Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 рік м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що з 08 серпня 1998 року вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі.

Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15 квітня 2003 року шлюб було розірвано, син проживає з нею.

ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, вона неодноразово пропонувала йому спілкуватися з сином, купувати йому одяг і харчі, брати іншу участь у його вихованні та утриманні, однак, відповідач цього не робив, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавився розвитком та станом здоров'я сина, не дбав про його інтереси і тільки один раз на рік - 30 червня, в День народження сина, зустрічався з ним.

20 вересня 2003 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6. У новій родині сину були забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення.

З жовтня 2015 року, за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15.03.2000 року, відповідач повинен сплачувати аліменти, однак, він є злісним неплатником аліментів. Заборгованість по аліментам станом на 31.07.2017 року складає - 19 741,15 (дев'ятнадцять тисяч сімсот сорок одна гривня 15 копійок).

Син був дуже обурений тим, що рідний батько його ігнорує, не підтримує в життєвих ситуаціях, не цікавиться його життям, результатами навчання у технікумі та зовсім не любить. Таке байдуже відношення рідного батька до сина спонукало ОСОБА_5 змінити своє прізвище з «Морозов» на «Панін».

Згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10.04.2017 року, відповідач - ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_4.

30 червня 2017 року сину виповнилося 18 років. З 01 вересня 2014 року ОСОБА_4 навчається у Державному навчальному закладі «Мелітопольський центр професійно - технічної освіти», за професією: слюсар з ремонту рухомого складу, форма навчання денна. Строк закінчення навчання - 14 червня 2018 року. Син зареєстрований та фактично мешкає разом з нею та та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка працює у КУ «Василівська центральна районна лікарня», має середньомісячний заробіток менш ніж - 3500 гривень.

Позивачка просить суд:

- щомісячно стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, починаючи стягнення з 01 липня 2017 року та до закінчення дитиною навчання - 14 червня 2018 року;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина, але у розмірі 1/10 частини, підтримав свої письмові заперечення, які містяться в справі.

В судовому засіданні представник відповідача в особі ОСОБА_3 також позовні вимоги визнала частково, не заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина, але у розмірі 1/10 частини, підтримала письмові заперечення, які містяться в справі.

В судове засідання ОСОБА_4 не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності та задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення, у відсутності зазначеного учасника процесу.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні та як вбачається із матеріалів справи, 08.08.1998 року було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, який був розірваний 15.04.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про розірвання шлюбу, копії яких є в справі.

У період шлюбу, 30.06.1999 року, у них народився син ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є в матеріалах справи.

20.09.2003 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з «Морозова» на «Паніна», що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого є в матеріалах справи.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15.03.2000 року, копія якого є в справі, з відповідача стягнуто на користь позивачки, у тому числі, аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, почавши стягнення з 22.10.1999 року та до досягнення сином повноліття.

Як вбачається з розрахунку заборгованості від 17.08.2017 року, який є в справі, заборгованість відповідача по аліментам станом на 31.07.2017 року складає - 19 741,15 (дев'ятнадцять тисяч сімсот сорок одна гривня 15 копійок).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені, копія якого є в матеріалах справи, ОСОБА_5 04.08.2015 року змінив своє прізвище з «Морозов» на «Панін».

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10.04.2017 року, копія якого є в справі, відповідача ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4.

ОСОБА_4 з 01.09.2014 року навчається на денній формі навчання в Державному навчальному закладі «Мелітопольський багатопрофільний центр професійно-технічної освіти», по спеціальності «слюсар з ремонту рухомого складу, де буде навчатися до 14.06.2018 року, отримує стипендію, в середньому, в розмірі 460,51 грн., що підтверджується довідкою, яка є в справі.

ОСОБА_4 зареєстрований та проживає разом з матірю, що підтверджується їх паспортами та довідками Василівської міської ради, які є в справі.

ОСОБА_4 не працює, а тому, потребує матеріальної допомоги, як від позивачки, так і від відповідача, на час навчання.

Як вбачається зі свідоцтва про одруження, копія якого є в справі, відповідач 17.07.2004 року одружився та у цьому шлюбі має двох малолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких є в справі.

Як вбачається з паспорту відповідача, копія якого є в справі, він має постійне зареєстроване місце проживання, але, як вбачається з Акту від 09.10.2017 року, який є в справі, фактично він проживає з родиною за іншою адресою.

Відповідач має постійне місце роботи, де отримує стабільну заробітну плату, що підтверджується довідкою про його доходи, яка є в справі.

Судом встановлено, що відповідач на тяжкі захворювання не страждає, інвалідом не являється, аліменти нікому не сплачує.

Виходячи з положень ч.2 ст.166 СК України, відповідач, хоча й позбавлений батьківських прав, але, разом з тим, не звільняється від обов'язку щодо утримання повнолітнього сина.

Згідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При цьому, суд враховує положення п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Згідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Таким чином, позивачка, з якою проживає повнолітній син її та відповідача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який, хоча й досяг повноліття, але продовжує навчання, на денній формі, має право на отримання матеріальної допомоги від відповідача на утримання сина, на час його навчання, але до досягнення ним 23 років.

Згідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Згідно до ст. 182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, обєктивності, справедливості та розумності, суд вважає можливим та доцільним стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН НОМЕР_1), який народився в с.Пятихатки Василівського району Запорізької області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), почавши стягнення з 06.09.2017 року та до закінчення ОСОБА_4 навчання в Державному навчальному закладі «Мелітопольський багатопрофільний центр професійно-технічної освіти» - 14.06.2018 року, але не більше ніж до досягнення ним 23- річного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян.

Розмір аліментів, про стягнення якого просить суд позивачка - 1/4 частина від усіх видів доходів відповідача, на думку суду є необґрунтованою. При цьому, суд приймає до уваги наявність у відповідача іншої сімї та двох малолітніх дітей, можливість надання матеріальної допомоги на утримання сина з боку позивачки, яка, як вбачається з довідки про доходи від 11.08.2017 року, яка є в справі, має постійне місце роботи, де отримує стабільний заробіток. Крім того, суд враховує й той факт, що ОСОБА_4, як зазначено вище, отримує стипендію.

Разом з тим, розмір аліментів, який визнав відповідач 1/10 частину від усіх видів його доходів, суд вважає необгрунтованим. При цьому, суд приймає до уваги той факт, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_4, має постійне місце роботи, де отримує стабільний заробіток, той факт, що він не сплачує нікому аліменти, є здоровою та працездатною людиною.

При визначенні розміру аліментів, суд також враховує той факт, що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання та не працює, а тому, потребує матеріальної допомоги, як з боку матері, так і з боку відповідача.

Аліменти з відповідача підлягають стягнення саме з дати звернення позивачки до суду з даним позовом з 06.09.2017 року, стягнення аліментів з 01 липня 2017 року, про що просить суд позивачка, суд вважає безпідставним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК УКраїни, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, суд вважає, що а даному випадку, враховуючи той факт, що син, на утримання якого з відповідача підлягають стягнення аліменти на навчання, є повнолітнім, тому, негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць, є безпідставним.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка та відповідач не надали суду належні та достатні докази на підтвердження своїх, відповідно, позовних вимог (позивачка) та часткових заперечень проти позову (відповідач).

Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст.182, 191, 199-201 СК України, 10, 11, 57,58, 59, 60, 64,81,88,208, 209,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН НОМЕР_1), який народився в с.Пятихатки Василівського району Запорізької області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), почавши стягнення з 06.09.2017 року та до закінчення ОСОБА_4 навчання в Державному навчальному закладі «Мелітопольський багатопрофільний центр професійно-технічної освіти» - 14.06.2018 року, але не більше ніж до досягнення ним 23- річного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду ОСОБА_7