АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/3392/17 Головуючий в першій
Провадження 22-ц/774/1946/К/17 інстанції Пустовіт О.Г.
Категорія № 26 (I) Доповідач - Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар - Кислиця І.В.

за участі: представника Приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» - Сагуйченко Єгора Вікторовича,

представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (далі - ПрАТ «Євраз Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, 320000 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища на підприємстві відповідача з 01.09.1998 року і працює у теперішній час підземним прохідником шахти «Ювілейна» однак через проблеми із здоров'ям часто перебуває у стані непрацездатності та йому тимчасово запропоновано легку працю.

За рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини в лютому 2017 року йому були встановлені професійні захворювання:

- радикулопатія попереково-крижова переважно зліва , та шийна з вираженими статико- динамічними порушеннями , больовим, мязовотонічним та периферичним синдромами.

- сидеросилікоз першої стадії Емфізема легень 1 ст.За висновком МСЕК від 28.03.2017 серії 12 ААА № 044690 йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 50% та третя группа інвалідності з 26.05.2017 з переоглядом у 2018 р. та рекомендовано забезпечення лікарськими засобами.

Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я та йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Вказав, що покращення в стані здоров'я не відбувається, з кожним днем відчуває лише погіршення в стані здоров'я. Змінився рівень життєвої діяльності і необхідно прикладати багато зусиль для організації свого життя.

У зв'язку з вище наведеним позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 серпня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Євраз Суха Балка» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 35000 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПрАТ «Євраз Суха Балка» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Євраз Суха Балка», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач є винним у втраті позивачем працездатності та причинно-наслідкового зв'язку праці на підприємстві ПрАТ «Євраз Суха Балка» з фактом втрати працездатності позивача, авідтак не доведений і обов'язок останнього у відшкодуванні позивачу моральної шкоди.

На думку апелянта, при визначенні розміру моральної шкоди, суд не врахував ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, тому розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди.

Крім того, позивач був ознайомлений із наявністю шкідливих та важких умов праці, тому представник відповідача вважає, що саме на працівника покладено обов'язок дбати про особисту безпеку та здоров'я, а професійне захворювання у позивача виникло внаслідок його власного недбайливого ставлення до свого здоров'я, тоді як роботодавець забезпечував позивача засобами колективного та індивідуального захисту і скорочував час дії шкідливих виробничих факторів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач з 01.09.1998 року та по теперішній час пропрацює у ПрАТ «Євраз Суха Балка» підземним прохідником на шахті «Ювілейна » з повним робочим днем в підземних умовах.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.04.2017 р., обставини, при яких ОСОБА_4 отримав професійні захворювання, це - перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища: умови праці по вмісту у повітрі робочої зони пилу відносяться до 3 класу 2 ступеню шкідливості, за параметрами шуму до 3 класу 3 ступеня шкідливості, по мікроклімату до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за важкістю праці до 3 класу 2 ступеню шкідливості. Загальна оцінка до 3 класу 2 ступеню шкідливості.

Відповідно до висновку МСЕК позивачу ОСОБА_4 первинно 26.05.2017 року було встановлено 50% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом 3 групи з датою чергового переогляду 01.05.2018 року.

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_4 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язане з виробництвом, і наявності у зв'язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05 квітня 2017 року (а.с.11) причиною професійного захворювання ОСОБА_4 є робота протягом 18 років та 5 місяців на підприємстві відповідача, в умовах перевищення гранично допустимих показників в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища.

В п. 16 Акту розслідування причин виникнення професійного захворювання зазначено, що позивач ОСОБА_4 працював в підземних умовах шахти «Ювілейна» підземним прохідником, виконував весь комплекс робіт проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших міси порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничопрохідницького" устаткування підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії повітрі робочої зони. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого просто перешкоджаючого їх застосування, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичними перевантаженнями.

Згідно п. 17 зазначені фактори важкості праці: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну становила 39 кг. при нормі до 30 кг, робоча поза - не зручна 40.6% тривалості зміни при гранично допустимій- до 25 %, величина статичного навантаження при утриманні вантажу двома руками становила 72413 кг при нормі до 70000 кг/с; зовнішнє фізичне динамічне навантаження, виражене в одиницях механічна роботи за зміну при регіональному навантаженні (з переважною участю м'язів рук та плечової суглоба - 46.8 Вт при гранично допустимому до 45 Вт згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.04.2014 № 248.

Вміст пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони в З рази перевищує ГДК (6.7 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3 згідно ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санитарно - гигиенические требования к воздуху рабочей зоны»)., однак конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити неможливо (п. 19 Акту розслідування….).Згідно ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд першої інстанції правильно встановив правові відносини сторін та застосував відповідну норму матеріального права.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач добровільно працював тривалий час у шкідливих умовах праці та саме його дії стали причиною професійного захворювання безпідставні та суперечать вищевикладеному оскільки згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 05 квітня 2017 року причиною професійного захворювання є робота ОСОБА_4 на підприємстві відповідача впродовж 18 років 5 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач є винним у втраті позивачем працездатності та причинно-наслідкового зв'язку праці на підприємстві ПрАТ «Євраз Суха Балка» з фактом втрати працездатності позивача, авідтак не доведений і обов'язок останнього у відшкодуванні позивачу моральної шкоди не можуть бути підставою для скасування рішення суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01.09.1998 року та по теперішній час працює у ПрАТ «Євраз Суха Балка» підземним прохідником на шахті «Ювілейна» з повним робочим днем в підземних умовах.

Відповідно до висновку МСЕК позивачу позивачу первинно 26.05.2017 року було встановлено 50% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом 3 групи.

Отже, в даному випадку відповідач - ПрАТ «Євраз Суха Балка» - повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім'ї, і рівних та невід'ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності».

Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини - головним обов'язком держави (ст. 3 Конституції України).

Посилання в апеляційній скарзі представника ПрАТ «Євраз Суха Балка» на неврахування судом першої інстанції того, що відповідач не приховав важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував, тобто протиправних дій відносно позивача не вчиняв, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки причини виникнення професійного захворювання позивача та обставини щодо незабезпечення відповідачем позивача безпечних та нешкідливих умов праці встановлені Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05 квітня 2017 року, який міститься у матеріалах справи, відповідачем не оспорюється та є дійсним.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач добровільно працював тривалий час у шкідливих умовах праці та саме його дії стали причиною професійного захворювання безпідставні та суперечать вищевикладеному, оскільки згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 05 квітня 2017 року причиною професійного захворювання позивача є його робота, зокрема, на підприємстві відповідача, в умовах впливу шкідливих виробничих факторів.

Колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди, присудженої судом першої інстанції, який визначено ним, з урахуванням Правил та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, судом враховано характер отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, та є значно завищеним, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються вказаними висновками суду.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" відхилити.

Рішення Жовтневого районного м. Кривого Рогу від 10 серпня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: