Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛА» про визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати припиненою поруку за договором поруки від 30 березня 2009 року із змінами та доповненнями, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ним; стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 березня 2007 року між відповідачем та ТОВ «Міла» укладений кредитний договір № 77/07/00-KLI, згідно з умовами якого Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» (кредитор) надає ТОВ «Міла» (позичальник) кредитні кошти у формі кредитної лінії для погашення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 3 000 000 доларів США. Протягом дії кредитного договору сума кредитних коштів неодноразово змінювалась. Останні зміни до кредитного договору були внесені Додатковим договором № 27 від 26 грудня 2013 року, згідно якого сум кредитного ліміту складає 3 482 158,58 доларів США. Також в Додатковому договорі відповідачем встановлений графік погашення заборгованості за кредитом, а саме: 31 січня 2014 року - 500 000,00 доларів США; 28 лютого 2014 року - 1 100 00,00 доларів США; 31 березня 2014 року - 1 882 158,58 доларів США. Станом на дату подання позовної заяви сума заборгованості за кредитним договором складає 3 482 158,58 доларів США. Пунктом 1.2. кредитного договору в редакції від 26 грудня 2013 року передбачено, що позичальник зобов'язується повернути кредитні кошти не пізніше 31 березня 2014 року. В п. 1.2. кредитного договору в редакції від 26 грудня 2013 року наведений графік зменшення ліміту кредитної лінії, яким визначена дата закінчення строку дії ліміту за кожним щомісячним платежем. Тобто сплата кожного щомісячного платежу припадає на конкретний день, визначений сторонами в графіку. Умовами кредитного договору № 77/07/00-KLI від 29 березня 2007 року в редакції від 26 грудня 2013 року погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, кредитним договором № 77/07/00-KLI передбачено виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. В забезпечення виконання умов кредитного договору між ним (поручителем) та ПАТ «Банк Форум» укладений договір поруки від 30 березня 2009 року, згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Міла» зобов'язань за кредитним договором № 77/07/00-KLI від 29 березня 2007 року. В зазначений договір поруки неодноразово вносилися зміни, а саме: додатковим договором від 21 квітня 2011 року; додатковим договором від 22 березня 2012 року; додатковим договором від 22 квітня 2013 року. Додатковим договором від 22 березня 2012 року до договору поруки від 30 березня 2009 року внесені зміни шляхом укладення договору в новій редакції. Згідно п.1.1. договору поруки в новій редакції поручитель поручається перед кредитором за належне та своєчасне виконання ТОВ «Міла» зобов'язань за кредитним договором, а саме: повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених за кредитним договором.

Умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань за кредитним договором не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Кредитним договором № 77/07/00-KLI від 29 березня 2007 року визнані інші вимоги виконання основного зобов'язання, а саме: щомісячне погашення кредитної заборгованості шляхом зменшення ліміту кредитної заборгованості. Тому строк невиконання зобов'язань за кредитним договором повинен відраховуватись з моменту невиконання кожного окремого платежу. Як убачається з графіка погашення кредиту, черговій платежі боржник повинен був здійснювати у конкретно визначену дату, а саме: 31 січня 2014 року - 500 000,00 доларів США; 28 лютого 2014 року - 1 100 000,00 доларів США; 31 березня 2014 року - 1 882 158,58 доларів США. Тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. Порука поручителя припинилась в частині кожного щомісячного зобов'язання: 31 липня 2014 року - за платежем 500 000,00 доларів США; 31 серпня 2014 року - за платежем 1 100 000,00 доларів США; 30 вересня 2014 року - за платежем 1 882 158,58 доларів США.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у запереченні на позовну заяву, долученого до матеріалів справи (а.с.48-49).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міла» було укладено кредитний договір № 77/07/00-KLI, за умовами якого банк надав позичальнику ТОВ «Міла» кредитні кошти у формі кредитної лінії для поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 3 000 000 доларів США 00 центів із зобов'язанням позичальникам повернути кредитні кошти не пізніше 28 березня 2008 року та встановленні плати за користування кредитними коштами в розмірі 13 процентів річних (а.с.9-13).

26 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міла» було укладено додатковий договір № 27 до кредитного договору № 77/07/00-KLI від 29 березня 2007 року, відповідно до якого сторони дійшли згоди реструктуризувати кредитну заборгованість за кредитним договором № 77/07/00-KLI від 29 березня 2007 року, з відповідним перенесенням простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором, яка становить 500 000 доларів США 00 центів з рахунку обліку простроченої заборгованості на рахунки обліку строкової заборгованості з дати підписання цього додаткового договору. Крім того, сторони дійшли згоди викласти п. 1.2. кредитного договору в новій редакції: «1.2. Позичальник зобов'язується повернути кредитні кошти не пізніше 31 березня 2014 року. Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом відповідно до наступного графіка погашення заборгованості за кредитом (зменшення кредитного ліміту): 31 січня 2014 року - 500 000,00 доларів США; 28 лютого 2014 року - 1 100 000,00 доларів США; 31 березня 2014 року - 1 882 158,58 доларів США (а.с.14).

За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 77/07/00-KLI від 29 березня 2007 року з боку позичальника ТОВ «Міла», 30 березня 2009 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель ОСОБА_1 поручається перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Міла» зобов'язань за кредитним договором № 77/07/00-KLI від 29 березня 2007 року (а.с.15-16).

Згідно п.п. 2.1. п. 2 договору поруки, поручитель зобов'язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити, заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором.

В подальшому, у зв'язку з укладенням додаткових договорів до кредитного договору, 21 квітня 2011 року, 22 березня 2012 року, 22 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ»та ОСОБА_1 були укладені додаткові договори до договору поруки від 30 березня 2009 року (а.с.17-27).

Згідно п. 1 додаткового договору до договору поруки від 22 квітня 2013 року, у разі порушення боржником забезпечених порукою згідно з договором зобов'язань за кредитним договором поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор, відповідно, має право звернутись з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпечених порукою зобов'язань як до боржника та поручителя разом, так і до будь-кого з них окремо.

Відповідно до п. 2 додаткового договору до договору поруки від 22 квітня 2013 року, сторони дійшли згоди внести зміни та викласти другий та третій абзаци п. 2.1. договору поруки в наступній редакції: «- повернення кредиту в сумі 3 482 158 доларів США 58 центів з графіком погашення (зменшення ліміту заборгованості) відповідно до умов кредитного договору та з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 31 березня 2014 року, або протягом іншого строку/в інший термін дострокового погашення кредиту у випадках, передбачених кредитним договором; - сплату процентів за користування кредитом в розмірі 13,5% річних».

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.

Статтею 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові суду від 17 вересня 2014 року у справі № 6- 53 цс 14, «Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягомшести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя».

Відповідно до п. 4 додаткового договору до договору поруки від 21 квітня 2011 року, порука припиняється: з припиненням зобов'язань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дати настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

При цьому, за умовами додаткового договору № 27 до кредитного договору сторонами було погоджено, що позичальник зобов'язується повернути кредитні кошти не пізніше 31 березня 2014 року, тобто встановлено строк виконання основного зобов'язання.

05 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» звернулося до позивача із вимогою про виконання зобов'язання, в якій просила виконати зобов'язання забезпечене порукою (а.с.50-51).

Крім того, як встановлено судом в 2015 році ПАТ «БАНК ФОРУМ» звернулося до Селидівського міського суду Донецької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та рішенням суду від 01 грудня 2015 року, вказаний позов було задоволено та стягнуто з позивача суму заборгованості по кредитному договору № 77/07/00-KLI від 29 березня 2007 року (а.с.52-54).

За нормою частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов'язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Крім того, преюдиційність поширюється не тільки на осіб, що брали участь у справі, а й на особу, щодо якої відповідними рішеннями встановлено певні обставини, незалежно від того, чи брала вона участь у справі.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що кредитором ПАТ «БАНК ФОРУМ» були дотримані норми ст. 559 Цивільного кодексу України в частині пред'явлення вимоги до поручителя на протязі шестимісячного строку з дня настання строку виконання основного зобов'язання, враховуючи, що строк виконання основного зобов'язання настав 31 березня 2014 року.

Суд критично відноситься до тверджень сторони позивача щодо початку перебігу позовної давності для вимог до боржника починається з часу несплати кожного з платежів, з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 251 та 252 ЦК України строк це певний період у часі, який обчислюється календарними датами. За змістом ст.ст. 251 та 252 ЦК України термін це певний момент у часі, який повинен настати у певну календарну дату або з певною подією, яка має неминуче настати.

Виходячи з цілей, з якими був укладений забезпечувальний договір, а саме захист майнових інтересів кредитора за рахунок законного збільшення числа зобов'язаних осіб, у п. 5.9. додаткового договору до договору поруки від 22 березня 2012 року встановлено, що договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє до виконання в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором та договором. Вказані терміни пов'язані з юридичною подією і передбачають, що порука діє до виконання основного зобов'язання. При цьому, ні кредитним договором, ні додатковими договорами до нього не передбачено, що сплата кредиту здійснюється окремими щомісячними платежами, а додатковий договір до кредитного договору від 26 грудня 2013 року містить положення про проведення реструктуризації та погодження сплати заборгованості за кредитним договором частинами в обумовлені строки.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень сторони позивача про припинення дії поруки, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу, судом не вбачається підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що суд дійшов ґрунтовних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, відшкодування судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 546, 553, 559 Цивільного кодексу України, п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 10, 14, 60, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛА» про визнання поруки припиненою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: