Справа № 212/6566/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Дехта Р.В., за участю секретаря Більченко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, без присутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності квартири на праві приватної власності померлому та визнання права власності в порядку спадкування за законом та розподіл спадкового майна в натурі,-

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності квартири на праві приватної власності померлому та визнання права власності в порядку спадкування за законом та розподіл спадкового майна в натурі. В обґрунтування позову позивач у своїй позовній заяві зазначила, що мати позивачки ОСОБА_5, померла 29 травня 2013 року. Спадкоємцями ОСОБА_5 першої черги є її діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_2 у позовні заяві зазначає, що за життя ОСОБА_5 на праві приватної власності належав будинок № 31 вул. Празька в м.Кривому Розі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори 08 листопада 2002 року, за реєстровим № 1-5377. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано в Криворізькому БТІ 21.11.2002 року.

Також за життя ОСОБА_5 здійснила купівлю квартири АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 03 червня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстровим № 2-2122.

Але мати позивачки за життя державну реєстрацію права власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу не здійснила. Відсутність державної реєстрації права власності на квартиру № 27 в будинку № 62 на по вул. Кропивницького в м.Кривому Розі ОСОБА_5 не позбавляє її права власності на неї, оскільки воно набуте у відповідності до норм чинного законодавства і є спадковим майном після її смерті, але відсутність державної реєстрації права власності на квартиру є перешкодою для отримання спадкоємцями у спадок спадкового майна.

У звязку з чим відповідно до ч 2 ст. 256 ЦПК України позивачка вважає, що в судовому порядку необхідно встановити факт належності квартири за життя на праві приватної власності померлій матері ОСОБА_5

На час смерті ОСОБА_5 усі її діти спадкоємці першої черги були зареєстровані за однією адресою м.Кривий Ріг, вул. Празька, буд 31 разом із спадкодавцем, у звязку з чим та на підставі ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, так як у встановлений строк ст. 1270 ЦК України не заявляли про відмову від спадщини.

ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_5А звернулась до Державного нотаріуса ОСОБА_6 Другої криворізької державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після померлої. Разом з тим позивачка повідомила нотаріуса про те, що окрім неї є ще два спадкоємця першої черги, які вважаються такими, що прийняли спадщину, але до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини останні не звернулись. ОСОБА_2 повідомила нотаріусу про те, що бажає виділу спадщини в натурі, але оскільки інші спадкоємці до нотаріуса не звернулись та не надали відповідно згоди на це, нотаріусом 30 липня 2016 року було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дій, а саме нотаріусом відмовлено ОСОБА_2М, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 29.05.2013 року матері ОСОБА_5, у звязку з суперечкою, що виникла між спадкоємцями з приводу їх прав на частки у спадковому майні.

Проте на теперішній час відповідачі до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва на право власності на спадщину за законом не звертаються, що позбавляє позивачку право отримати спадщину за законом. У звязку з чим позивачка змушена звертатись до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

На обгартування позовних вимог, щодо розподілу спадкового майна в натурі, позивачка посилається на той факт, що вона після смерті матері з 01 вересня 2013 року почала мешкати у квартирі АДРЕСА_1, яка є спадковим майном. Інші спадкоємці вказаною квартирою не користуються, так само як ОСОБА_2 не користується будинком № 31 по вул.. Празька в м.Кривому Розі, який є також спадковим майном. Будинком користуються відповідачі, у звязку з чим задля розвязання спірного питання та досягнення раціонального рішення, яке б було в інтересах усіх спадкоємців, посилаючись на вимоги ст. ст. 364, 1278 ЦК України вважає запропонований нею варіант розподілу спадкового майна не призведе до порушення прав відповідачів.

Тому просить суд здійснити їй виділ спадкового майна в натурі, а саме виділити їй ОСОБА_2 із спадкової маси в натурі однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а двом іншим спадкоємцям відповідачам чотирьох кімнатний будинок № 31 по вул. Празька в м.Кривому Розі, що в повній мірі буде відповідати інтересам всіх сторін, оскільки отримання у спадщину, як квартиру так і будинок кожному по 1/3 частині, призведе до того, що жоден із спадкоємців не матиме повноцінну нерухомість та в подальшому унеможливить в першу - чергу користування однокімнатною квартирою усіма трьома спадкоємцями.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримку позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання, що було призначено на 16 березня 20167 року не зявилась, в попередньому суждовому засіданні позов визнали у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 заздалегідь, кожен окремо, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позовних вимог в повному обсязі, вказанні заяви зареєстровані 20 лютого 2017 року за вхідними номерами №4258/17 та №4259/17.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, що були дані на попередньому судовому засіданні та дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов повинен бути задоволений у повному обсязі з наступних підстав.

Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що мати позивачки ОСОБА_5, померла 29 травня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 31.05.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 892.

За життя ОСОБА_5 на праві приватної власності належав будинок № 31 вул. Празька в м.Кривому Розі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори 08 листопада 2002 року, за реєстровим № 1-5377. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано в Криворізькому БТІ 21.11.2002 року.

Також за життя ОСОБА_5 здійснила купівлю квартири АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 03 червня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстровим № 2-2122.

Але мати позивачки за життя державну реєстрацію права власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу не здійснила.

Ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зазначеній нормі закріплюється презумпція правомірності набуття права власності. Незаконність набуття права власності має бути встановлено рішенням суду.

Згідно ст. 2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державною фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр прав на нерухоме мано та їх обмежень ( далі-Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, субєктів речових прав, технічні характеристики обєктів нерухомого майна, кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, що вчинені щодо таких обєктів нерухомого майна.

Згідно ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обовязковій державній реєстрації в порядку, встановленим цим Законом. Правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону.

Таким чином відсутність державної реєстрації речового права на нерухоме майно лише позбавляє власника прав розпорядження належним йому майном, а не свідчить про відсутність самого права власності, якщо воно набуте на підставах, що не заборонені законом.

А отже відсутність державної реєстрації права власності на квартиру № 27 в будинку № 62 на по вул. Кропивницького в м.Кривому Розі ОСОБА_5 не позбавляє її права власності на неї, оскільки воно набуте у відповідності до норм чинного законодавства і є спадковим майном після її смерті, але відсутність державної реєстрації права власності на квартиру є перешкодою для отримання спадкоємцями у спадок спадкового майна.

Відповідно до ч 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У звязку з чим на підставі зазначених обставин та доказів в судовому порядку необхідно встановити факт належності квартири за життя на праві приватної власності померлій матері ОСОБА_5

Судом встановлено, що спадкоємцями ОСОБА_5 першої черги є її діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Миколайович- сторони по справі.

На час смерті ОСОБА_5 усі її діти спадкоємці першої черги були зареєстровані за однією адресою м.Кривий Ріг, вул. Празька, буд 31 разом із спадкодавцем, у звязку з чим та на підставі ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, так як у встановлений строк ст. 1270 ЦК України не заявляли про відмову від спадщини.

ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_5 звернулась до Державного нотаріуса ОСОБА_6 Другої криворізької державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після померлої. Разом з тим позивачка повідомила нотаріуса про те, що окрім неї є ще два спадкоємця першої черги, які вважаються такими, що прийняли спадщину, але до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини останні не звернулись. ОСОБА_2 повідомила нотаріусу про те, що бажає виділу спадщини в натурі, але оскільки інші спадкоємці до нотаріуса не звернулись та не надали відповідно згоди на це, нотаріусом 30 липня 2016 року було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дій, а саме нотаріусом відмовлено ОСОБА_2М, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 29.05.2013 року матері ОСОБА_5, у звязку з суперечкою, що виникла між спадкоємцями з приводу їх прав на частки у спадковому майні.

Зазначені факту підтверджується копією спадкової справи, яка була заведена після смерті спадкодавця ОСОБА_5 та витребувана судом із Другої Криворізької державної нотаріальної контори. Як видно із спадкової справи, ніхто, крім позивача, до державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертався.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 після смерті матері з 01 вересня 2013 року почала мешкати у квартирі АДРЕСА_1, яка є спадковим майном. Мешкає позивачка у квартирі по теперішній час, що підтверджується актом від 30.08.2016 року. ОСОБА_2 самостійно несе витрати на утримання квартири, сплачує комунальні платежі та користується нею одноособово вже на протязі трьох років. Інші спадкоємці вказаною квартирою не користуються, так само як ОСОБА_2 не користується будинком № 31 по вул.. Празька в м.Кривому Розі, який є також спадковим майном. Будинком користуються відповідачі. Вказаний факт було також особисто визнаний та підтверджений відповідачами в попередньому судовому засіданні.

Проте на теперішній час відповідачі до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва на право власності на спадщину за законом не звертаються, що позбавляє позивачку право отримати спадщину за законом.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ст. 1278 ЦК України).

Положеннями ст. ст. 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

Відповідно до змісту ст. ст. 364, 1278 ЦК України спадкоємець має право на виділ частки зі спадкового майна пропорційно частці, яка йому належить як спадкоємцю.

Враховуючи те, що спадкоємців першої черги, які фактично прийняли спадщину є троє осіб, частка кожного у спадщині дорівнює 1/3 частині.

Спадщина складається із однокімнатної квартири загальною площею 32,34 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м., якою фактично користується тільки позивачка та чотирьох кімнатного будинку загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м., яким фактично користуються відповідачі.

Відповідно до висновку № 44/16 експертного оціночно-будівельного дослідження від 31.08.2016 року, складеного судовим експертом ОСОБА_8 вартість спадкового майна, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_1 дорівнює 136 858, 00 грн, вартість чотирьох кімнатного будинку № 31 по вул. Празька в м.Кривому Розі разом із господарчими спорудами дорівнює 419 807,00 грн.

Кожен із спадкоємців має право на отримання у спадщину за законом 1/3 частини від усієї спадщини.

Разом вартість спадщини становить 556665,00 грн. із розрахунку ( вартість квартири 136 858,00 грн. + вартість будинку 419 807,00 грн). вартість частки кожного із спадкоємців складає 185 555,00 грн. із розрахунку (556665,00 грн. / 3 частини) у відсотках 185 555,00 грн. від 556665,00 грн. дорівнює 33,33 %.

Позивачка бажає їй виділу її частки у спадковому майні в натурі у вигляді однокімнатної квартири вартість якої дорівнює 136 858,00 грн. що становить 24,59 % від вартості усього спадкового майна (556665,00 грн.).

Таким чином позивачка бажає їй виділу в натурі частину спадкового майна, що за своєю вартістю складає 24,59 % в той час як розмір її частки є 33,33 %.

Між тим позивачка не бажає отримувати компенсацію від інших спадкоємців в рахунок вартості рівності часток, задля розвязання спірного питання та досягнення раціонального рішення, яке б було в інтересах усіх спадкоємців

Таким чином суд вважає, що розподіл спадкового майна в натурі, а саме виділення ОСОБА_2 із спадкової маси в натурі однокімнатної квартири АДРЕСА_1, а двом іншим спадкоємцям відповідачам чотирьох кімнатного будиноку № 31 по вул. Празька в м.Кривому Розі, в повній мірі буде відповідати інтересам всіх сторін, оскільки отримання у спадщину, як квартиру так і будинок кожному по 1/3 частині, призведе до того, що жоден із спадкоємців не матиме повноцінну нерухомість та в подальшому унеможливить в першу - чергу користування однокімнатною квартирою усіма трьома спадкоємцями.

Відповідачі кожен окремо, у попередньому судовому засіданні, визнаючи позовні вимоги, також надали пояснення, щодо доцільності такого варіанту розподілу в натурі між спадкоємцями спадкового майна.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_2 належним чином підтверджені письмовими доказами, визнані відповідачами в повному обсязі, ґрунтуються на законі, визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 15, 60, 88, 169, 212, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт належності на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2 за життя ОСОБА_5, померлій 29 травня 2013 року.

Виділити в натурі ОСОБА_2 належну її 1/3 частину із спадкового майна, що залишилось після смерті матері ОСОБА_5, померлої 29 травня 2013 рокуквартиру АДРЕСА_3 без компенсації грошових коштів від інших спадкоємців в рахунок вартості рівності часток у спадковому майні.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 32,34 кв.м., житловою площею 16,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 29 травня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Р. В. Дехта