н/п 2/490/4649/2017 Справа № 490/4755/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
01 листопада 2017 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Шевельовій Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Повного товариства «Ломбард «Кредит» ТОВ «Ойкумена південь» і компанія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Обставини справи, встановлені судом.
15.10.2013 року між Повним товариством «Ломбард «кредит» ТОВ «Ойкумена південь» і компанія» та ОСОБА_1 укладено договір позики №5/Н, відповідно до якого відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення , строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 168000,00 грн. зі сплатою 5,00 % за один календарний місяць від суми позики, що складає 8400,00 грн. на строк до 05.10.2015 року.
Умовами договору позики передбачено, що позика погашається одним платежем в останній день строку договору позики, а відсотки погашаються щомісячно, починаючи з 6 листопада 2013 року рівними платежами в сумі не меншій ніж 8400 грн. не пізніше 6 числа (пункти 1.4, 2.4.1 договору позики).
У пункті 7.3 договору позики сторони передбачили, що він набирає чинності та є укладеним з моменту його підписання та нотаріального посвідчення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих зобов`язань.
Моментом надання позики вважається день видачі готівки через касу Товариства, а саме 5 жовтня 2013 року ( пункт 2.2 договору позики).
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору передбачена розділом 4 договору позики.
Зокрема, у випадку порушення позичальником вимог пункту 3.3 підлягає сплаті штраф у розмірі 10 % від визначеної сторонами суми позики за кожний випадок (пункт 4.2 договору). Крім того, пунктом 4.1 договору передбачена сплата пені у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення та право позикодавця на збільшення процентної ставки за договором позики на 3 %.
За змістом пункту 3.3.1 договору позики позичальник зобов`язана щомісячно сплачувати відсотки та інші необхідні платежі на рахунки, зазначені у договорі.
У випадку невиконання вимог, зазначених пункті 3.3 цього зобовязання протягом більше 5 днів настають наслідки передбачені пунктом 4.3 договору, а саме: строк повернення позики вважається таким, що настав, позичальник повинен погасити позику та сплатити проценти за користування позикою, нараховані пеню та штрафні санкції.
В забезпечення виконання зобов`язання за договором позики 5 жовтня 2013 року між сторонами укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за умовами якого відповідач передала в іпотеку Товариству належну їй двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,6 кв.м, а житловою 30,3 кв.м, заставною вартістю 170099 грн., а також накладена заборона на відчуження цього нерухомого майна, про що в цей же день внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження та про реєстрацію іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).
Статтею 10 ЦПК України установлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.
Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору про іпотечний кредит, у разі не виконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобовязаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня).
Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань.
Однак, відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за договором позики.
У розділі 5 іпотечного договору сторони передбачили порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 5.1 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у момент настання терміну виконання зобов`язань за договором позики, якщо вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні позики у встановлений строк та/або при несплаті, частковій несплаті у визначений строк суми процентів, комісій, неустойки.
Пунктом 5.2 цього ж договору передбачено право іпотекодержателя вимагати дострокового виконання зобов`язання за договором позики, забезпеченого цією заставою, а якщо його вимога не буде задоволена протягом 30 днів, - звернути стягнення на предмет іпотеки.
У пункті 5.3 іпотечного договору сторони передбачили, що іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на власний розсуд звертає стягнення на предмет іпотеки:
- на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса,
- шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»;
- продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку , встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Всі повідомлення, відповідно до п. 8.6 іпотечного договору, здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм.
На виконання умов іпотечного договору, Відповідачу направлено досудову вимогу в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а саме: про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки», але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана.
Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 3ст. 33 Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Частиною першою ст. 36 Закону визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 36 Закону договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону.
Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст. 39 Закону, якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону.
Отже, аналіз положень ст. ст.33, 36-39 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку про те, що законодавець визначив три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду, та два позасудових: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
У пункті 5.3 іпотечного договору сторони передбачили, що іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на власний розсуд звертає стягнення на предмет іпотеки:
- на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса,
- шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»;
- продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку , встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Разом з тим обрання певного способу правового захисту, в тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.
Установлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.
Звертаючись до суду з позовом, Повне товариство «Ломбард «Кредит» ТОВ «Ойкумена південь» і компані» обрало судовий спосіб захисту порушених прав кредитодавця щодо виконання позичальником грошових зобов'язань, забезпечених іпотекою, та просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону.
Закон визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі правила для здійснення реалізації предмета за рішенням суду, зокрема в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
За змістом ч. 1 ст. 39 Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.
Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону, резолютивна частина рішення суду повинна відповідати вимогам ст. ст. 38, 39 Закону та положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, і в ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, при цьому ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Згідно із ч. 5 ст. 38 Закону дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.
Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 5 квітня 2017 року № 6-3034цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Згідно звіту з незалежної оцінки оціночної (ринкової) вартості квартири АДРЕСА_1, наданого «Експертно-діловим центром «Лідер», станом на 20.06.2017 року оціночна (ринкова) вартість об*єкта оцінки склала 797390,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.
В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 8000,00 грн.
Керуючись ст. ст.3,4,10,11,60,61,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 203, 210-216, 525, 526, 625, 626,629, 1054,1047, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.35,36, 37, 38,39 ЗУ "Про іпотеку", суд
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Повного товариства "Ломбард "Кредит" ТОВ "Ойкумена південь" і компанія" судові витрати у розмірі 8000,00 грн.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.П. Черенкова