У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ ЄвграфоваЄ.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2011 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 вересня 2011 року в справі за позовом заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гребенюк Ірина Миколаївна, про визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

09 вересня 2017 року ОСОБА_2 направив до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2011 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 вересня 2011 року, яка не відповідала вимогам ст. 325 ЦПК України, оскільки подана з пропуском строку на касаційне оскарження та ст. 326 ЦПК України.

У касаційній скарзі, як на підставу пропущення строку заявник посилався на те, що хворів та перебував незаконно в місцях позбавлення волі. Через своє психіатричне захворювання не розумів значення своїх дій, не міг керувати ними, тому був позбавлений можливості отримувати кваліфіковану правову допомогу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху, оскільки зазначена заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження визнана судом неповажною. Крім того касаційну скаргу не було підписано заявником, не зазначено всіх сторін, які беруть участь у справі та не додано завірених належним чином копій судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У жовтні 2017 року на виконання вимог вказаної вище ухвали ОСОБА_2 надіслав заяву про усунення недоліків, до якої додав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, уточнену касаційну скаргу та завірені належним чином копії судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що весь час хворів на психіатричну хворобу, у зв'язку із чим йому призначили 2 групу інвалідності. У місцях позбавлення волі не було доступу до надання кваліфікованої правової допомоги. Оскільки перебуваючи на волі, здоров'я покращилось, став усвідомлювати свої дії, наведені обставини просив визнати поважними та поновити пропущений строк звернення до суду із касаційною скаргою.

Наведені в заяві підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_2 доказів невиконання апеляційним судом положень ст. ст. 222, 321 ЦПК України щодо направлення сторонам ухвали апеляційного суду Одеської області від 02 вересня 2011 року не надав. Не зазначив коли саме отримав копію оскаржуваної ухвали.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що про оскаржувані судові рішення, ОСОБА_2 був обізнаний в 2015 році, оскільки звертався до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, та в подальшому з апеляційною та касаційною скаргами.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а підстав для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 02 вересня 2011 року не вбачається, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

У відкритті касаційного провадження у справі в частині оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2011 року слід відмовити з підстав визначених п. 2 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, оскільки рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2011 року не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Керуючись ч. 3, п. 2 ч. 4ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2011 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 вересня 2011 року в справі за позовом заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гребенюк ІринаМиколаївна, про визнання недійсним договору дарування відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Є.П. Євграфова