Справа № 188/44/17
Провадження № 2/188/111/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої судді Курочкіної О.М.

при секретарі Лукіній Л.Г.

з участю:

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики грошей

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики грошей.

В обґрунтування позову зазначено, що 20 жовтня 2015 року ОСОБА_2 уклав із ОСОБА_3 договір позики грошей, згідно якого передав йому грошові кошти у сумі 16000 гривень з умовою їх повернення до 20 жовтня 2018 року.

Договір укладено у простій письмовій формі. На підтвердження укладання вищезазначеного договору ОСОБА_3 була власноруч написана розписка від 20 жовтня 2015 року, про отримання ним від позивача вищевказаної позики у розмірі 16000 гривень.

Відповідач, ОСОБА_3 взявши у позивача за Договором позики грошей від 20 жовтня 2015 року гроші у сумі 16000 гривень, взяв на себе зобов'язання повернути ці гроші частками згідно п.4.1. та згідно п.4.2. (графіка погашення боргу) Договору позики грошей, грошові кошти взяті у борг Відповідачем повинні сплачуватись в термін до 20-го числа кожного місяця, починаючи з 20 листопада 2015 року такими сумами: з першого по тридцять п'ятий платіж по 450 грн. в місяць, тридцять шостий платіж - 250 грн. - 20 жовтня 2018 року.

Однак, на день подання даного позову, ОСОБА_3 не здійснив жодного платежу за Договором позики грошей, чим порушив взяті на себе зобов'язання що до повернення позики в строки та в порядку, що встановлені договором, в зв'язку з чим за період з 20.11.2015р. по 20.02.2017р. утворилася за відповідачем заборгованість в розмірі 7200 грн. згідно розрахунку.

В зв'язку порушення відповідачем умов укладеного між ними Договору позики грошей від 20 жовтня 2015 року, позивач вимушений вимагати повернення суми заборгованості у розмірі 7200 гривень за період з 20.11.2015р. по 20.02.2017р., відповідно до наданого розрахунку.

Договором позики грошей встановлений розмір і порядок одержання процентів.

Згідно пункту 4.3. укладеного Договору позики грошей від 20 жовтня 2015 року, за умови сплати всіх платежів в строки, які вказані в Договорі (п.4.2), проценти за користування позикою не нараховується.

Згідно пункту 4.4. укладеного Договору позики грошей від 20 жовтня 2015 року, в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п.4.2) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 5% в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

На момент звернення з даним позовом сума заборгованості у розмірі 7200 гривень за період з 20.11.2015р. по 20.02.2017р. за Договором позики від 20 жовтня 2015 року так і залишається неповернутою Відповідачем, а також не сплачені проценти за користування позикою, які за період з 20.11.2015р. по 19.12.2016р., складають 62415 гривень згідно здійсненого розрахунку заборгованості за період з 20.11.2015р. по 20.02.2017р. та процентів за користування позикою за період з 20.11.2015р. по 19.12.2016р. за Договором позики грошей від 20 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Додатково пояснив, що укладений Договір позики є безпроцентним, відповідно до умов Договору відсотки нараховуються лише у випадку порушення зобов'язань встановлених умовами Договору позики. Крім того представник зазначив, що залишає за позивачем право не долучати до матеріалів справи оригінал договору позики і розписку, для можливості повторного звернення до суду.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та з'ясувавши природу правовідносин сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_3 та відповідач, ОСОБА_2, як фізичні особи 20.10.2015 року уклали письмовий договір позики грошей, на підтвердження отримання позики на суму 16000 грн. складено розписку в отриманні 16000 грн. відповідачем. Позивачем надано копії договору позики та розписки, а в судовому засіданні надано для огляду оригінали.

Згідно поданого позову сума заборгованості у розмірі 7200 грн. за період з 20.11.2015 року по 20.02.2017 року відповідачем, відповідно до умов укладеного договору позики не повернуто.

Відповідно до постанови від 11 .11.2015 року ВСУ у справі № 6-1967цс15, договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, обумовлює, що відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Згідно п.4.1 Договору позики грошей (а.с.7), позичальник зобов'язаний повністю повернути позику згідно графіка частками в термін до 20 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобовязань та закріплює основний принцип виконання зобовязань принцип належного виконання, що стосується як субєктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527 -545 ЦК України).

Статею 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобовязанням її повернення), так і дати її отримання.

Таким чином,суд вважає, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми , так і як безпосередня підстава для стягнення заборгованості за позикою.

Суд , враховуючи, що позивач не надав суду оригінали договору позики та розписки про отримання коштів, в зв'язку з порушенням умов укладеного договору позики не ставить питання про дострокове повернення позики відповідно до положень ст.1050 ЦК України, а також те, що умовами укладеного договору позики грошей між позивачем і відповідачем та діючими нормами цивільного законодавства не передбачено часткове стягнення в судовому порядку несплачених щомісячних платежів за позикою, на підставі копії документів, вважає встановлені обставини обгрунтованою підставою для відмови у позові.

керуючись ст.ст.207, 526, 625,1045-1050 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 45, 118-119, 213-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики грошей відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4