Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6399/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Степаненка О.М.

за участю секретаря - Чмих І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Кієві, державний нотаріус Сьомої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивач у позові зазначає, що 20.02.2017 від хронічної ішемічної хвороби серця, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №470/2 від 21.02.2017, помер її батько - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть, видане 22.02.2017 Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві).

Ознайомившись з паспортом померлого ОСОБА_5 перед похованням останнього, їй стало відомо, що 26.07.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1338, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вважає, що зі сторони Відповідача мало місце укладання фіктивного шлюбу, оскільки Відповідач ніколи не був зареєстрований за місцем проживання померлого ОСОБА_5, а саме за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №1069 від 17.05.2017, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації. Так само, як і відсутня інформація про Відповідача щодо реєстрації останнього (за адресою: м.Київ, вул. Ташкентська 43/33) в будинковій книзі та адресно-довідковому бюро ГУ МВС України.

Підтвердженням фіктивності шлюбу є і те, що після реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_5 Відповідач не взяла прізвище «Пацюк».

Відповідач при реєстрації шлюбу не мала на меті створити сім'ю і мати шлюбні стосунки з ОСОБА_5, а намагався лише набути певні юридичні права не пов'язані з шлюбом, а саме: отримати спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки в Україні жінки мають більш тривалий термін життя ніж чоловіки, а різниця у віці між ОСОБА_5 та Відповідачем становила 15 років.

Після смерті ОСОБА_5 в помешканні, де проживав останній до смерті, не було знайдено жодної речі яка б належала Відповідачу та яка б могла свідчити про те, що померлий та Відповідач мешкали однією сім'єю.

Крім того Відповідач був відсутній на похованні померлого, а усі дії та витрати, пов'язані з похованням ОСОБА_5, взяв на себе Позивач.

За життя ОСОБА_5 не вів спільне господарство з Відповідачем. За свого життя ні ОСОБА_5 не піклувався щодо Відповідача, ні Відповідач не піклувався щодо ОСОБА_5 Підтвердженням фіктивності укладеного шлюбу є те, що шлюб мав тривалість лічені місяці та в цьому фіктивному шлюбі померлий та Відповідач не набули жодного спільного майна.

Позивач ОСОБА_1 просила визнати шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, недійсним з моменту укладання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її представник - адвокат ОСОБА_6, який також представляв інтереси третьої особи онука померлого ОСОБА_3, підтримали позовні вимоги, просили їх задоволити з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2, її представник за довіреністю ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали, представник пояснив, що Відповідачка ОСОБА_2 познайомилась з своїм чоловіком в 2013 році в м. Черкаси. В своїх листах ОСОБА_5 висловлював своє бажання проживати разом з відповідачкою та запрошував ОСОБА_2 до себе з метою подальшого спільного проживання. Вже на початку 2014 року відповідачка переїхала до ОСОБА_5 і проживала з ним разом до моменту смерті останнього. Факт того, що відповідачка не захотіла реєструватись за місцем проживання свого чоловіка не може стверджувати про те, що вони не проживали спільно, а пов'язаний виключно з тим, що в м.Черкаси відповідачка має своє житло, в якому зареєстрована і по цей час, і вона не мала наміру змінювати місце своєї реєстрації. Крім того, під час проживання в м. Києві відповідачка зареєструвалась в місцевому КНП "Консультативно-діагностичному центрі № 2" для зручності в проходженні лікування. Про це свідчить відповідна заява ОСОБА_2 до директора КНП "Консультативно-діагностичний центр № 2", заведена медична картка та остання запис в медичній картці датована 06.02.2017. За ініціативи померлого ОСОБА_5 26.07.2016 уклав шлюб з ОСОБА_2 Під час укладання шлюбу відповідачка висловила бажання не змінювати прізвище на прізвище чоловіка, так як дане право передбачене ст. 53 СК України. Укладений шлюб ґрунтувався на добровільній згоді ОСОБА_5 та ОСОБА_2 При створенні сім'ї вік громадян не враховується, і не можна вважати шлюб фіктивним лише на підставі того, що один із членів подружжя був старший іншого на 15 років. Позивач та її представник просили відмовити у позовних вимогах.

Третя особа Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не зявився був, належним чином повідомлений про час і місце розгляду цивільної справи, скористався правом, передбаченим ст. 27 ЦПК України, надали письмові пояснення, в яких зазначили, що згідно статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Особи, які подали заяву про державну реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими. Повторний шлюб реєструється органом державної реєстрації актів цивільного стану за умови пред'явлення особами, які раніше перебували в шлюбі, документів, що підтверджують припинення попереднього шлюбу. 23.06.2016 за вхідним № 1493/02-29 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до Відділу особисто подано заяву про державну реєстрацію шлюбу. 26.07.2016 Відділом було проведено державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (актовий запис про шлюб № 1338). Згідно актового запису про шлюб № 1338 від 26.07.2016, складеного Відділом графа 11 заповнена підписами осіб, які реєстрували шлюб, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Відділ заперечує щодо задоволення вимог позивача.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26.07.2016 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було проведено державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (актовий запис про шлюб № 1338).

Відповідно до відомостей Свідоцтва про смерть, виданого цим же відділом, ОСОБА_5 помер 22.02.2017 у віці 88 років.

В позовній заяві позивач посилається на наступні докази фіктивності шлюбу:

1.Відповідач ОСОБА_2 не була зареєстрована з своїм чоловіком за однією адресою;

2.Відповідач ОСОБА_2 не змінила прізвище на прізвище чоловіка;

3.Відповідач під час укладення шлюбу не мала на меті створення сім'ї;

4.Відповідач не проживала разом зі своїм чоловіком, про що свідчить відсутність її особистих речей в помешканні її батька;

5.Відсутність прав та обов'язків подружжя;

6.Короткотривалість шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Під час судового розгляду судом зясовано, ї це не заперечується учасниками судового розгляду, ОСОБА_2 познайомилась з ОСОБА_5 в 2013 році в м. Черкаси.

Доказами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 мали намір на створення сімї суд визначає відомості, які отримані з листування між останніми. В своїх листах ОСОБА_5 висловлював своє бажання проживати разом з відповідачкою та запрошував ОСОБА_2 до себе з метою подальшого спільного проживання.

Крім того, під час проживання в м. Києві відповідачка з травня 2015 року була взята на обслуговування в медичних закладах, зокрема КНП «Консультативно-діагностичний центр №2 Дарницького району м. Києва», а також КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва» КНП для можливості проходження лікування.

Факт того, що на початку 2014 року Відповідачка переїхала до ОСОБА_5 і проживала з ним разом до моменту смерті останнього підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (сусіди померлого ОСОБА_5С.), які пояснили суду, що час від часу бачили ОСОБА_5 з ОСОБА_2 разом. Свідок ОСОБА_9 також зазначила, що сприймала ОСОБА_2 як дружину померлого. Свідок ОСОБА_8 також підтвердила, що бачила випадково 5-6 разів ОСОБА_5 та ОСОБА_2, бачила як ОСОБА_5 її зустрічав.

Факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_5 підтверджується смою позивачкою ОСОБА_1, яка в суді пояснила, що проживання Відповідачки з її батьком стало причиною конфлікту між її тіткою ОСОБА_10 та її батьком, що стало приводом для поміщення ОСОБА_10 до Київського пансіонату ветеранів праці. Крім того ОСОБА_1 суду вказала, що хоча ОСОБА_2 і не була на похоронах батька, але до моменту смерті проживала з ним в м. Києві, а уїхала до м. Черкас на другий день після його смерті.

Таку обставину як відсутність реєстрації ОСОБА_2 за місцем реєстрації ОСОБА_5 суд до уваги не бере, так як, Відповідач не зобовязаний був це робити, і це виключно його правом в силу положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Згідно статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором, а тому не можна залишити поза увагою ту обставину, що 23.06.2016 за вхідним №1493/02-29 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до Відділу особисто подано заяву про державну реєстрацію шлюбу. 26.07.2016 Відділом було проведено державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (актовий запис про шлюб № 1338). Згідно актового запису про шлюб № 1338 від 26.07.2016, складеного Відділом графа 11 заповнена підписами осіб, які реєстрували шлюб, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Це підтверджує дотримання принципу добровільність шлюбу, тобто вільної згоді жінки та чоловіка (ст. 24 СК).

Суд не врахував посилання позивача як на обставину недійсності шлюбу різниця у віці між її батьком та ОСОБА_2, так як положення Сімейного кодексу (ст. 22) встановлюють обмеження лише щодо досягнення шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. А право на шлюб відповідно до ст. 23 СК України мають особи, які досягли шлюбного віку.

Під час укладання шлюбу відповідачка скористалась своїм правом, передбаченим ст. 53 СК України, та висловила бажання не змінювати прізвище на прізвище чоловіка, що також не може бути підставою для визнання шлюбу недійсним.

Короткотривалість шлюбу, на що посилається позивач, обумовлена смертю ОСОБА_5., що не може вважатись як підстава недійсності шлюбу.

Таким чином фіктивність шлюбу, на що вказує позивач ОСОБА_1 (ч.2 ст.40 СК) останньої не доведено.

Керуючись ст. 22, 24-26, 40 СК, ст.ст. 212, 215, 292, 294-296 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Кієві, державний нотаріус Сьомої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_11