Провадження № 2/127/4513/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 10.07.2017 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 29.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, про що 29.06.2002 року в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №208.

Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через відмінність поглядів на сімейне життя та обовязки подружжя, нехтування відповідачем сімейними цінностями, що призвело до втрати взаємоповаги та почуття любові між подружжям. Подружні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство ними не ведеться. Позивач дійшла висновку, що подальше збереження сімї не можливе, шлюб існує формально. На відновлення подружніх відносин позивач не згодна.

За час шлюбу в подружжя народилася дитина донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживатиме з матірю.

Викладене стало підставою для звернення позивачем до відповідача з позовом про розірвання шлюбу до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач до ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати у його відсутність.

Суд, розглянувши матеріали справи, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності та зважаючи на визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним.

Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР ) охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін.

Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторонами по справі припинено, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача та відповідача, тому позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати.

Стосовно позовної вимоги щодо стягнення зі сторін державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану суд зазначає, що розмір ставок державного мита за вчинення актів цивільного стану регулюється Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21 січня 1993 року, яким не передбачено справляння державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу за рішенням суду в органах реєстрації актів цивільного стану, тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 295 ЦК України, ст. ст. 88, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Воробієнко») ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 29.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, про що 29.06.2002 року в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №208.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 640 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: