Справа № 487/6406/16-ц
Провадження № 2/487/576/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:головуючого- судді Павлової Ж.П.,секретаря Табунщик К.С., за участю позивача ОСОБА_1,представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства" Фідобанк" про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом до Публічного акціонерного « Фідобанк" про стягнення суми.

Позовні вимоги вона обґрунтувала тим, що між нею та банком були укладені наступні договори грошових вкладів :- 12.06.2014р. №178311-840/2014 на суму еквівалентну 10000 доларів США , що по курсу НБУ складає 252800 грн.,

-12.06.2014 року №178314-840/2014 на суму еквівалентну 10000доларів США , що по курсу НБУ складає 252800 грн.,

-10.06.2014року №177821-980/2014 на суму 65000 грн.

-13.08.2015 року №270547-980/2014 на суму 100000 грн.

Всі договори укладались у Миколаївському відділенні ПАТ "Фідобанк", яке на сьогоднішній день ліквідоване.

За укладеним договорами відповідач зобов'язався суму на рахунку та нараховані відсотки виплатити за першою вимогою клієнта. Однак, Банк належним чином не виконав умови Договору та не повернув внесені на рахунок кошти. Позивач також посилається на те, що грошові вклади були повернуті частково , шляхом виплати 200000 грн.

Залишок внесених грошових коштів за вищезазначеними Договорами відповідач не повертає. Тому просила стягнути із відповідача 476600 грн.

Позивач в судову засіданняі позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання вимоги не визнав, посилаючись на те, що у банку запроваджена тимчасова адміністрація, а виплата сум вкладів проводиться за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб передбаченим чинним законодавством.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що між позивачкою та банком були укладені наступні договори грошових вкладів : - 12.06.2014р.

№178311-840/2014 на суму еквівалентну 10000 доларів США , що по курсу НБУ складає 252800 грн.,

-12.06.2014 року №178314-840/2014 на суму еквівалентну 10000доларів США , що по курсу НБУ складає 252800 грн.,

-10.06.2014року №177821-980/2014 на суму 65000 грн.

-13.08.2015 року №270547-980/2014 на суму 100000 грн.

Укладання вищезазначених договорів представником банку не заперечується. Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачка із заявами до банку про розірвання договорів та повернення банківських вкладів не зверталась.

Постановою Правління Національного банку України від 20.05.2016 року №8 ПАТ « «Фідобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК. У разі якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за результатами розгляду суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Проте, з норми частини 1 статті 33 Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року було виключено правило, за яким у разі, якщо позивач не погоджується на заміну неналежного відповідача, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи.

Зі змісту норми частини 1 статті 33 Цивільного процесуального кодексу України, яка чинна на час ухвалення судового рішення, вбачається, що суду не надається право залучати без клопотання позивача належного відповідача до справи у якості співвідповідача.

Разом із тим, клопотань про залучення у справі співвідповідачів, відповідачів та третіх осіб позивачем не заявлялось.

Оскільки в Банку було введено тимчасову адміністрацію, та розпочато процедуру ліквідації, то до правовідносин, які склалися між сторонами, застосовуються не норми ЦК України, а спеціальні

норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Окрім того, згідно із Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15 зазначено, що: "Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Таким чином, оскільки у банку вже введено тимчасову адміністрацію, стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». є неможливим.

Згідно із довідкою від 26.01.2017 року, ОСОБА_1 було подано заву від 10.08.2016 року щодо включення її вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку. Відповідно до п.12 ч.5 ст.12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10.11.2016 року №2413 було прийнято рішення про затвердження переліку (реєстру) вимог кредиторів ПУАТ "Фідобанк" і фондом гарантування вкладів фізичних осіб включено вимоги ОСОБА_1 до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПУАТ "Фідобанк", акцептованих уповноваженою особою Фонду на наступних умовах: черговість задоволення вимог- 4 черга, акцептована сума- 472756,71 грн.Отже , у звязку із тим, що позивачці банком повернуті 200000 грн., а її кредиторські вимоги ( 472756,71 грн.) щодо відшкодування грошових коштів включені до переліку (реєстру) кредиторських вимог ПУАТ "Фідобанк" , позовні вимоги позивачки є передчасними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволені позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства" Фідобанк" про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку визначеної ст.294 ,ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ Ж.П.ПАВЛОВА

,