Провадження №2/522/8653/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді - Бойчука А. Ю.
при секретарі - Іскрич В.В..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття із реєстраційного обліку, -
Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. При цьому посилалася на те, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, проте більш як шість місяців в ній не мешкає, постійно проживає в іншому місці, не допомагає позивачу нести витрати з оплати комунальних послуг. Реєстрація відповідача в зазначеній квартирі, як зауважив позивач, обмежує права останнього та не дозволяє йому на свій розсуд розпоряджатись нерухомим майном.
Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до частини 9 ст. 74 ЦПК України.
Суд вважає за можливе відповідно до ст.224 ЦПК України, та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Позивач є основним квартиронаймачем вказаної квартири, що підтверджується посвідченням на право зайняття службової житлової площі №51 від 04.12.1985 р.
Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою керівника Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційний сервіс "Порто-Франківський" (виписка із домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 27.07.2017 року, оригінал якої наявний в матеріалах справи.
Згідно із актом про не проживання мешканців будинку АДРЕСА_1, відповідач з 01.01.2000 року та по теперішній час за вказаною адресою не проживає.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом.
Відповідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
На підставі ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК Української РСР, збереження за відповідачем спірного житлового приміщення судом не встановлено.
Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
На підставі письмових доказів та пояснень позивача суд дійшов до висновку про те, що має місце факт непроживання ОСОБА_2 більше шести місяців за адресою: АДРЕСА_2.
Враховуючи викладене суд вважає, що ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст. 72 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, внаслідок відсутності його понад встановлені строки у вказаному жилому приміщенні.
Виселення провадиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Що стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації в АДРЕСА_3, суд вважає, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем за вказаними позовними вимогами, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, ч.3 ст.209, ст.ст. 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не брав участі у розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ю. Бойчук