07.11.2017 ЄУН № 389/2140/17
Провадження № 2/389/821/17

УХВАЛА
07 листопада 2017 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого-судді Берднікової Г.В.
при секретарі Чукановій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частини магазину особистою приватною власністю,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати ? частину магазину, розташованого в АДРЕСА_1 , його приватною власністю.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслала клопотання про зупинення провадження у справі з посиланням на неможливість бути присутньою в судових засіданнях з розгляду даної справи у зв`язку з прийняттям участі в бойових діях в зоні проведення АТО (перебуває на службі в Збройних Силах України, виконує бойові завдання). Справу у її відсутність просила не розглядати. Також судом отримано заяву ОСОБА_2 , в якій вона вказує, що повноваження Логвінова О.В. на придставництво її інтересів в суді у даній справі припинені.
Позивач та його представник у судове засідання також не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності та зазначила, що заперечує проти задоволення клопотання ОСОБА_2 про зупинення розгляду справи на час її перебування в АТО, оскільки підстав передбачених ст.ст. 201,202 ЦПК України для зупинення провадежння у справі немає. Відповідачем не надано суду доказів перебування на строковій військовій службі, що є передумовою для зупинення провадження у справі на підставі ст.202 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання про зупинення провадження не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 33 (абз.1,3) постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви.
Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
За змістом статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Статтею 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що Президент України приймає рішення про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію та про демобілізацію із внесенням їх на затвердження Верховною Радою України.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон, інші закони України та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях приймається Президентом України у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Аналогічна норма закріплена і у ст.5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно зі ст.1 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015 з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Пунктом 1 ч.1 ст.202 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони на строковій військовій службі або альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання.
Аналіз зазначених норм права свідчить, що підставою зупинення провадження у справі згідно з п.3 ч.1 ст.201 ЦПК України, може бути лише перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, а підставою для зупинення провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.202 ЦПК України перебування на строковій військовій службі
Статтею 5 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.
Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У долучених до матеріалів справи відповідачем довідках Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України від 28 вересня 2017 року зазначено, що вона в період з 14 липня 2017 року по теперішній час (станом на 28 вересня 2017 року) перебуває на військовій службі у вказаній частині. Безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежнолсті, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/ районах проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.
Доказів на підтвердження перебування відповідача на строковій військовій службі або переведення військової частини НОМЕР_1 на воєнний стан суду не надано.
Відтак, клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.
Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.202 ЦПК України суд не зупиняє провадження у випадках, встановлених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника.
З матеріалів справи (клопотання відповідача від 09.10.2017 року, а.с. 19) вбачається, що відповідач висловила намір залучити у справі адвоката для захисту її прав.
Долучений до матеріалів справи відпускний квиток дає підстави вважати, що існує ймовірність надання відповідачу відпустки у зв`язку з необхідністю прибуття до суду для прийняття участі в судовому засіданні.
До того ж, відповідно до ст.158-1 ЦПК України, ч.5 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з судом, який є найближче розташованим до місця його перебування.
Керуючись ст.ст. 201, 202, 210 ЦПК України, суд,-
У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Берднікова