ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастові Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2016 року, суд зобов'язав відповідача на користь позивача сплачувати аліменти на утримання спільних дітей, щомісячно в ? частини від усіх видів його заробітку до їх повноліття та на її утримання у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку до досягнення дітьми трирічного віку.

З моменту прийняття вказаного рішення у позивача змінився її матеріальний стан, зокрема це виразилося у тому, що на час розгляду справи вона проживала з дітьми у будинку який належить відповідачу, але відносини з ним погіршилися і відповідач у січня 2017 року виселив її разом з дітьми, у звязку з чим вона змушена орендувати житло. Крім того, аліменти на своє утримання за рішенням суду більше не стягуються.

На підставі викладеного позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання дітей та стягувати з відповідача ? частину від усіх видів його заробітку, щомісяця до їх повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши, що два місяці перебуває на лікарняному, сплачує борг за комунальні послуги якими користувалася позивач, крім того зазначив, що йому відомо, що позивач проживає у своєї матері.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2016 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у загальному розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття та на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми трирічного віку.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Виходячи з аналізу зазначеної норми права, суд приходить до висновку про те, що судом приймаються до уваги тільки ті зміни матеріального, сімейного стану або погіршення здоров'я, які сталися після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а не ті, які вже існували до (або) під час його ухвалення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст.60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В обґрунтування своїх позовних вимог про збільшення розміру стягуваних аліментів позивачка надала докази, а саме договір оренди житла та зазначила, що змушена знімати житло для проживання себе та дітей.

Як вбачається з наданого договору оренди житла від 12.02.2017 року він укладений фізичною особою ОСОБА_5 але відсутні дані про особу, яка орендує дане приміщення. Даний договір не зареєстрований.

Разом з тим, дана обставина на яку посилається позивач, як на підставу того, що у звязку з орендою житла погіршилося її матеріальне становище не може бути взяте судом до уваги з огляду на те, що даний факт не підтверджує про необхідність саме оренди даного житла.

Також, позивачем не доведено, що від дня ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, змінилося її матеріальне чи сімейне становище. Жодних доказів на підтвердження зміни матеріального стану, зміни сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я особи, яка отримує аліменти позивачем до суду не надано.

Позивачем не доведено той факт, що сімейне та матеріальне становище платника аліментів, та стан його здоров'я після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів змінився. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт значного покращення матеріального становища платника аліментів.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи докази, у судовому засіданні надані позивачем на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог.

Враховуючи, що під час розгляду справи судом не встановлено обставин, передбачених ст.192 Сімейного Кодексу України, позивачем не надано доказів у підтвердження вищезазначених обставин, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Приймаючи до уваги, що відповідно до положень ЗУ "Про судовй збір" позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, у задоволенні позову позивачу відмовлено, відповідачем під час судового розгляду справи не заявлялося про понесені судові витрати по справі, а тому з огляду на викладене вище, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.3,10,11,57-61,88,212,215,218 ЦПК України, ст.180,182,183,192 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В. Соловей