Справа № 645/5167/16-ц
Провадження № 2/645/445/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2017 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючий суддя Шарко О.П.
Секретар судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодінням №47, по вул. Моторній, у місті Харкові.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона є власницею домоволодінням №47, по вул. Моторній, у місті Харкові. Відповідно довідки про склад сімї, в будинку зареєстровані та проживають: позивач, її чоловік ОСОБА_4, її мати ОСОБА_5 та її син ОСОБА_3. Однак, її син - ОСОБА_3 фактично не проживає за місцем реєстрації з січня 2010 року. Фактичне місце проживання відповідача позивачу не відоме.
У судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не зявився, надав суду клопотання відкласти слухання справи.
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність представника позивача та відповідачів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, вислухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В ст.ст. 13,41 Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання.
Судом встановлено, що домоволодінням №47, по вул. Моторній, у місті Харкові на праві власності належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.09.2016 року після смерті батька ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №3-541.
В зазначеному домоволодінні зареєстровані позивач, її чоловік ОСОБА_4, її мати ОСОБА_5 та її син ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої 15.10.2016 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради Харківської області за №2645-10.
Як встановлено у ході розгляду справи відповідач в спірній квартирі не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні послуги, не приходить до квартири, не слідкує за її технічним станом.
Та обставина, що відповідач протягом тривалого часу не проживає за місцем реєстрації підтверджується інформаційною довідкою, виданою Фрунзенського районного відділу Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області від 24.10.2016 року.
Судом не було встановлено поважність причин не використання відповідачем права на проживання за місцем реєстрації.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд
Згідно п.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні.
Згідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 64 ЖК України відповідач є членом сімї основного квартиронаймача.
Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 64, 71, 72, 163 Житлового Кодексу України, ст..ст. 10, 11, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №47, по вул. Моторній, у місті Харкові.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко