Справа № 727/47/17
Провадження № 2/727/457/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді - Мамчина П.І.

При секретарі - Єнекюк Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

В позові зазначила, що ОСОБА_2 є матір'ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 29.11.2002 року між її сином, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. У шлюбі народився її онук ОСОБА_3. 02 червня 2015 року шлюб був розірваний рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці. ІНФОРМАЦІЯ_4 року її син ОСОБА_4 помер.

Після смерті сина її онук ОСОБА_3 проживає з нею та перебуває на її утриманні та утриманні її чоловіка, його дідуся ОСОБА_5.

Мати малолітнього ОСОБА_3 на протязі тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідними продуктами харчування, медичним доглядом, витратами на лікування сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти.

Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачкою своїх матеріальних та моральних обов*язків щодо виховання дитини.

Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її сина ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердивши обставини, які викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з*явилася, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що за заявою ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 був підготовлений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, у зв*язку із тим, що остання ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дітей, а саме те, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати їх до самостійного життя, тощо.

Згідно вимог ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності встановленої законом.

Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 29.11.2002 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Від шлюбу є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 02 червня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був розірваний.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 помер.

Малолітній ОСОБА_3 проживає з бабусею ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні та утриманні її чоловіка, його дідуся ОСОБА_5

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 15 грудня 2016 року ОСОБА_2 вихованням свого сина ОСОБА_6 не займається. Дитина проживає з бабусею та дідусем, які є для нього авторитетом. Спогади про спілкування та життя з матір*ю у хлопчика викликають тривогу і страх, до школи мати не навідується. Згідно письмової заяви ОСОБА_3, останній повідомив, що бажає проживати з бабусею та дідусем, оскільки під час спільного проживання разом із матір*ю, остання кричала на нього, вживала спиртні напої, ображала нецензурними словами. ОСОБА_2 надала письмову заяву, в якій заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, зобов*язувалася надати докази, що саме вона займається вихованням дитини. Однак жодних письмових доказів не надала. Орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_2 фактично без поважних причин самоусунулися від виконання своїх батьківських обов»язків по відношенню до сина та з метою соціального захисту інтересів малолітнього, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_16, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 вихованням ОСОБА_3 його мати не займається, дитина проживає з бабусею та дідусем, які повністю утримують онука та допомагають в усьому.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Слід зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Як було встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 на протязі тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідними продуктами харчування, медичним доглядом, витратами на лікування сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, тобто не виконує свого батьківського обов*язку щодо виховання та розвитку сина ОСОБА_3.

Таким чином, суд вважає, що відповідачка повністю ухилилися від виховання та матеріального утримання своєї дитини, чим грубо порушила вимоги ст.ст. 150, 155 СК України, які вимагають від батьків виховувати своїх дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

За таких обставин, суд з урахуванням інтересів малолітньої дитини вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст. 150, 155, 164 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212 214-215 ЦПК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів після його проголошення, а особами які приймали участь у справі, проте не були присутніми при оголошенні рішення в тому ж порядку з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ