Справа № 361/556/17
Провадження № 2/361/1122/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 березня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Селезньовій Т.В., при секретарі - Зотовій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа - Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

Позивач просить встановити факт її проживання з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2, а також визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Позовні вимоги вмотивовано тим, що її батькам ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належало зазначене майно, ІНФОРМАЦІЯ_3 батько помер, після його смерті спадщину, в тому числі і зазначений будинок, прийняла ОСОБА_3 (матір). На час відкриття спадщини, позивачка постійно мешкала разом з матір'ю, після смерті матері фактично вступила в управління та володіння будинком, протягом встановленого законом строку не подавала в нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини, а тому вважається такою, що спадщину фактично прийняла. В установленному законом порядку вона звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на належний матері будинок, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно.

Відповідач Плосківська сільська рада Броварського району Київської області позов визнав, не заперечував того факту, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем у будинку АДРЕСА_1, після її смерті вступила в управління вищевказаним спадковим майном, володіє і користується даним будинком та надвірними будівлями, сплачує необхідні платежі. Також не оспорював спадкових прав позивача і право власності спадкодавця на вказане у позові нерухоме майно.

Третя особа - Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області проти позову не заперечувала, просила розглянути справу без участі уповноваженого представника нотаріальної контори.

З наданих доказів встановлено:

З свідоцтв про народження, про укладення шлюбу встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) є донькою ОСОБА_4 і ОСОБА_3.

З свідоцтва про смерть встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 у с. Плоске Броварського району Київської області.

З свідоцтва про смерть встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 у с. Плоске Броварського району Київської області.

З довідки виконкому Плосківської сільської ради Броварського району Київської області від 23.01.2017 р. № 59 встановлено, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на день своєї смерті була постійно зареєстрована та проживала у належному їй житловому будинку НОМЕР_1, на день її смерті разом з нею проживала, але не була зареєстрована донька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що була сусідкою ОСОБА_3 і ОСОБА_4, їх донька ОСОБА_1 доглядала батьків, а з 2009 року коли батьки заслабли і потребували допомоги, ОСОБА_1 почала мешкати разом з ними у їх будинку по АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що була сусідкою по городу родини ОСОБА_4, знала їх з 1980 року, донька ОСОБА_1 доглядала батьків, приблизно з 2010 року почала мешкати разом з батьками.

З письмових пояснень відповідача встановлено, що позивачка після смерті матері залишилась проживати , володіє житловим будинком АДРЕСА_1, надвірними будівлями, сплачує необхідні платежі.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що на момент відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 постійно проживала разом з своєю матір'ю - спадкодавицею ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, і після смерті матері спадщину прийняла.

Згідно листа завідувача Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 02.02.2017 р. вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в нотаріальній конторі не відкривалась.

Даних про інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті ОСОБА_3, в тому числі на обов'язкову частку у спадщині, або претендували б на право власності на спадкове майно з інших підстав, не має.

З письмового роз'яснення державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Юхти Л.М. від 20.01.2017 р. вбачається, що ОСОБА_9 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, оскільки нею пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, не надано доказів, що такий строк їй був поновлений, крім того, відсутні правовстановлюючі документи спадкодавця на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік / дружина спадкодавця.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачка є донькою спадкодавця, єдиною спадкоємицею першої черги за законом, на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавицею, після її смерті від спадщини не відмовилась, продовжує проживати , управляє та володіє спадковим будинком, тобто у відповідності до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, а тому набула право власності в порядку спадкування за законом на все майно, належне спадкодавцю станом на день смерті. Її спадкові права ніким не оспорюються.

Стосовно майна, що увійшло до спадкової маси, зокрема житлового будинку, суд встановив наступне:

Згідно витягу з облікової картки об'єкта погосподарського обліку та довідки Плосківської сільської ради від 27.02.2017 р. вбачається, що за даними погосподарського обліку № 253 за 2011-2015 роки у Плосківській сільській раді рахується житловий будинок із АДРЕСА_1 1963 року забудови, загальною площею 104,1 кв.м, сарай, 1965 року забудови, погріб 1960 року забудови, колодязь 1967 року забудови, до ІНФОРМАЦІЯ_3 власником будинку рахувався ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер.

На день його смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала у зазначеному будинку, тобто у відповідності до ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка.

За життя ОСОБА_3 свої спадкові права не оформила і не отри мала свідоцтво про право на спадщину, право власності на спадкове майно не зареєструвала у порядку, визначеному діючим на той час законодавством.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, встановлено, що вказаний житловий будинок належав на праві власності батьку позивачки - ОСОБА_4, після його смерті право власності в порядку спадкування фактично перейшло до його дружини - матері позивачки ОСОБА_3, але за життя ані батько ані матір позивачки не здійснили державної реєстрації своїх прав щодо вказаного житлового будинку.

Тобто, до складу спадкової маси, що залишилась після смерті спадкодавця, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Свої спадкові права позивачка реалізувала, спадщину прийняла вступивши фактично в управління та володіння спадковим майно, і, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, позивачка свої спадкові права може захистити і підтвердити лише у судовому порядку.

Таким чином, є підстави для визнання за позивачкою права власності на успадковане нею після смерті ОСОБА_3 майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у тому вигляді, як він належав матері позивача станом на день смерті.

Разом з тим, суд розглядає дану справу в порядку цивільного судочинства і не може перебирати на себе повноваження іншого органу, в тому числі визначати конкретний технічний склад будівель, їх площі, призначення, тощо. Суду не представлено достатніх і безспірних доказів того, що саме у вказаному позивачем складі він успадкував нерухоме майно. Тому суд не вбачає підстав для зазначення в рішенні суду конкретно зазначених будівель і споруд, їх площі та знакового позначення, як того просить позивач у позовній заяві. Розглядаючи цивільну справу, суд лише з'ясовує і встановлює певні права, в даному випадку встановлює наявність у позивача права власності на об'єкт нерухомості, який складається з житлового будинку і господарських будівель та споруд за вказаною адресою. Всі інші питання, пов'язані з визначенням технічного складу як будівель, що він прийняв у спадщину після матері, так і інших у складі даного домоволодіння, позивач повинен вирішувати у встановленому законом порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1223, ст. 1261, ст.1268 , ст.1270 ЦК України, ст. ст. 11, 213, 214, 218, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково;

Встановити, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала із спадкодавицею ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайоний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова