Єдиний унікальний номер: 378/195/17
Провадження № 2/378/75/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2017 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області та ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування і визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок АДРЕСА_1, 1983 року побудови, належав до колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали ОСОБА_5- голова двору, його дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_4, які набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках. ОСОБА_4 вибула з будинку в 2004 році, проте знялася з реєстрації 11.09.2015 року, тому, вона пропустила строк на витребування частки з майна колгоспного двору. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5 Спадщину після його смерті якого прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини за законом в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі, позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини. ОСОБА_5 за життя набув права власності на 1/3 частину даного житлового будинку, 1983 року побудови, як на майно колгоспного двору і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті останнього. Відповідно до копії технічного паспорта на індивідуальний (садибний) житловий будинок, виготовленого КП КОР «Південне МБТ» житловий будинок літера «А-1», загальною площею 65,1 м2, житловою площею 50,8 м2, погріб з шийкою літера «В», сарай літера «Б», убиральня літера «Г», колодязь питний №1, огорожа №2, інвентаризаційною вартістю 149333 гривень. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку не приватизована. Журавлиська сільська рада свідоцтва про право власності не видала та роз'яснила неможливість реєстрації права на померлу особу, що позбавляє позивача можливості оформити свої права.

Позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 на 1/3 частину житлового будинку № АДРЕСА_1 та право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/3 частину вищевказаного житлового будинку та визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/3 частину даного житлового будинку.

В судове засідання позивачі та їх представник не прибули, направили до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі.

Представник відповідача Журавлиська сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про слухання справи у відсутність представника сільської ради.

Відповідач в судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без її участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки (а.с. 16-19) житловий будинок АДРЕСА_1, 1983 року побудови, належав до колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали ОСОБА_5- голова двору, його дружина ОСОБА_2 та їх діти ОСОБА_1 і ОСОБА_4, які набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках. 11.09.2015 року ОСОБА_4 вибула з двору і після вибуття за витребуванням частки з майна колгоспного двору не зверталася. Із двору не вибували та не втратили частку в його майні ОСОБА_5 та позивачі. Проте, свідоцтво про право власності Журавлиська сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я ОСОБА_5 не видавалось (а. с. 10), реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 15) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер (а.с. 9). Спадкоємцями за законом, які подали заяву про відмову від прийняття спадщини, є дружина померлого - ОСОБА_2 О та дочка - ОСОБА_4 Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, є позивач (а.с. 25-26).

Відповідно до копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок вказаний житловий житловий будинок літера «А-1», загальною площею 65,1 м2, житловою площею 50,8 м2, погріб з шийкою літера «В», сарай літера «Б», убиральня літера «Г», колодязь питний №1, огорожа №2, інвентаризаційною вартістю 149333 гривень. (а.с. 20-22). Земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок не приватизована (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до статті 2 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_5 за життя набув права власності на 1/3 частину вищевказаного житлового будинку, як частку в майні колгоспного двору, а позивачі набули права власності на 1/3 частину, кожен, даного житлового будинку, як частку в майні колгоспного двору, а ОСОБА_1 - право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину вказаного житлового будинку після смерті ОСОБА_5, і оскільки відповідачами позов визнається, то його слід задовольнити.

Оскільки Журавлиська сільська рада та ОСОБА_4 до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 182, 392, 1218, 1223, 1261, 1270, 1272, 1273 ЦК України, ст. 2, ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку № АДРЕСА_1 та право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку № АДРЕСА_1, загальною площею 65,1 м2, житловою площею 50,8 м2, вартістю 99555 гривень 33 копійки.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку № АДРЕСА_1, загальною площею 65,1 м2, житловою площею 50,8 м2, вартістю 49777 гривень 67 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т. Н. Скороход