Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/130/17
Провадження по справі № 4-с/281/2/17
У Х В А Л А

13 березня 2017 року смт Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Денисюк І.І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про опис та арешт майна боржника,

в с т а н о в и в:

До Лугинського районного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову Лугинського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області про опис та арешт майна боржника від 22.02.2017. ОСОБА_1 просить суд скасувати вказану постанову.

За ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал місцевих загальних судів, які винесені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, мають розглядатись в порядку ст. 383 ЦПК України.

Як роз'яснено у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України та містити відомості, зазначені в п. п. 3-5 ч. 7 ст. 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 121 ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: ст. 122 ЦПК України - про відкриття провадження у справі; ст. ст. 26, 27, 45 ЦПК України - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; ст. ст. 74-77 ЦПК України - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК України - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК україни - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 26 ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявник, інші заінтересовані особи, їхні представники.

За змістом ст. 26 ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулась до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби розглядаються в судами згідно ст. 383 ЦПК України за участю, як заінтересованих осіб, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 ч. 1 ст. 385 ЦПК).

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 3 ст. 385 ЦПК).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги ОСОБА_1 без руху, оскільки подана до суду скарга на постанову державного виконавця за формою та змістом не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, з урахуванням положень п. 3-5 ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: заявником фактично не визначено суб'єктного складу сторін, з урахуванням положень ст. 26 ЦПК України, до поданої заяви не долучено постанову про відкриття виконавчого провадження, рішення суду, яке підлягає примусовому виконанню, та виконавчий лист, який пред'явлений стягувачем до виконання, що необхідно для з'ясування обставин звернення зі скаргою до суду; зважаючи на те, що заявником, крім поданої скарги, не долучено докази на підтвердження заявлених вимог, які є предметом спору, не визначено суть поданої скарги, тобто які дії чи бездіяльність допущено державним виконавцем, в межах процедури виконавчого провадження, не викладено зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також, у прохальній частині скарги, заявником не визначено у який спосіб спонукати державного виконавця усунути порушення прав заявника, як стягувача в процедурі виконавчого провадження, які мають бути викладені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, заявник, як сторона виконавчого провадження, має право звернутись до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, однак така скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, як це передбачено у ст. 385 ЦПК України, тому при зверненні до суду з порушенням визначених законодавством строків необхідно подати до суду клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення з даною заявою до суду разом з доказами, які мають підтвердити поважні причини пропущення заявником строку для подання скарги на дії державного виконавця.

В порушення ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаржник звернувся до суду зі скаргою лише 07.03.2017, тобто фактично на 11 день після виникнення у нього такого права. При цьому, скаржник не надав суду доказів поважності пропущення даного строку.

Слід зазначити, що поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Зважаючи на те, що предметом скарги є постанова про опис та арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, які можуть бути оскарженні в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», що зумовлює подання до суду клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення з даною заявою до суду разом з доказами, які мають підтвердити поважні причини пропущення заявником строку для звернення зі скаргою на дії державного виконавця до суду.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України скарга, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119-121 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.119-121 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про опис та арешт майна боржника від 22.02.2017 - залишити без руху, для усунення вказаних недоліків.

Надати заявнику строк для усунення недоліків у поданій скарзі п'ять днів, з дня отримання копії ухвали суду.

У випадку невиконання вимог, визначених ст. ст. 119, 120 ЦПК України, відповідно до ухвали суду, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Суддя І.І. Денисюк