У Х В А Л А

16.03.2017 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 14.03.2017 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 06.08.2012 року на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по вул. Пушкіна, 14, в с.Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, який складається з житлового будинку літ. «А»; веранди літ. «а»; ганку; сараю літ. «Б»; гаража літ. «В»; погреба з шиєю літ. «п/В»; сараю літ. «Г»; сараю літ. «г»; сараю літ. «г-1»; криниці №1; воріт №2; огорожі №3.

Дана позовна заява подана із порушенням вимог ст.119 ЦПК України, оскільки позивачем не обґрунтувано предявлення позовних вимог до зазначених відповідачів з огляду на сутність спору стосовно спадкових правовідносин, що у відповідності до розяснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", за змістом якого при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, зокрема, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини; не зазначено доказів наведених обставин послідовного прийняття спірної спадщини згідно даних спадкових справ, чинності згадуваного заповіту згідно Спадкового реєстру заповітів/спадкових договорів, обов'язковій реєстрації у якому він підлягає; за довільного посилання на обставини неприйняття спірної спадщини рештою спадкоємців позивачем не обгрунтовано у який визначений законом спосіб та строк це вчинено кожним з них та не зазначено доказів таких дій.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати ст.119 ЦПК України; у звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно вимог ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог ст.119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому для усунення недоліків триденний термін з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя