Справа № 535/1070/17
Провадження № 2/535/522/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Якименко Т.О., при секретарі - Балала Л.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Котелевська державна нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на ? частки земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 11.01.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5. Також просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на іншу ? частку цієї ж земельної ділянки, яка до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадкоємцем якого стала ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 після смерті своїх батьків - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та матері- ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є спадкоємцем за законом, на спадкове майно, що складається з вказаної вище земельної ділянки.

Звернувшись до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини за законом, позивач отримав відмову у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно, оскільки спадкоємцем не надано витягу з державного земельного кадастру на спірну земельну ділянку. У відповідності до повідомлення відділу Держгеокадастру, в Котелевському районі Полтавської області спірна земельна ділянка належить спадкодавцю, дані про зареєстроване право власності на спадкове майно, до даних національної кадастрової системи України, не занесені.

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Котелевської державної нотаріальної контори подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог заперечень не надала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області проти задоволення позовних вимог заперечень не надав.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 слід задоволити повністю з наступних підстав.

Позивач є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане Котелевським райбюро ЗАГС Полтавської області 07.06.1966 року).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивача - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, видане Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області 25.07.2002 року).

Відповідно до довідки за № 5099, виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 10.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. 2 При цьому на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 року з гр. ОСОБА_4 за вищевказаною адресою були зареєстровані: син - ОСОБА_1 (позивач) та дружина - ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, на підставі ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР позивач та дружина спадкодавця - ОСОБА_5, вважаються такими, що прийняли спадщину по ? частці, кожен, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_4.

17.07.2007 року позивач та його мати подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. На даний час у провадженні Котелевської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 196/2007 щодо майна ОСОБА_4, спадкоємцями першої черги після смерті якого є: дружина - ОСОБА_5 (1/2 частки) та син - ОСОБА_1 (1/2 частки).

ОСОБА_4 був власником земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області й належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 11.01.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5.

Проте, спадкоємці ОСОБА_4, які прийняли спадщину, належним чином не оформили своїх спадкових прав на вищевказану земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивача - ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4, видане відділом РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області 08.02.2010 року).

Відповідно до довідки за № 5094, виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 10.10.2017 року, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. При цьому на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 року з гр. ОСОБА_5 за вищевказаною адресою був зареєстрований син - ОСОБА_1.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-ти місячного строку він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, на підставі ст. 1268 ЦК України позивач вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На даний час у провадженні Котелевської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 163/2012 щодо майна ОСОБА_5 і позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкове майно після смерті матері складається з ? частки земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 11.01.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5, спадкоємцем якого на ? частки стала ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до повідомлення Відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області за № 701/109-17 від 13.10.2017 року земельна ділянка спадкодавця до Національної кадастрової системи не занесена, кадастровий номер не визначався. А тому державний нотаріус був позбавлений можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, оскільки на запит Котелевської ДНК за № 1002/02-14 від 11.10.2017 року Відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області мені, як спадкоємцю, не наданий витяг з 4 Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій за №№ 1115/02-31, № 1116/02-31 від 25.10.2017 року.

Відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцеві, присвоєння їй кадастрового номера, позбавляє позивача можливості, як спадкоємця, отримати у спадщину вказане спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Згідно з ч.9 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлюючими документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки ОСОБА_4 за свого життя отримав у приватну власність земельну ділянку з додержанням відповідно до діючого на той час законодавства документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно, а тому відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей щодо даної земельної ділянки не може слугувати підставою для позбавлення позивача права щодо оформлення своїх спадкових прав на цю землю в судовому порядку.

Крім того, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 11.01.2000 року, вказано цільове призначення земельної ділянки - для сільськогосподарського використання. Натомість, відповідно до ст. 48 Земельного кодексу України N 561-XII, що діяв на момент видачі державного акт було передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування громадянам, радгоспам, колективним та іншим сільськогосподарським підприємствам і організаціям - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тобто, при виготовлені державного акту у 2000 році було помилково ототожнено поняття "землі сільськогосподарського призначення" та "землі сільськогосподарського використання".

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 60, 212, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право власності на ? частки земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 11.01.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право власності на ? частки земельної ділянки площею 6,29 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 11.01.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5, спадкоємцем якого стала ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя