У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він проходив військову службу в Збройних Силах України, наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 23 грудня 2010 року № 1022 його звільнено з лав Збройних Сил України за станом здоров'я, а з 28 грудня 2010 року наказом № 238 - виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. 18 січня 2014 року у результаті повторного огляду за висновками медико-соціальної експертної комісії йому встановлено II групу інвалідності, що пов'язано з виконанням обов'язків військової служби.

Від травми, отриманої під час проходження військової служби, у нього розвинулись хвороби, а з 2010 року стан здоров'я погіршився, внаслідок чого він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт. Значна частина пенсії, яку він отримує як інвалід II групи, витрачається на придбання ліків та оздоровлення, постійні медичні огляди, санаторне лікування.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача на його користь 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я при виконанні обов'язків військової служби.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 25 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволення решти позову відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга Міністерства оборони України на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року, а також заява, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Заява підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі Міністерство оборони України просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, врахувавши висновки та мотиви, з яких було скасовано рішення апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2016 року (ч. 4 ст. 338 ЦПК України), а також вимоги ст. ст. 23, 1167 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів на відшкодування моральної шкоди, оскільки саме на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління покладається вказаний обов'язок.

При цьому, особі, якій завдано моральної шкоди, має право на її відшкодування незалежно від інших виплат, які вона отримала, чи могла б отримати.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на користь позивача, суди попередніх інстанцій врахували глибину фізичних страждань ОСОБА_2, який втратив працездатність у результаті травми, а також дотримались принципів розумності та справедливості.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи було допущено порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 73, 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновитизаявнику строк на касаційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова