АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для належного вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог закону, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зокрема вказує на те, що суд безпідставно залишив позовну заяву без руху, після чого визнав неподаною та повернув її позивачам, оскільки законом не передбачена відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших непередбачених законом підстав. Зазначає, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати позовну заяву без руху та повертати заявнику.

В судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору, за вирішенням якого позивач звернулась до суду, є усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення.

Залишаючи без руху позовну заяву та вважаючи в подальшому її неподаною у зв'язку з не усуненням недоліків, визначених судом, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не в повній мірі були виконані вимоги ухвали від 24 жовтня 2016 року, а саме, не додано копій заяви з обґрунтуванням позову та додатками до них для відповідачів та третіх осіб.

Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не у повній мірі відповідає вимогам закону виходячи з наступного.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку для виправлення недоліків, а саме, сплати судового збору та надання позивачем уточненої позовної заяви із зазначенням прізвища, ім'я та по-батькові осіб, які підлягають виселенню.

На виконання вимог ухвали від 24.10.2016 року позивачем 22.05.2017 року засобами поштового зв'язку, подано оригінал квитанції про сплату судового збору разом із заявою, в якій ОСОБА_2 зазначила, що не володіє вказаною інформацією та просить суд витребувати дану інформацію після відкриття провадження по справі.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що визнаючи позовну заяву ОСОБА_2 неподаною та повертаючи її заявнику, суд першої інстанції вказані вище роз'яснення Верховного суду України належним чином не врахував і не звернув увагу, що недоліки, зазначені в ухвалі від 24.10.2016 року, не визначені процесуальним законом як такі, що можуть бути підставою для залишення позовної заяви без руху та її повернення заявнику.

З огляду на викладене, повернення позовної заяви з надуманих підстав порушує право позивача на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950).

За таких підстав оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а вирішення питання щодо відповідності позовної заяви вимогам ст.119, 120 ЦПК України - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді