Справа № 526/269/17
Провадження № 2/526/305/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Бобрицької сільської ради Гадяцького району, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом,

в с т а н о в и в:

у лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади Бобрицької сільської ради Гадяцького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, вказуючи, що у червні 2004 року померла його баба ОСОБА_3, після смерті баби залишилася спадщина. Позивач не оформив спадщину в нотаріальній конторі в шестимісячний термін, в звязку з тим, що захворів та тривалий час перебував на лікуванні, тому звернувся до суду.

В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи.

Сторони також направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Третя особа звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 21 травня 1971 року в с. Куличка Лебединського району, його матірю є ОСОБА_4.

Рішенням Гадяцького районного суду від 3 серпня 2015 року встановлено факт родинних відносин між дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 та її матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 9 червня 2004 року в с. Бобрик Гадяцького району Полтавської області.

Згідно державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_3 передані у приватну власність земельні ділянки.

9 червня 2004 року в с. Бобрик Гадяцького району ОСОБА_3 померла.

Згідно довідки Бобрицької сільської ради Гадяцького району на дату смерті, ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала одна ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_2 після померлої ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, про що йому було надано відмову в звязку із пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини, інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися.

Згідно довідки Бобрицького фельдшерського-акушерського пункту ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 4 грудня 2004 року по 10 грудня 2004 року з діагнозом: грип.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спадкоємців; велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. Крім того з дня відкриття спадщини сплинуло більше 12 років.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України є переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України.

Однак суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини в період з 10 червня 2004 року, з моменту відкриття спадщини по 4 грудня 2004 року та по 10 грудня 2004 року і далі.

Докази, що позивач хворів і перебував на тривалому лікуванні, відсутні.

З довідки, виданої Бобрицьким фельширського-акушерським пунктом, на яку посилається позивач, як на підтвердження тривалої хвороби, вбачається, що він перебував на амбулаторному лікуванні, а отже мав можливість звернутися у вказаний період до нотаріуса, оскільки його лікування не передбачало дотримання відповідного режиму в медичній установі. Також період лікування в лікувальному закладі згідно довідки (з 4 грудня 2004 року по 10 грудня 2004р.) не є тривалим, що не перешкоджало позивачу звернутися із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк.

При цьому, суд звертає увагу, що за правилами п. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р № 296/5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Таким чином, позивач мав можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою, але такі дії ним теж не вчинялися.

Отже, перебування на амбулаторному лікуванні у лікувальному закладі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки стан здоровя не позбавляв позивача можливості виділити час, отримати юридичну консультацію та звернутися із заявою до нотаріуса, в тому числі і шляхом надіслання її поштою.

Суд також зауважує, що ОСОБА_1 звернувся до суду лише у лютому 2017 року, тобто більше ніж через 12 років з часу відкриття спадщини, при цьому зазначивши поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини хворобу в останні дні визначеного законом строку та перебування на лікуванні. При цьому позивач не вказує, які обєктивні причини після завершення лікування у грудні 2004 року, 12 років заважали йому звернутися з відповідною заявою до нотаріуса або суду. Звернення ОСОБА_1 з позовом про продовження додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини через значний проміжок часу, на думку суду, не відповідає засадам розумності та справедливості.

Оскільки доводи позивача не ґрунтуються на безспірних доказах, що містяться у справі та нормах чинного законодавства, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. 1270,1272 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 174, 197, 209, 212, 213, 214, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

- позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади Бобрицької сільської ради Гадяцького району, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча: Л. В. Максименко