overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03 березня 2017 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Шеремета Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Миколаївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування заходів забезпечення позову, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом, просили скасувати ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 04.03.2013 року у справі №2/463/971/13 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно в межах суми стягнення 44 980,79 грн., що належать ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Оглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що таку слід повернути позивачам з наступних підстав.

Статтею 154 ЦПК України врегульовано питання скасування вжитих судом заходів забезпечення позову. Так, ч.ч.3-4 вказаної статті передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Аналіз положень ст.154 ЦПК України дає підстави стверджувати про те, що процесуальна форма ініціювання питання про скасування заходів забезпечення позову полягає в поданні до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову, а не позовної заяви, в якій ставиться відповідна вимога.

Крім того, скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов'язував можливість застосування таких заходів. А скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимогстатті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на те, що позивачі звернулися до суду з вимогою про скасування заходів забезпечення позову, яку оформили шляхом подачі позовної заяви, а не заяви про скасування заходів забезпечення позову, то застосовуючи по аналогії положення ст..ст.121,153 ЦПК України, вважаю за необхідне повернути позовну заяву позивачам та розяснити їм право на повторне звернення до суду, однак із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючисьст.ст. 121,153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Миколаївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування заходів забезпечення позову повернути позивачам.

Розяснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, однак із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова в порядку та строки передбачені ст. ст. 293- 296 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.
У Х В А Л А

19 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - адвокатом Бондаром Олегом Петровичем, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 06 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харитонової ЯниМихайлівни про визнання іпотечного договору недійсним та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, подана представником - адвокатом Бондаром О.П., у прохальній частині якої представник заявника просить поновити строк на касаційне оскраження судових рішень.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені представником заявника причини пропуску строку на касаційне оскарження можна визнати поважними.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст. 326 ЦПК України. Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність перевірки матеріалів цивільної справи, є підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_2, подане представником - адвокатом Бондаром Олегом Петровичем, про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від11 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 06 червня 2017 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 06 червня 2017 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харитонової Яни Михайлівни про визнання іпотечного договору недійсним та визнання права власності,.

Витребувати із Московського районного суду м. Харкова справу № 643/6453/15-ц.

Копію касаційної скарги та додані до неї матеріали надіслати особам, які беруть участь у справі, роз'яснити їх право подати заперечення на касаційну скаргу до 16 листопада 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Л.М. Мазур
У Х В А Л А

про відкриття наказного провадження

03 травня 2017 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Сидоренко І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі виробничого комплексу «Екопет» заборгованості по заробітній платі з 01 березня 2017 року по 31 березня 2017 року в сумі 3203,13 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, яка підсудна місцевому суду, відповідає вимогам ст.ст. 95-99 ЦПК України, в звязку з чим необхідно відкрити наказне провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 122, 129 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відкрити наказне провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі виробничого комплексу «Екопет» заборгованості по заробітній платі з 01 березня 2017 року по 31 березня 2017 року в сумі 3203,13 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачи в 5-денний строк з дня внесення Ухвали апеляційної скарги.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2
КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3370/16-ц
Провадження № 2/488/367/17 р.
У Х В А Л А

Іменем України

06.02.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.Миколаєва у складі

головуючого - судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі - Бондар Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення межі земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року позивач звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просить відновити межу земельної ділянки.

Представник позивача заявив клопотання про призначенння по справі будівельно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул.Потьомкінська, 41.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечував.

З огляду на обставини справи, суд вважає за необхідне призначити судову будівельно-технічну експертизу, так як для з'ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання в галузі будівництва та землеустрою. При цьому, суд бере до уваги питання, які надані позивачем та погоджується з запропонованою установою для проведення експертизи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизі потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 143, 144, п.5 ст.203 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Призначити у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення межі земельної ділянки судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

Чі відповідають фактичні межі та площі земельних ділянок за адресами: м. Миколаїв, вул. Ленінградська, 57, м. Миколаїв, вул. Ленінградська, 59, їх межам та площам визначеним в правовстановлюючих документах на данні земельні ділянки.

Визначити порядок користування земельними ділянками за адресами: м. Миколаїв, вул. Ленінградська, 57, м. Миколаїв, вул. Ленінградська, 59, відповідно до встановлених меж земельних ділянок зазначених в правовстановлюючих документах.

Для проведення експертизи направити експерту матеріали цивільної справи № 488/3370/16-ц.

Надати дозвіл експерту ознайомитись з матеріалами інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, вул. Ленінградська, 57, м. Миколаїв, вулиця Ленінградська, 59, в приміщенні КП ММБТІ.

Проведення експертизи доручити експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_2.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Роз'яснити сторонам положення ст.146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизах.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Г.М.Лазарева
Справа № 490/2030/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 квітня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 21.03.2006 року був укладений шлюб. Різні погляди на життя призвели до розпаду сім'ї, примирення між подружжям не можливе. Позивач вказує, що стосунки між подружжям носять формальний характер, сім'ю зберегти неможливо, сторони не живуть разом як подружжя з 31.08.2016року. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, 31.01.2009р.н.. Позивач подав заяву в якій просив розглянути вказану заяву у його відсутності, позов просив задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.03.2006 року, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 98.

Спору щодо розподілу спільного майна не має. Сімейні відносини сторонами припинені. Розпад сім'ї мав місце через втрату взаємних почуттів та взаємної поваги. Примирення між подружжям не можливе. Суд вважає, що сім'я існує формально, дана сім'я розпалася, і зберегти її не можливо.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00грн.

На підставі ст.ст.104,105,110,112 СК України та керуючись ст.ст.10,60,62,209,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21.03.2006 року, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №98 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 640,00грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Рішення може бути переглянуте Центральним районним судом м.Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя
Номер справи 623/534/17
Номер провадження 2/623/591/2017
РІШЕННЯ

іменем України

19 квітня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуренко М. О.

з участю: секретаря - Телешевської В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з відповідачем одружився 30 вересня 1994 року. Шлюб зареєстрований «отделом РАГС ГУ «Аппарат акима Петропавловск» Северо-Казахской области».

Від даного шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає окремо і перебуває на власному забезпеченні та утриманні.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться фактично з липня 2012 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2012 року. Подальше збереження сімї є неможливим і суперечить їхнім інтересам. Позивач просить шлюб розірвати.

Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач проти позовних вимог не заперечує.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 вересня 1994 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.14).

Від подружнього життя з відповідачем мають повнолітню доньку.

Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з липня 2012 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтею 110 частиною 3 та статтею 112 частиною 2 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30 вересня 1994 року «отделом РАГС ГУ «Аппарат акима Петропавловск» Северо-Казахской области», запис за № 1144, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 РОЗІРВАТИ.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище « Бучнєва ».

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10 денний строк апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. О. Гуренко
Справа № 686/4634/17
УХВАЛА

про відкриття провадження по справі та

призначення справи до судового

розгляду

10 березня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Заворотна О.Л., розглянувши матеріали справи №686/4634/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про рзірвання шлюбу,

встановив:

Подана позовна заява за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України та відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі, передбачені ст.122 ЦПК України, відсутня необхідність у проведенні попереднього судового засідання.

Керуючись ст.156 ЦПК України,

ухвалив:

Відкрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про рзірвання шлюбу та призначити справу до судового розгляду, який відбудеться в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду (м. Хмельницький, вул. Кам»янецька, 117, каб. 1), 31 березня 2017 року о 09 годині 20 хвилин.

Про час і місце судового засідання повідомити сторони.

Сторонам направити копії ухвали про відкриття провадження в справі, а відповідачу, крім того, - копію позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідач вправі до початку розгляду справи по суті подати до суду заперечення проти позову та докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Справа № 346/1644/17
Провадження № 2/346/1059/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Потятинник Ю.Р. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Максим»юк ОСОБА_3 про визнання права власності, -,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 05 квітня 2017 року, позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам зазначеним в ст. 119 ч. 2 п. 4, ч.4, ЦПК України, а саме: у відповідності до вимог ст. 80 ч.1 п.9 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно п.1 пп. 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2014 р. № 358 Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства установлено, що оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав; інформація із звіту про оцінку майна, звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок (далі - звіт про оцінку), що складений для цілей оподаткування, вноситься безперешкодно та безоплатно до єдиної бази даних звітів про оцінку. Зазначена інформація складається за встановленою Фондом державного майна формою та є додатком до звіту.

Належного документу про дійсну (ринкову) вартість спірного майна суду не було подано, у зв»язку з чим не має змоги визначити дійсну ціну позову та розмір судового збору. Згідно технічного паспорта інвентаризаційна вартість спірного будинковолодіння становить 260110 грн.

Позивачу надано строк для усунення недоліків до 20.04.2017 року.

Беручи до уваги, що позивач з урахуванням додатково поданої заяви про виправлення недоліків та доданих документів, не усунув вищевказані недоліки в наданий для цього строк, а саме не подав доказів внесення поданого звіту про оцінку спірного майна (в якому зазначено лише його оціночну вартість в сумі 108559 грн., яка вочевидь не відповідає дійсній ринковій вартості) до єдиної бази даних звітів про оцінку, що суд розцінює як намагання ухилитись від сплати належного розміру судового збору, - вважаю, що позов слід повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та матеріали повернути позивачу.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Потятинник Ю. Р.
Справа № 127/7072/17
Провадження № 2-н/127/329/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши в порядку наказного провадження заяву комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось в суд з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Вивчивши подані матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до розрахунку суми заборгованості за надані послуги опалення і гарячого водопостачання, наданого заявником, у відповідачів утворилась заборгованість в період з жовтня 2010 року ( з боргом в сумі 8837,59 грн.) по лютий 2017 року. Натомість ст. ст.256, 257 ЦК України визначають, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Отже, заявник просить стягнути заборгованість за період, який перевищує строк позовної давності, а тому не вбачається безспірності вимог стягувача та наявний спір про право.

Враховуючи вищенаведене, суд вбачає, що між сторонами існує спір про право, оскільки при прийнятті рішення необхідно зясувати обставини, що можливо тільки при розгляді справи в позовному провадженні.

Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно з ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Роз'яснити стягувачу, що згідно з ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

На підставі вищенаведеного та керуючись постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України № 14 від 23 грудня 2011 року, ст. ст. 58, 59, 95, 100, 101, 208 - 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання.

Розяснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: