Справа № 206/4393/16-ц
Провадження № 2/206/92/17
У Х В А Л А

08.11.2017року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дніпропетровської міської ради про визнання недійсним акту БТІ про затвердження ідеальних часток, визнання недійсним розпорядження міського голови про передачу в приватну власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться зазначена цивільна справа.

Згідно позовних вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_1, йому на підставі договору дарування, який укладений 26.03.1994 року між ним та ОСОБА_4, він власником домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Елеваторна, буд. 35, розташованого на земельній ділянці площею 1282кв.м. Вказаний договір дарування був зареєстрований 26.03.1994 р. в реєстрі під № 1-644, а також в Дніпропетровському Інвентарбюро, і 14.11.1995 року він отримав технічний паспорт на домоволодіння № 35 по вул. Елеваторна у м. Дніпропетровську на своє імя. В подальшому, рішенням виконкому Дніпропетровської міської Ради №393 від 20.03.1997 р. земельна ділянка загальною площею 1300кв.м., на якій знаходиться домоволодіння, була передана йому в приватну власність і користування. На підставі вказаного рішення виконкому Дніпропетровської міської Ради №393 від 20.03.1997 р. йому 24.04.1997 року був виданий Державний акт серія ДП Д*№9003 на право приватної власності на землю площею 1017кв.м. для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, який зареєстрований у книзі державних актів на право приватної власності на землю за №002473. Вказаним Державним актом на право приватної власності на землю чітко визначені зовнішні межі земельної ділянки, згідно до яких його сусідом по межам від «В» до «Г» є вул. Аграрна, а саме домоволодіння 2-а, яке належить відповідачці, яка, використовуючи те, що він деякий час не мешкав у своєму домоволодінні, в супереч правил добросусідства, порушуючи межі земельних ділянок, збудувала на його земельній ділянці господарську споруду довжиною 4,28 м, шириною 2,65 м та висотою 1,55м. Крім того, викопала за цією господарською спорудою криницю. Таким чином, відповідачка перешкоджає йому в користуванні його власністю, а саме земельною ділянкою розміром 19,86м х 8,50м х 19,42м х 8,50м площею 0,0167 га.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнень позивач за первісним позовом ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0167 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованою за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Елеваторна, 35 згідно Державного акту серія ДП Д*№002473 84059003 від 24.04.1997 року на право приватної власності на землю площею 1017кв.м. для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, який зареєстрований у книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 002473, шляхом відновлення встановлених Державним актом ДП Д*№9003 на право приватної власності на землю меж земельної ділянки, та зобовязавши ОСОБА_2 знести господарську будівлю довжиною 4,28 м. шириною 2,65 м та висотою 1,55 м збудовану на належній йому земельній ділянці за власний рахунок. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати (а.с.2-5, 29-30).

Згідно позовних вимог позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, первісним власником домоволодіння по вулиці Елеваторній 33/35, яке складалося з 2-х житлових будинків, була її матір, ОСОБА_5. Яка залишила заповіт на користь її рідної сестри, ОСОБА_4, якій на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.10.1991 року перейшло у спадок домоволодіння їх батьків. З її згоди та за наявності усіх відповідних дозволів на території їх домоволодіння вона за власні кошти збудувала собі окремий житловий будинок. Межа між їх житловими будинками, що входили до складу вищезазначеного домоволодіння, проходила по прямій лінії. До сьогоднішнього дня за спільною домовленістю межа між будинками проходить по прямій лінії. 05.02.1993 року її сестра, ОСОБА_4, звернулася в БТІ до техніка Мухіної, яка для поділу їх домоволодіння (2-х житлових будинків, які в спадок перейшли до її сестри, та житлового будинку який вона за власні кошти з її згоди побудувала на території колишнього домоволодіння батьків) повинна була скласти відповідний акт розподілу. Для неї її сестра надала копію викопіювання з технічного паспорту, в якому межа між їх житловими будинками проходить по прямій лінії та відповідає дійсності та огорожі між будинками. З позову її племінника ОСОБА_1 вона довідалася, що технік БТІ Мухіна в технічному паспорті на їх домоволодіння зазначила одну схему розподілу їх домоволодіння, а в схемі розподілу їх домоволодіння, яке є додатком до Акт обстеження їх домоволодіння від 17.02.1993 року, нею була зазначена зовсім інша схема розподілу домоволодіння. Акт вона ніколи раніше не бачила та не підписувала. Рішенням виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів від 16.04.1993 року за №170/2 було затверджено Акт бюро технічної інвентаризації від 17.02.1993 року, складений на предмет розподілу домоволодіння №33/35 по вул. Елеваторній, її сестрі ОСОБА_4, було виділено земельну ділянку площею - 1282кв.м. та її житловому будинку залишено поштову адресу вул. Єлеваторна, 35, а їй виділено в користування земельну ділянку площею 725кв.м. з поштовою адресою вул. Аграрна, 2-а. Про схему розподілу домоволодіння в зазначеному рішенні згадується, тому це рішення її влаштовує та не порушує її права, адже саме її рідна сестра підробила схему розподілу земельної ділянки, якою потім скористався її син (відповідач) для незаконної приватизації своєї земельної ділянки відповідно до схеми, яку він вважав за потрібне. Після цього її сестра отримала взамін вищезазначеного свідоцтва про право спадщину - свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 22.02.1994 року. Позивач, ОСОБА_1, отримав в дар від її сестри (його матері) домоволодіння № 35 по вулиці Елеваторній у місті Дніпро на підставі договору дарування від 26.03.1994 року. Після того як вона ввела в експлуатацію належне їй домоволодіння та сарай, вона отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.03.2005 року за адресою домоволодіння № 2а по вулиці Аграрній у місті Дніпропетровську. ОСОБА_1 приватизував свою земельну ділянку разом з частиною її земельної ділянки без погодження з нею межі між їх земельними ділянками - на Акті погодження меж земельної ділянки замість її підпису міститься підпис голови квартального комітету, яка зазначила, що вона нібито не проживає в належному їй домоволодінні, тому її погодження не потрібно. Рішенням Дніпропетровської міської ради № 393 від 20.03.1997 року ОСОБА_1 отримав у власність земельну ділянку на якій знаходиться його домоволодіння та на підставі зазначеного рішення 24.04.1997 року отримав державний акт на право приватної власності на землю. Весь цей час межа їх земельної ділянки проходить по лінії, яка існувала 1993 року та відображена у абсолютно усіх документах. Останнім документом є довідка Головного архітектурно-планувального управління інженерно геолого-геодезичної служби Дніпропетровської міської ради за №11392 від 08.10.2015 року. Про наявність у ОСОБА_1 державного акту на землю їй відомо не було.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_2 просить суд поновити їй строк на оскарження рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.03.1997 року № 393 в частині передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки. Визнати частково недійсним рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради 20.03.1997 року № 393 в частині передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки за адресою: м. Дніпро (м.Дніпропетровськ вулиця Елеваторна, 35 загальною площею 0,1017 га (0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,0017 га для ведення особистого підсобного господарства). Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, серія ДП № 002473, виданий 24.04.1997 року ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради 20.03.1997 року за № 393 - зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №002473 (а.с.37-38).

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_6 було заявлено заявила клопотання про витребування правовстановлюючих документів на земельну ділянку №31 по вул. Елеваторній у м. Дніпро.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, просив відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи ОСОБА_8 щодо заявленого клопотання поклалася на розсуд суду.

Інші учасники в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляд справи повідомлялися, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Оскільки для вирішення справи по суті необхідні зазначені документи, заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 131, 137, 208, 209 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача за первісним позовом задовольнити.

Витребувати у Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: вул. Елеваторна, 31 м. Дніпро, збірний кадастровий план земельної ділянки №31 по вул. Елеваторній у м. Дніпро, в масштабі (1:200), на якому вказати фактичні площі, розміри та межі земельної ділянки згідно до правовстановлюючих документів та вказати фактичні межі, розміри та площу, якою користується землекористувач на момент проведення кадастрової зйомки з вказівкою усіх прив'язок існуючих будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці до існуючих меж, з зазначенням розміру будівель та споруд; електрону версію кадастрового плану-схеми в форматі dxf.

Розяснити, що за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала згідно ст. 293 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Сухоруков