на банківських рахунках в розмірі 4827434,48 грн. - є безпідставними, з огляду на те, що вказану 1/2 частину коштів з валютного рахунку було стягнуто судом у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на дату винесення рішення та на час розгляду справи.

Посилання скарги Відповідача, на те, що грошові кошти які знаходились на депозитах у банківських установах є особистою власністю Відповідача, які останній накопичив за час праці до шлюбу не підтверджено належними доказами відповідно до ст. ст. 57-60 ЦПК України, грошові кошти є спільними, та підлягали розподілу по справі № 183/1345/14-ц, але з підстав їх одноособового зняття Відповідачем, Позивач був позбавлений на справедливий розподіл відповідно до прав встановлених ст. 63 Сімейного кодексу України так, як гроші були зняті а рахунки закриті Відповідачем.

Відповідно до п. 30 Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя»: «Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі».

Збільшення позовних вимог Позивача до Відповідача від 13.01.2017 по справі № 183/1345/14-ц здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України та у відповідності до офіційного курсу НБУ України на дату подання відповідної заяви з долученням офіційного повідомлення НБУ про курс валют до гривні.

Рішення суду щодо відмови у задоволенні решти вимог первісного позову сторонами не оскаржується, а тому, на підставі ст.303 ЦПК України, апеляційним судом не переглядається.

Щодо посилань апеляційної скарги відносно обґрунтованості вимог зустрічного позову та неправомірної відмови місцевого суду у їх задоволенні - апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вимоги Відповідача (позивача за зустрічним позовом) по справі № 183/1345/14-ц пов'язаних з договором позики грошових коштів від 07.04.2005 у розмірі 250 000 доларів США, не може бути предметом розгляду з підстав відсутності будь якої заборгованості за вищезазначеним договором (т.6 а.с.200-204).

Вимоги Відповідача (позивача за зустрічним позовом) відносно майна 1/2 частини квартири АДРЕСА_3, що належить на праві власності Позивачу (Відповідачу за зустрічним позовом) є необґрунтованими, з підстав того, що зазначене майно не відноситься до спільної власності подружжя, а є особистою приватною власністю ОСОБА_6, придбаного за кошти останньої, які належали особисто їй, за рахунок продажу іншої нерухомості (квартири), що підтверджується матеріалами справи, зокрема документальними доказами, поясненнями самої ОСОБА_6, ОСОБА_4 та показами свідків, а також Договором № G-7-19 про інвестування житлового будівництва від 17.12.2002 року, укладеного ОСОБА_3 ще до укладення шлюбу з Відповідачем 04.03.2003 року, а також дублікатами касових аркушів касової книги ПАТ НВО «Созидатель», щодо внесення ОСОБА_3 грошових коштів на Квартиру за інвестиційним Договором у сумі -75 357. 5 щг (16.12.2002 року - 16 275 три.; 28.01.2003 року - 5 000 грн.; 17.02.2003 року - 48 357, 50 грн. та 5 725 грн.) (Том. 5, а.с. 88-93), а також після реєстрації шлюбу сплачено суму 6 420 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Вимоги Позивача за зустрічним позовом відносно майна 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 не підтверджені жодними доказами відносно того, що вищезазначене майно зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 чи було зареєстровано за останньою під час перебування у шлюбі, так само, як і не надано суду доказів того, що за вищезазначене майно ОСОБА_3 здійснювала розрахунок грошовими коштами подружжя.

Наданий Відповідачем ОСОБА_7 про інвестування житлового будівництва № G-8-25 від 19.12.2002 жодним чином не підтверджує набуття ОСОБА_3 права власності на вищезазначене майно, витрачання грошових коштів подружжя.

Окрім вищезазначеного Апеляційний суд також звертає увагу Відповідача на угоду про відступлення договору від 10.12.2003 (долучено ОСОБА_2 до зустрічного позову) за якою ОСОБА_3 передала усі права та обов'язки за Договором про інвестування житлового будівництва № G-8-25 від 19.12.2002 новому інвестору, котрий і є власником житлової нерухомості квартири АДРЕСА_1

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко