РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13944/16-ц

пр. № 2/759/1210/17

14 березня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Васюрі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіонального управління Держгеокадастру у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0554га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, АРК, кадастровий номер НОМЕР_1, посилаючись на те, що він є власником вищезазначеної земельної ділянки, при зверненні 29.08.2016р. до Міжрегіонального управління Держгеокадастру у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим для отримання відомостей про земельну ділянку йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю даних про неї в Державному земельному кадастрі України. Дана відмова є наслідком неможливості реєстрації права власності та розпорядження своїм майном.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на вимоги, викладені в позовній заяві, та просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 08.08.2005р. є власником земельної ділянки площею 0,0554 га, що розташована по АДРЕСА_1, АРК, кадастровий номер НОМЕР_1. Акт виданий на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 14.03.2002 р. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 83 /а.с. 8-9/.

31.08.2016 р. позивачу було відмовлено у наданні відомостей з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю в кадастрі відомостей про неї /а.с. 10/.

Право власності власника майна підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В даному випадку право позивача на майно ніким не оспорюється і він не втратив документ, який би засвідчував його право власності на земельну ділянку, оригінал державного акту був досліджений в судовому засіданні.

Як зазначив позивач, на підставі державного акту він не може розпорядитися земельною ділянкою не знайшло свого підтвердження в судовому засіднні, оскільки доказів звернення до відповідача з метою вирішення спірного питання і відмови в цьому суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що посилання позивача на ст. 392 ЦК України як на підставу захисту своїх майнових прав не узгоджується з чинним законодавством.

Крім цього, за змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності на майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач Міжрегіональне управління Держгеокадастру у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим не оспорює право власності позивача на земельну ділянку, що належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 від 08.08.2005р. та не відмовляє у його визнанні.

Суд вважає, що у разі відмови органу державної реєстрації прав у наданні відомостей про земельну ділянку або відмові у вчиненні певних дій, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право власності.

В даному випадку відповідачем не оспорюється право власності позивача на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 від 08.08.2005р.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З наведеного вбачається, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними і необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 16, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Міжрегіонального управління Держгеокадастру у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя