Справа № 510/455/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Дудник В.І.,

за участю: - секретаря Фурсовой А.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа орган опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив про розгляд справи без його участі, надавши відповідну заяву.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала, надала суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія паспорту ОСОБА_3 та ідентифікаційного коду; копія паспорту ОСОБА_4 та ідентифікаційного коду; копія паспорту ОСОБА_4 та ідентифікаційного коду; характеристика на учня 2-Б класу ОСОБА_5; копія протоколу опиту особи за його згодою ОСОБА_4 від 15.02.2016 р.; копія свідоцтва про розірвання шлюбу; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5, 20.08.2007 р. н.; копія протоколу опиту особи ОСОБА_3; висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, 20.08.2007 р. н.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина: ОСОБА_5, 20.08.2007 р. н., зазначивши, що відповідач є його батьком. Сімейне життя сторін не склалося, до 07.11.2008 року позивачка перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №058547. Сторони не живуть єдиною сімєю, мешкають окремо, дитина залишилася мешкати із матірю та знаходиться на її утриманні. Батько дитини, ОСОБА_2, на протязі останніх 5 (пять) років ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, вихованням та станом свого сина не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не навідується до нього, не цікавиться його життям, не бере участі у його вихованні будь яким чином. Син ОСОБА_5, 20.08.2007 р. н., на даний час проживає разом з його матірю, позивачкою у справі, яка повністю утримує його, виховує його, створює належні умови проживання, та забезпечує йому навчання в учбовому закладі, дбає про його моральний, фізичний розвиток тощо. Позивачка, її син проживають разом ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачкою, її сином склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Також, у вихованні дитини допомагає мати позивачки, ОСОБА_4

Відповідно до характеристики , виданої загальноосвітньою школою ІІІ ступенів № 1 м. Рені на учня ІНФОРМАЦІЯ_2, його мати, ОСОБА_1 часто навідує школу, цікавиться успіхами сина, чого не можна сказати про батька дитини, ОСОБА_2 За весь час спілкування, батько жодного разу не відвідував школу, ігноруючи важливі етапи в житті дитини. Батько не спілкується з сином.

Про нехтування ОСОБА_2 своїх батьківських обовязків щодо свого сина, також свідчать протоколи опитування бабусі дитини ОСОБА_4 та його тітки ОСОБА_3, в яких вищевказані особи пояснили, що вся відповідальність за життя дитини покладена на її мати, ОСОБА_1, яка виховує та забезпечує сина, батько ж не приймає ніякої участі в житті та вихованні дитини.

Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивачки та дитини, а з боку позивачки ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька у вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обовязки, покладені на нього законом.

Таким чином, малолітній ОСОБА_5 позбавлений батьківської уваги і піклування з боку відповідача, який не виконує свій батьківський обов'язок.

У зв'язку із вищенаведеним, позивачка вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо дитини, оскільки вони існують суто формально і ним не виконуються.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо його сина ОСОБА_6, 20.08.2007 р. н., буде відповідати інтересам дитини та направлено на захист її прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідач своєю бездіяльністю, байдужістю до рідного сина ухиляється від виконання обовязків по його вихованню. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале, засновано на непроявленні щонайменшої батьківської турботи. Обставини, які б могли вплинути на невиконання відповідачем своїх батьківських обовязків судом не вбачаються, він не приділяє будь-яку увагу дитині, який є учнем 3 класу загальноосвітньої школи ІІІ ступенів № 1 м. Рені і потребує моральної та матеріальної підтримки від батька. За весь час навчання дитини, відповідач жодного разу не провідав сина, не спілкується з ним, відносин із ним не підтримує, про що свідчать доводи позивача та надані суду докази.

Крім того, як виходить з матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що нехтування батьківськими обовязками з боку відповідача, який суто формально є батьком малолітньої дитини, але фактично залишається йому чужою людиною, тим самим негативно впливає на дитину, що в подальшому може привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. В даний час дитина мешкає разом із матірю в м. Рені, ОСОБА_5 навчається в школі. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, дитину він не навіщає, зв'язок з нею не підтримає. Відповідач не заперечував про позбавлення його батьківських прав відносного сина ОСОБА_6, про що надав відповідну заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси дитини та приймає рішення щодо задоволення позову позивачки - позбавляє відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_2, громадянина України позбавити батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_5, що народився 20 серпня 2007 року у м. Рені Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.І. Дудник