ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________
Справа №636/2301/17
Провадження №2/636/1462/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів.

31.07.2017 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення вищевказаного позову, в якій ОСОБА_1 просить суд:

- накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_3, а саме: на квартиру АДРЕСА_1; на будинок № 34 по вул. Лінійній у м. Харкові; на будинок та земельну ділянку кадастровий № :00:002:0408, розташовані за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, Жовтневий вїзд, буд. №5;

- накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_5, а саме: на квартиру АДРЕСА_2.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що в нього є підстави стверджувати, що відповідачі розпорядяться своїм майном з метою уникнення примусового стягнення коштів за рахунок цього майна, що може зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого права ОСОБА_1 не будуть захищені.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву позивача, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що в нього є підстави стверджувати про намір відповідачів розпорядитись своїм майном з метою уникнення примусового стягнення коштів за його рахунок.

Однак, лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження цього доказами згідно зі ст. 60 ЦПК України, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідачів спрямовані на відчуження майна, що перебуває у їх власності, а саме: житлових будинків, земельної ділянки та квартир, вказаних у заяві про забезпечення доказів, тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені. Заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях позивача.

Таким чином, жодних доказів на підтвердження доводів клопотання про забезпечення позову позивачем не додано. Доказів того, що дані обставини не підлягають доведенню згідно Закону (є загально відомими або приюдиційними фактами) не зазначено.

Згідно з ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя