Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_4 про виділення квартири в окрему одиницю та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1К, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Одеської міської ради та ОСОБА_4 про виділення квартири в окрему одиницю та визнання права власності.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачі посилаються на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 13.05.1996 р., виданого заступником начальника УЖКГ міста Одеси, 498/1000 частини квартири АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2. Право власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 03.12.1996 р.

03.04.2016 р. померла ОСОБА_5. Після її смерті єдиним спадкоємцем є її син ОСОБА_1.

ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлої ОСОБА_5, оскільки у встановлений законом 6-місячний термін звернувся до нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що ще за життя спадкодавиці, співвласниця 502/1000 частини квартири АДРЕСА_2 самостійно виділила свою частину в окрему квартиру № 11А у будинку № 9 по вулиці Дерибасівська у місті Одеса, тому частини інших співвласників змінилися, але належним чином документально оформлені не були. А саме, 498/1000 частини квартири АДРЕСА_3 як окрема одиниця залишилися у спільній частковій власності в рівних частках у ОСОБА_1; ОСОБА_5; ОСОБА_3; ОСОБА_2.

Таким чином, на сьогоднішній день, власниками квартири АДРЕСА_4 є: 1/4 ОСОБА_1; 1/4 ОСОБА_1 (у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5); 1/4 ОСОБА_3; 1/4 ОСОБА_2.

ОСОБА_1 є спадкоємцем 1/4 прав та обовязків, якими володіла спадкодавець, але через те, що дана частина не була оформлена після виділу частини квартири в окрему одиницю та зміну часток, йому було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину, крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не можуть оформити документи після зміни часток, тому вони звернулися до суду з вказаним позовом та просять його задовольнити.

В судове засідання позивачі не зявилися, надали суду заяви про те, що позов підтримують та просять розглянути справу за їхньої відсутністю.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачів, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 13.05.1996 р., виданого заступником начальника УЖКГ міста Одеси, 498/1000 частини квартири АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2. Право власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 03.12.1996 р.

03.04.2016 р. померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 I-ЖД № 445600 від 04.04.2016 р.

Після її смерті єдиним спадкоємцем є її син ОСОБА_1. Факт родинних звязків підтверджується свідоцтвом про народження Серії I-ЖД № 479231 від 22.04.2016 р. (видано повторно).

Позивач прийняв спадщину після померлої ОСОБА_5, оскільки у встановлений законом 6-місячний термін звернувся до нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що ще за життя спадкодавиці, співвласниця 502/1000 частини квартири АДРЕСА_3 самостійно виділила свою частину в окрему квартиру № 11А у будинку №9 по вулиці Дерибасівська у місті Одеса, тому частини інших співвласників змінилися, але належним чином документально оформлені не були. А саме, 498/1000 частини квартири АДРЕСА_3 як окрема одиниця залишилися у спільній частковій власності в рівних частках у ОСОБА_1; ОСОБА_5; ОСОБА_3; ОСОБА_2.

Розрахунок часток здійснюється відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 р.

3.1. Розрахунок часток у спільній власності на об'єкти

нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна

У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів.

3.2. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю.

3.3. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Таким чином, на сьогоднішній день, власниками квартири АДРЕСА_1 є: 1/4 ОСОБА_1; 1/4 ОСОБА_1 (у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5); 1/4 ОСОБА_3; 1/4 ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, у тому числі й про усунення перешкод у здійсненні невизнаного права шляхом зобов'язання вчинити певні дії, особа має суб'єктивне матеріальне право на їх задоволення (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 13 квітня 2016 р. у справі № 6-2981цс15; від 1 червня 2016 р. у справах № 6-929цс16, № 6-1044цс16).

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Керуючись ст.ст. 1217, 1258, 1259, 1266, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виділити в окрему одиницю 498/1000 частини квартири АДРЕСА_1.

Припинити право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається з 1/4 квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5.

Визнати право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Визнати право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

Визнати право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_2.

Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

08 листопада 2017 року