Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Кузнецовського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненської області Довгаль Вікторії Вікторівни, заінтересована особа - ОСОБА_6, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 02 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив зобов'язати старшого державного виконавця Кузнецовського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Кузнецовський ВДВС) ДовгальВ.В. зупинити виконавче провадження, здійснити перерахунок заборгованості із сплати аліментів та зарахувати сплачені ним аліменти в розмірі 23 000 грн за період з 11 жовтня 2016 року по 22 листопада 2016 року по виконавчому листу № 565/1456/16 від 13 грудня 2016 року, з урахуванням наданих квитанцій за вказаний період.

Зазначав, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2016 року з нього стягнуто на користь

ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

З 11 жовтня 2016 року по 22 листопада 2016 року він добровільно сплатив ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей в загальному розмірі

23 000 грн. Однак, старший державний виконавець Кузнецовського ВДВС ДовгальВ.В. не врахувала даної суми при винесенні постанови про стягнення з нього заборгованості по аліментах, що призвело до стягнення аліментів у подвійному розмірі за жовтень та листопад 2016 року.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від

17 січня 2017 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано старшого державного виконавця Кузнецовського ВДВС Довгаль В.В. здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_6 згідно виконавчого листа

№ 565/1456/16, виданого Кузнецовським міським судом Рівненської області, з врахуванням сум, які сплачено згідно квитанцій № TS210548 від 27 жовтня 2016 року на суму 5 000 грн, № TS210231 від 07 листопада 2016 року на суму 7 000 грн та № TS210548 від 22 листопада 2016 року на суму 5 000 грн.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 02 березня

2017 року ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від

17 січня 2017 року скасовано, постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанцій та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково скаргу на дії державного виконавця суд першої інстанції виходив із того, що при визначенні заборгованості по сплаті аліментів державним виконавцем Кузнецовського ВДВС Довголь В.В. не було враховано суми сплачені ОСОБА_4 після подання позовної заяви про стягнення аліментів та не було повідомлено боржника про розрахунок вказаної заборгованості.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що державним виконавцем не здійснювався розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, а тому відсутні підстави для зобов'язання здійснювати його перерахунок. Крім того, судом зазначено, що надані копії квитанцій не містять даних про те ким сплачувались вказані кошти, на чий рахунок, а також призначення платежів.

Даний висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим доказам та вимогам закону.

Встановлено, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2016 року з ОСОБА_4 на користь

ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19 жовтня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Рішення набрало за законної сили 09 грудня 2016 року.

19 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Кузнецовського ВДВС із заявою, в якій просив при визначенні суми аліментів, які підлягають стягненню з нього, зарахувати суму добровільно сплачених аліментів за жовтень 2016 року в розмірі 11 000 грн та листопад 2016 року в розмірі

12 000 грн та не стягувати їх повторно.

До вказаної заяви ОСОБА_4 було додано копії квитанцій

№ TS202857 від 11 жовтня 2016 року на суму 6 000 грн, № TS210548 від

27 жовтня 2016 року на суму 5 000 грн, № TS210231 від 07 листопада

2016 року на суму 7 000 грн, № TS210548 від 22 листопада 2016 року на суму 5 000 грн.

22 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Кузнецовського ВДВС Довгаль В.В. було винесено постанову, згідно якої звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 щодо стягнення з нього на користь

ОСОБА_6 на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19 жовтня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

№ 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи Державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1

ст. 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Положеннями ч. ч. 2 - 4, 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Кузнецовського ВДВС не здійснювався розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, постановою від 22 грудня 2016 року державним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 в рахунок сплати аліментів.

Із змісту наданих ОСОБА_4 квитанцій (а.с. 3) не вбачається ким сплачувались кошти, на чий рахунок та призначення платежів.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду

апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

При цьому доводи ОСОБА_4 щодо встановлення обставин сплати аліментів за наданими ним квитанціями рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2016 року, є безпідставними, оскільки у вказаному рішенні не встановлено призначення спірних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена із дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень ст. 337 ЦПК України касаційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

В.М.Коротун