Справа № 658/800/17
(провадження № 2/658/525/17)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Батовріної І.Г.

при секретарів Берднікової С.В., Бірючової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Каховці Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

встановив:

Представник ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» (далі товариство) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Вимоги мотивовано тим, що 25 листопада 2016 року працівниками Каховського РЕЗ і ЕМ під час перевірки електроустаткування, за адресою: м. Каховка Херсонська область, вул. Червоноармійська, б. № 12 «Б», виявлено порушення ОСОБА_2 користування електричною енергією для населення (далі ОСОБА_2), а саме: безоблікове користування електричною енергією шляхом самовільного підключення до електромереж без приладу обліку. За вказаним фактом складений акт про порушення ОСОБА_2 № 229406, на підставі якого обчислений розмір завданих порушенням ОСОБА_2 збитків 12 544,67 грн. Крім того, відповідач має заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2 945,54 грн. Враховуючи те, що відповідач добровільно не відшкодувала збитки, завдані порушенням ОСОБА_2 користування електричною енергією для населення, позивач просив стягнути з ОСОБА_1, завданні збитки у розмірі 12 544,67 грн., заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2 945,54 грн. та понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягала у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

В судове засідання відповідач не зявилася, надала письмові заперечення (а.с. 19 20), які мотивовані тим, що наданий акт про порушення ОСОБА_2 є надуманим та неправдивим, складений з порушеннями, а саме: один примірник акту не було вручено побутовому споживачу; інформація про присутність відповідача під час складання акту є неправдивою, оскільки відповідно до наказу ОСОБА_1 перебувала у відрядженні з 24 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року. Також, акт не містить зазначення меж балансової належності, що не дозволяє визначити де є власність позивача (електрична мережа), а де починається власність відповідача; не було складно акт не допуску представників енергопостачальної компанії, крім того в порушення п. 2.6 Методики в акту зазначено про час самовільного використання електроенергії, як 24 годин на добу, тоді як методика передбачає 12 годин/доба.

Таким чином вважає те, що акт не може бути допустимим доказом в розумінні норм цивільно процесуального законодавства України, тому не може бути прийнятий судом.

Також, зазначає про те, що жодного належного доказу в підтвердження завдання збитків позивачу діями відповідача суд надано не було. Однак про відсутність невідь можливості споживання електричної енергії відповідачем свідчить наступне.

30 серпня 2016 року в будинку відповідача сталася пожежа в результаті якої було знищено електролічильник засіб обліку електричної енергії, про що свідчить акт про пожежу від 01 вересня 2016 року.

На виконання вимог законодавства нею було надано позивачу письмову вимогу про відновлення постачання електричної енергії до будинку, тобто з 30 серпня 2016 року відповідач не споживає електричну енергію.

Вважає, що відповідно чинного законодавства що регулює відносини з надання послуг з постачання електричної енергії побутовим споживачем наданих послуг може бути лише особа, яка уклала письмовий договір.

Укладений договір між сторонами 2009 року втратив чинність, оскільки укладався на рік та продовжився лише один раз тобто до 23 вересня 2013 року, отже і відносини між сторонами припинилися, тому відповідач в розумінні чинного законодавства не є побутовим споживачем послуг, які надає позивач та не може порушувати ПКЕЕН дія яких розповсюджуються лише на побутових споживачів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив в їх задоволенні відмовити в повному обсязі, з підстав викладених в письмових запереченнях. Наполягав на неправомірності складеного акту та відсутності підстав для нарахування збитків.Додатково пояснив, що його довіритель за адресою вказаною в позові та в акту про порушення (вул. Я.Мудрого, 12 «б») не проживає, оскільки являється власником 26/100 частини житлового будинку по вул. Я.Мудрого, 12 в м. Каховці, що підтверджується довідкою КП «Каховське БТІ» та свідоцтві про право власності. Вказані факти на його думку свідчать про відсутність самовільного підключення до житлового будинку, який належить на праві власності відповідачу, а саме до будинку № 12 по вул. Я.Мудрого.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, cуд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Оскільки спірні правовідносини склалися в сфері постачання та користування електроенергією їх врегулювання здійснюється у відповідності до ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», ОСОБА_2 користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 1357 та Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на реєстраційному обліку та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Червоноармійська), б. № 12 (а.с. 16), є споживачем електричної енергії, яка постачається ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» за адресою: м. Каховка Херсонська область, вул. Я.Мудрого (Червоноармійська), б. № 12 б (а.с. 13 14) на імя якої відкрито особовий рахунок № 064019.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на домобудівлю належить на праві власності 26/100 частини житлового будинку № 12 по вулиці Червоноармійська в м. Каховка (а.с. 50).

Як вбачається з інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на добудований житловий будинок за адресою: м. Каховка Херсонська область, вул. Червоноармійська, 12 «Б» накладено обтяження арешт. Власником нерухомого майна зазначено ОСОБА_1

Згідно укладеного договору між ОСОБА_1 та Каховським РЕЗ і ЕМ від 23 вересня 2009 року за № 064/019, позивач зобовязався постачати відповідачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності 2,6 кВт електроустановок відповідача.

Як вбачається з акту про пожежу від 01 вересня 2016 року, за адресою м. Каховка, вул. Я.Мудрого, 12 «Б» 30 серпня 2016 року сталася пожежа, яка знищила електролічильник. Власником вказаного житлового будинку та особою, що викликали пожежників є ОСОБА_1

02 вересня 2016 року відповідачем на адресу позивача була надана претензія, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 повідомила позивача про знищення внаслідок пожежі електролічильника та вимагала їй як побутовому споживачу здійснити заміну приладу обліку та підключити її будинок до електричної мережі. З вказаної претензії вбачається, що відповідач адресою проживання та споживання послуг позивача зазначає м. Каховка, вул. Я.Мудрого, 12 «Б» (а.с. 26).

На підставі рішень Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 грудня 2006 року № 2-2687/06, 21 липня 2008 року № 2-1697/08, 13 липня 2009 року № 2-1993/09, 25 лютого 2010 року № 2-618/2010, 19 листопада 2010 року № 2-2668/10 позови ПАТ ЕК «Херсонобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків були задоволенні. Вказаними рішенням було встановлено що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: м. Каховка Херсонська область, вул. Червоноармійська, 12 «Б» (а.с. 56, 57, 58 59, 60, 62).

Враховуючи вищенаведене суд вбачає, що доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення збитків завданих за адресою: вул. Я.Мудрого, 12 «Б», оскільки в правовстановлюючому документі зазначений інша адреса вул. Я.Мудрого, 12 не беруться до уваги, та не спростовують факту наявності саме в житловому будинку відповідача самовільного підключення до електричної мережі, крім того, самим відповідачем в заявах адресованих суду, позивачу, виданій довіреності зазначає адресою свого мешкання: вул. Я.Мудрого, 12 «Б». Також, суд звертає увагу на те, що складений акт про пожежу містить вказівку саме на адресу: ОСОБА_3, 12 «Б», що також підтверджує факт розміщення знищеного електричного лічильника відповідача за вказаною адресою.

Відповідно до копії наказу президента ГО УГО «Солідарна Україна» від 23 листопада 2016 року без номеру, ОСОБА_1 відряджено до м. Києва з 24 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року для участі у конференції та представництва громадської організації (а.с. 27).

До тверджень відповідача про відсутність під час складання акту суд ставиться критично, оскільки наданий наказ про відрядження не підтверджує факту його виконання та її відсутності в м. Каховці 25 листопада 2016 року, в свою чергу присутність відповідача при перевірці та складанні акту підтверджується наданими показами свідків.

Відповідно до акту порушення ОСОБА_2 № 229406 від 25 листопада 2016 року, в споживача ОСОБА_1 у житловому будинку № 12 б по вул. Я.Мудрого в м. Каховка Херсонської області під час перевірки проведеної працівниками Каховського РЕЗ і ЕМ, виявлено та зафіксовано факт безоблікове користування електричною енергією шляхом самовільного підключення до електромереж без приладу обліку. Акт був підписаний трьома представниками енергопостачальника, відповідач зауважень до акту не вносив(а.с. 4).

Акт порушень та дії представників ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» відповідачем не оскаржені у встановленому законом порядку. Отже, він є підставою для нарахування збитків.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Зазначеним пунктом ПКЕЕН визначено подальшу процедуру розгляду питання, яке здійснюється комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менше як з трьох уповноважених представників енергопостачання. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Відповідно до п. 4.1, п. 4.5 зазначеної Методики акт про порушення складається у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ОСОБА_2. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення, про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

З огляду на те, що цей акт підписаний трьома представниками енергопостачальника, в силу положень п. 53 ОСОБА_2, він є дійсним.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що відповідач є її свекрухою, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після пожежі та знищення електролічильника вона залишилася без світла. Майже півтора року харчується та задовольняє інші свої побутові потреби, які вимагають електроенергії за місцем мешкання свідка.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 надали покази про те, що 25 листопада 2016 року у ОСОБА_1 було виявлено самовільне підключення до електричної мережі позивача. В ході рейдової перевірки споживачів свідками було визначено, що від електроопори до помешкання відповідача був самовільно підєднаний провід по якому подавалася електроенергія та була напруга, вказаний провід можливо було виявити візуально, а напруга ними була заміряна спеціальним приладом. Після виявлення вказаного порушення працівників компанії було допущено відповідачем в коридор будинку та надано паспорт, для складання акту, однак від підпису в акті ОСОБА_1 категорично відмовилася. Крім того додатково пояснили, що будучи в будинку побачили, що в будинку працювали електровироби, а саме лампочка.

Акт порушень № 229406 від 25 листопада 2016 року був винесений на розгляд комісії позивача з розгляду актів порушень ОСОБА_2 користування електричною енергією для населення та нарахувань за ними. На засіданні комісії прийнято рішення про те, що акт складено правомірно та підстав для відміни нарахувань згідно з актом порушень немає. Рішення було оформлено відповідним протоколом від 13 грудня 2016 року № 171 (а.с. 6 зв.).

Розмір збитків, заподіяних вказаним порушенням, згідно наданим представником позивача розрахункам, становить 12 544,67 грн. (а.с. 5 6).

Відповідно до п. 1 ОСОБА_2, відносини між громадянами (далі споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються цими Правилами, вони обовязкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Відповідно до п. 2 ПКЕЕН самовільне підключення це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих правил.

Споживачі зобовязані дотримуватися ОСОБА_2, вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок, збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому обєкті споживача, що відповідає п. 1, п. 42 ОСОБА_2.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно п. 37 ОСОБА_2, енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Споживач несе відповідальність, згідно законодавства за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, як передбачено ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обємі особою, що заподіяла цю шкоду.

Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором (ч. 2 ст. 623 ЦК України).

Так, відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати іншій стороні (споживачеві, абонентові) електричні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно із п. 3 ОСОБА_2 користування електричною енергією для населення, , споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляєтьсяенергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Разом з тим, помилковими є твердження відповідача в тій частині, що у такому випадку надавач послуг позбавлений можливості вимагати відшкодування заподіяних йому споживачем збитків.

Так, у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року Верховним Судом України викладена правова позиція з аналогічних правовідносин. Зокрема судом зазначено, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Субєктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги серед іншого поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Отже, доводи відповідача та її представника про те, що за відсутності укладеного договору з позивачем, ОСОБА_1 звільняється від відшкодування збитків не ґрунтуються на законні та не приймаються судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З приводу доводів відповідача щодо недоведеності факту завдання її діями позивачу збитків, суд виходить з наступного.

Позивач, звертаючись до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 збитків, посилався на порушення останньою ПКЕЕН та як доказ цього надав відповідний акт, в якому зафіксоване дане порушення, акт був складений у присутності відповідача, з боку позивача вказаний акт підписали три представники. Вказане свідчить про те, що зазначений акт складений у відповідності до вимог ПКЕЕН.

Отже, твердження відповідача та її представника про те, що позивачем не доведено порушення ПКЕЕН, яке полягає у безобліковому споживані електроенергії, спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається зі схеми електропостачання, зазначеної в акті про порушення ПКЕЕН № 229406 від 25 листопада 2016 року, місце самовільного підключення електроустановки споживача чітко зазначено, оскільки вказано точки приєднання самовільного підключення до електричних мереж.

Отже, суд вбачає, що не зазначення в схемі акту балансової належності електромережі саме по собі, за доведеності факту порушення ПКЕЕН, не є підставою для визнання нарахування збитків внаслідок такого порушення неправомірним, оскільки акт про порушення ПКЕЕН № 229406 від 25 листопада 2016 року є тільки одним з доказів, який підлягає оцінці судом разом з іншими наданими сторонами доказами.

Таким чином, суд твердження відповідача про недійсності складеного акту з підстав відсутність в акті зазначеної балансової належність електромережі до уваги не приймає.

Враховуючи наведені обставини і факти, встановлені судом, а також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем ОСОБА_2, безоблікове споживання нею електроенергіїта вбачає існування причинного звязку між цими фактами, що є підставою для відшкодування збитків, завданих позаобліковим споживанням електричної енергії.

В той же час, відповідач та представник відповідача суду жодних доказів, у відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, на спростовування факту порушення ПККЕН не надали.

Перевіряючи розрахунок збитків наданий позивачем, заподіяних зазначеними в акті порушеннями ОСОБА_2, суд погоджується з обчисленим позивачем розміром відшкодування збитків, вважає його таким, що розрахований згідно із вимогами Методики обчисленя розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ОСОБА_2 користування електричною енергією для населення, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1416 від 22 листопада 1999 року.

Відповідачем не спростовано правильність нарахування збитків, проведеного енергопостачальною компанією внаслідок порушення ОСОБА_2.

Твердження відповідача про невідповідність проведеного позивачем розрахунку, а саме взяття за основу 24 годин/добу спростовується самим розрахунком, де зазначено, що в формулу розрахунку було взято 8 годин/доба.

З приводу вимог щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, суд зазначає наступне.

В порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивачем в підтвердження існування вказаної заборгованості не надано суду належних та допустимих доказів.

Так, в обґрунтування заявлених вимог в цій частині позивач посилався лише на рахунок за лютий 2009 року (а.с. 7), який не підписаний уповноваженою особою, не містить вихідних даних щодо обсягу спожитої електричної енергії, періоду за який така сума нарахована, даних про сплату/не сплату відповідачем вартості спожитої електричної енергії. Такий розрахунок на думку суду не є належним доказом існуючої заборгованості ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію.

Таким чином, позов в цій частині не підлягає задоволенню за необґрунтованістю.

За вказаних обставин, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь товариства підлягають 12 544,67 грн. заподіяних збитків та згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені останнім судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог (а.с. 8).

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 3, 11 16, 526, 610, 611, 623 ЦК України, ст.ст. 1, 24 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, Методикою обчисленя розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ОСОБА_2 користування електричною енергією для населення, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1416 від 22 листопада 1999 року, ст.ст. 3 11, 57 61, 88, 212 215, 223 ЦПК України,

вирішив:

Позов акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Херсонобленерго» збитки в розмірі 12 544,67грн. та судовий збір в сумі 1409,48грн., а всього 13 954,15 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя І. Г. Батовріна