АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1280/17 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

при секретарі - Котлярової М.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2015 року по справі за позовом Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення вартості спожитої теплової енергії, -

встановила:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 з централізованою системою теплопостачання яке здійснює КП «Харківські теплові мережі» За період користування тепловою енергією з 01.10.2013 р. по 30.04.2014р. відповідачем спожито теплової енергії на суму 12 071 грн. 83 коп., за кожен розрахунковий період відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію, однак, відповідач не сплачував кошти за отримані послуги.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2013 р. по 30 квітня 2014 р. в розмірі 12071 грн. 83 коп., суму інфляційних витрат 118 грн. 34 коп., та три відсотка річних 30 грн. 17 коп., а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2015 року позов КП «Харківські теплові мережі» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Харківські теплові мережі" заборгованість за надані послуги теплопостачання в сумі 12071, 83 грн., індексація інфляційних витрат 118, 34 грн., та 3 % річних 30,17 грн. за період з 01.10.2013 р. по 30.04.2014 р. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Харківські теплові мережі» судові витрати у розмірі 243, 60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції не було враховано належність нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної власності. На даний момент відповідач є власником приміщень на загальну площу 73,6 кв.м., при цьому загальна площа приміщень складає - 136,5 кв.м. Вказаний об'єкт нерухомості знаходиться у стані будівельного ремонту, не обладнаний приборами обліку на мережах централізованого опалення. Таким чином, фактично послуги з теплопостачання за спірний період ним не отримувались . Оплата споживачем за спожиту теплову енергію має здійснюватися лише за фактичне її отримання, тоді як його нежитлові приміщення не опалюються. Крім того, між сторонами відсутній договір про надання теплової енергії, що унеможливлює стягнення заборгованості, оскільки комунальні послуги набуті без достатньої правової підстави. Також зазначає, що в матеріалах справи є акт відключення спірних нежитлових приміщень від мереж теплопостачання, що підтверджує факт відсутності поставки тепла позивачем.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з доведеності наявної заборгованості відповідача за спожиту теплову енергію, яка використовується відповідачем, оскільки постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення, що складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації. Стягуючи суму інфляційних витрат, суд першої інстанції виходив з положень ст.625 ЦК України.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними, тому що ці висновку ґрунтуються на досліджених судом доказах.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV ( далі за змістом - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Виконавцем житлово-комунальних послуг є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстрована у встановленому законом порядку.

Споживачем житлово-комунальних послуг вважаться фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону.

Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги із забезпечення внутрішньо будинкових мереж опалення, приєднаних до систем централізованого опалення.

ОСОБА_3 є власником частини нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 26.04.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бервенко Н.І., реєстровий № 1136.

Згідно пунктів 5, 10 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановленому законом чи договором розмірах.

Матеріали справи підтверджено, що за період з 01 жовтня 2013 року по 30 квітня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 за послуги з централізованого опалення складає 12 071, 83 грн.

З акту № 173/575 від 05.10.2013 року підписаного представниками теплопостачальника - КП «ХТМ» та КП «Жилкомсервіс», видно, що цього дня на підставі розпорядження Харківського міського голови у зв'язку з початком опалювального сезону було здійснено підключення споживача нежитлового приміщення АДРЕСА_1.

Згідно акту № 173/303 від 14.04.2014 року, підписаного представниками тепло постачальника - КП «ХТМ» та КП «Жилкомсервіс», на підставі розпорядження Харківського міського голови у зв'язку з закінченням опалювального сезону було здійснено відключення у нежитлових приміщень в буд.АДРЕСА_1..

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання відповідача як на підставу звільнення його від сплати заборгованості, на те що ним фактично не отримувались послуги з теплопостачання у спірний період, через ремонтні роботи в приміщеннях, які зачіпляють мережі з теплопостачання, не приймається до уваги колегією суддів виходячи з наступного.

Матеріали справи не містять докази того, що у нежитлових приміщеннях відповідача мережа з теплопостачання потребувала ремонтних робіт, у зв'язку з чим фактично послуги з теплопостачання ним не отримувались. Також відповідачем не надано доказів того, що він звертався до позивача з проханням відключити його від теплопостачання.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їхніх власників або наймачів, а відключення у цілому багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до пункту 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Згідно з пунктом 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Дотримання вищевказаного порядку при відключенні від мереж централізованого опалення відповідачем не доведено. В той же час, як надані позивачем акти, що складені представниками позивача та балансоутримувача будинку правильно визнані судом першої інстанції належним доказом на підтвердження отримання відповідачем вказаної кількості теплової енергії на опалення.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що відсутність договору між сторонами не спричиняє зобов'язальних правовідносин спростовуються вимогами чинного законодавства, оскільки відсутність договору не являється підставою для звільнення від сплати за використану теплову енергію. Законодавець не ставить у залежність від укладання договору обов'язок сплати наданих послуг, які не були надані і якими скористався відповідач.

Як власник, який сплатив заборгованість, відповідач має право звернутись з

регресним позовом до іншого співвласника, враховуючи відсутність у справі доказів про поділ в натурі спірного приміщення.

Таким чином, відсутність договору не значить, що відповідач має право користуватись послугами, які фактично надаються, та їх не сплачувати.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам закону, підтверджується матеріалами справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування або зміни рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -