Справа № 310/8323/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 09.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязання за договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. 04.09.2014 року ОСОБА_2 помер. Відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину. Позивачем 26.01.2016 року направлено до Бердянської державної контори претензію кредитора. Станом на дату смерті позичальника заборгованість по кредитному договору становила 12 557,36 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12 248,27 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 309,09 грн. У звязку з тим, що у добровільному порядку відповідачем зазначену заборгованість не відшкодовано, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача заборгованість та судовий збір.

У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

За анкетою-заявою від 09.06.2011 року ОСОБА_2 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг і йому встановлено кредитний ліміт на платіжну картку (а.с.6).

Вказаною заявою, памяткою клієнта, правилами надання банківських послуг а також тарифами (а.с. 7-30) ОСОБА_2 взято на себе зобовязання сплачувати відсотки за користування кредитом та повернути кредит (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер 04 вересня 2014 року, про що складено актовий запис № 1320 (а.с.33).

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед банком станом на 30.06.2016 року склала 12 557,36 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 12 248,27 грн., заборгованість за процентами 309,09 грн. (а.с.4-5).

Із листа Бердянської державної нотаріальної контори № 1438/01-16 від 08.11.2017 року, інформаційної довідки зі Спадкових реєстрів видно, що після смерті 04.09.2014 року ОСОБА_2, до Бердянської районної нотаріальної контори звернулись: 17.02.2015 року дружина спадкодавця - ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини за законом; 17.02.2015 року донька спадкодавця - ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини за законом; 03.03.2015 року ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 22.07.2015 року на імя ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6,1507 га у межах згідно з планом, що розташована: Запорізька область, Бердянський район, Андрівська сільська рада, КСП «Дружба», ДП №47, п. 327 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10.12.2015 року на імя ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину права на частку в статутному капіталі ТОВ «Автосоюз». 29.01.2016 року надійшла претензія кредитора ПАТ КБ «Приватбанк», яка була долучена до спадкової справи (а.с.128-138).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняти спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняти спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредиторами інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцю у натурі.

Пунктом 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 (у редакції від 7 березня 2012 року), передбачено, що нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Крім того, п. 6 розділу 3 «Методичних рекомендації щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя» статтею 1282 ЦК на спадкоємців покладено обов'язок задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Нотаріус за місцем відкриття спадщини приймає вимоги кредиторів спадкодавця. Вимоги мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про заявлені вимоги нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину.

ПАТ КБ «ПриватБанк» 06.07.2016 року звернулось з листом-претензією до спадкоємця ОСОБА_1 про борги спадкодавця (а.с.44,45-47), яку вона отримала, оскільки 08.08.2016 року направила ПАТ КБ «ПриватБанк» листа з приводу заборгованості спадкодавця (а.с.111).

Із претензії від 04.01.2016 року, реєстру відправлень від 24.01.2016 року, відповіді Бердянської районної державної нотаріальної контори № 1438/01-16 від 08.11.2017 року видно що ПАТ КБ «ПриватБанк» 04.01.2016 року зверталось до нотаріальної контори з претензією кредитора до спадкоємців ОСОБА_2 з приводу заборгованості перед банком у розмірі 12 557,36 грн., але претензія кредитора була долучена до спадкової справи (а.с.34, 35-42). Доказів, які підтверджують повідомлення Бердянською районною державною нотаріальною конторою спадкоємців ОСОБА_2 про існування претензій зі сторони кредитора спадкодавця - ПАТ КБ «Приватбанк» суду не надано.

Суд вважає, що за таких обставин відсутні підстави вважати, що спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знали про борги спадкодавця.

Крім того, всупереч ч. 2 ст. 1282 ЦК України позивач звернувся з позовом до спадкоємця ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, а не про звернення стягнення на майно та не надав доказів на підтвердження вартості спадкового майна, одержаного відповідачем у спадщину на теперішній час, що позбавляє суд можливості оцінити межі відповідальності спадкоємця.

Крім того, позивач не взяв до уваги, що спадкоємцями майна ОСОБА_2 крім відповідача ОСОБА_1 є також ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які також прийняли спадщину і за ст. 1282 ЦК України зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину та в розмірі, який відповідає частці кожного з них у спадщині.

Частина 2 ст. 1282 ЦК України передбачає можливість домовленості між спадкоємцем та кредитором про інший порядок задоволення вимог кредитора, але суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував досягнення домовленості між кредитором та спадкоємцем ОСОБА_1 про задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» не шляхом одноразового платежу, а в іншому порядку і невиконання ОСОБА_1 цієї домовленості, а відповідно необхідність стягнення грошових коштів на виконання зобовязань за цим договором.

Суд вважає, що за викладених обставин позовні вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1281, 1282 ЦК України, п. 189 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 6 розділу 3 «Методичних рекомендації щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя