Справа № 743/1395/16-ц
Провадження № 2/743/16/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В., при секретарі Воєдило О.В., з участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Ріпкинського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.12.1999 року померла мати позивача ОСОБА_4, з якою на час відкриття спадщини постійно проживав батько позивача ОСОБА_5 і який фактично успадкував майно після померлої, адже ніхто із законних спадкоємців заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після померлої не подавав. 27.11.2006 року помер батько позивача ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина, до якої ввійшло право власності на дві земельні частки (паї). Позивач являється спадкоємицею першої черги за законом після ОСОБА_5, проте завчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки була впевнена, що у спадкодавця відсутнє спадкове майно, а у звязку із скрутним матеріальним становищем позивач вирішила недоцільним на той час оформлювати порожнє свідоцтво про право на спадщину, яке займає значних фінансових витрат. Про наявність спадкового майна позивач дізналася 14.10.2016 року, тому просила визнати причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк тривалістю у два місяці для подання відповідної заяви.

Під час судового розгляду позивачем 20.02.2017 року було подано заяву про зміну позовних вимог, в якій остання просила встановити факт прийняття спадщини після померлої 28.12.1999 року ОСОБА_4 її чоловіком ОСОБА_6, який постійно проживав разом з останньою на час відкриття спадщини, та визначити двомісячний додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 27.11.2016 року батька позивача ОСОБА_5.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надавши суду письмові пояснення, в яких просила задовольнити змінені позовні вимоги в повному обсязі та додатково пояснила, що її батько ОСОБА_5 за життя проживав у Ріпкинському районі і спадкове майно знаходиться за його місцем проживання, а позивач з 1978 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Сертифікати на право на земельну частку (пай) батькам позивача були видані у 1996 році і про даний факт вони їй не повідомляли. З 1999 року здоровя ОСОБА_1 істотно похитнулося, а після смерті батька у листопаді 2006 року вона взагалі майже перестала самостійно пересуватися на віддалені відстані, систематично проходить лікування в умовах госпіталізації і перебуває на кардіологічному обліку з ризиком інфаркту, тому не мала можливості здійснювати пошук потенційно можливого майна після смерті свого батька та подання зави в іншому регіоні для неї було майже неможливим. Позивач зазначила, що вона являється пенсіонером і людиною похилого віку, а пенсію, яку вона отримує, витрачає на лікування, тому на той час не мала матеріальної можливості оформити спадщину на фактично неіснуюче майно.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав змінені позовні вимоги і просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Ріпкинського району у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та проти задоволення змінених позовних вимог заперечував, оскільки вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем є неправдивими та неповажними, тому що не повязані з обєктивними, непереборними та істотними труднощами. Аналогічні пояснення він надав у судовому засіданні, яке відбулося 07.02.2017 року.

Вислухавши представника позивача - ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на час виникнення правовідносин, спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 066864 від 01.01.2000 року вбачається, що ОСОБА_4 померла 28.12.1999 року.

З довідки № 405 від 05.09.2016 року, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, вбачається, що ОСОБА_4, яка померла 28.12.1999 року, на день смерті проживала разом з своїм чоловіком ОСОБА_5, який помер 27.11.2006 року, в с. Пушкіно Ріпкинського району Чернігівської області по вул. Лісна, 7.

Відповідно до довідки № 77 від 08.02.2017 року, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, вбачається, що ОСОБА_5, який помер 27.11.2006 року, на день смерті проживав один в ІНФОРМАЦІЯ_2.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46586070 від 30.01.2017 року вбачається, що спадкова справа після ОСОБА_4, померлої 28.12.1999 року, не заводилася.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5, смерть якого настала 27.11.2006 року, за життя фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті дружини ОСОБА_4, смерть якої настала 28.12.1999 року, тому позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття ОСОБА_6 спадщини після померлої 28.12.1999 року ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 1269,1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У правовій позиції, викладеній в постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, визначено, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Згідно з свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 363166 від 20.05.1978 року позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Биховець» на прізвище «Супрун».

У свідоцтві про народження серії І-ЯР № 460669 від 18.05.1957 року батьком ОСОБА_7 вказаний ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 046207 від 01.12.2006 року ОСОБА_5 помер 27.11.2006 року.

З наведеного вбачається, що позивач являється рідною дочкою і тому спадкоємицею першої черги за законом після спадкодавця ОСОБА_5.

Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №025094, виданого ОСОБА_3 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області 28.06.1996 року на підставі рішення Ріпкинської державної адміністрації від 10.06.1996 року № 209, вбачається, що ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) розміром 4,24 га у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Славутич».

Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №025095, виданого ОСОБА_3 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області 28.06.1996 року на підставі рішення Ріпкинської державної адміністрації від 10.06.1996 року № 209, вбачається, що ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) розміром 4,24 га у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Славутич».

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46586023 від 30.01.2017 року вбачається, що спадкова справа після ОСОБА_5, померлого 27.11.2006 року, не заводилася.

Згідно довідки №42 від 13.03.2017 року, виданої поліклінічним відділенням Бахмацької ЦРЛ, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться на обліку у лікарів з 2007 року, у звязку з рядом захворювань, і потребує постійного лікування та спостереження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 являється пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЗ №580225, виданим Пенсійним фондом України 19.11.2013 року.

Враховуючи всі докази, надані на підтвердження обставин, які завадили позивачу вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визначення додаткового двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 57, 60, 130, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після померлої 28.12.1999 року ОСОБА_4.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий двомісячний строк з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_5, померлого 27.11.2006 року, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана, протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2017 року.

Головуюча О.В. Павленко