Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/800/17
Рішення

Іменем України

10 листопада 2017 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Шуріної Н.О., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

11 травня 2017 року ОСОБА_1(далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), з урахуванням уточненої позовної заяви поданої до суду 26 вересня 2017 року, про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2016 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на зміну свого матеріального, а також сімейного стану, позивач просить зменшити розмір аліментів, визначений за вказаним вище рішенням суду, оскільки на його утриманні, на сьогоднішній день, знаходяться ОСОБА_4, з якою він проживає однією сім'єю у цивільному шлюбі, а також їхня із ОСОБА_4 дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Водночас у позовній заяві позивач вказував на те, що з 01 вересня 2017 року він працює торговцем роз'їзним у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Оптова Компанія Тайгер Груп", і його посадовий оклад становить 3300 грн., а його співмешканка ОСОБА_4 ніде не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. У зв'язку з вищезазначеним позивач просить зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3, а саме: з 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, при цьому 26 вересня 2017 року його представник ОСОБА_7 подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі. Також просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідяння не з'явилася, при цьому 10.11.2017 подала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Також відповідач ОСОБА_2 повідомила суду про те, що позивач протягом семи років не брав участі в утриманні їхнього сина, а також про те, що у позивача існує заборгованість перед відповідачем по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3.

Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 3).

Постановою головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 24 березня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53605767 з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменів на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 липня 2016 року і до досягнення його повноліття (а.с. 4).

Згідно з положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У пункті 17 в абзаці 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, вирішуючи питання щодо зміни розміру стягнення аліментів, суд ураховує, у тому числі, стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Згідно з копією довідки від 15 вересня 2017 року, позивач ОСОБА_1 з 01 вересня 2017 року працює торговцем роз'їзним у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Оптова Компанія Тайгер Груп", і його посадовий оклад становить 3300 грн. (а.с. 30).

Відповідно до довідки Державного центру зайнятості Миколаївського районного центру зайнятості (Миколаївського регіону) Міністерства соціальної політики України від 10 листопада 2017 року, з 11 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку, як безробітна в Миколаївському районному центрі зайнятості (Миколаївського регіону) (а.с. 33).

Обставини, які б унеможливлювали виконання обов'язку позивачем по утриманню дитини за станом здоров'я або за іншими обставинами судом не встановлені.

Будь - яких доказів, які б підтверджували те, що у позивача на утриманні перебувають ОСОБА_4 та їхня спільна дочка ОСОБА_9, позивачем в підтвердження своїх вимог, суду не представлено.

Представлена позивачем копія акту його проживання за адресою: АДРЕСА_1 не є таким доказом.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому з позивача на користь відповідача на утримання дитини стягуються аліменти за рішенням суду в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, ст. ст. 209, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.О. Шаронова

10.11.2017