Провадження №: 2/752/1452/17
31.10.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо»» про звернення стягнення на заставлене майно (банківський метал),
11.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про звернення стягнення на заставлене майно (банківський метал), заявивши вимоги до ОСОБА_2
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 15.05.2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики грошових коштів у розмірі 4 000 000, 00 дол. США. Відповідно до умов договору одержані у позику грошові кошти підлягали поверненню до 31.05.2016 року. 02.07.2013 року між нею ж та ОСОБА_2 було укладено договір застави банківських металів - золота з метою забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_3 щодо повернення позики. Предметом застави було золото, загальною вагою 41, 82 тройських унцій. Умовами договору застави визначено, що банківські метали належать на праві власності заставодавцю та знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 що відкритий у ПАТ «Банк Камбіо». ОСОБА_3 не було повернуто їй суму позики у строк 31.05.2016 року, а тому вона бажає задовольнити свої вимоги за рахунок майна (банківських металів - золота, що знаходяться у ПАТ «Банк Камбіо»), переданого їй у заставу ОСОБА_2 у рахунок забезпечення виконання зобов'язань перед нею ОСОБА_3
Просила визнати за нею право власності на банківські метали - золото, загальною вагою 41,82 тройських унцій, що належить ОСОБА_2
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_1 з зазначених у позовній заяві підстав підтримав, просив задовольнити.
Представник третьої особи ПАТ «Банк Камбіо» пояснила суду, що у ПАТ «Банк Камбіо» було відкрито на ім'я ОСОБА_2 рахунок банківських металів № НОМЕР_2 на підставі депозитної угоди № 20-285 від 01.07.2013 року та прийнято банківські метали - золото, загальною вагою 41,82 тройських унцій. Постановою Правління Національного банку України №144 від 27.02.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «Банк Камбіо». На підставі рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 46 від 02.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо», яка буде тривати до 01.03.2018 року включно. Відкритий на ім'я ОСОБА_2 рахунок банківських металів № НОМЕР_2 закрито, останній не звертався до ПАТ «Банк Камбіо» з кредиторськими вимогами, відповідно він не включений до реєстру вимог кредиторів банку. Вважала, що позовні вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованими, відповідно задоволенню не підлягають.
Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про його дату, час та місце повідомлялися належним чином, судові повістки поверталися до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання. Відповідач ОСОБА_2 20.03.2017 року звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.
З огляду на викладене та з урахуванням думки учасників розгляду справи, суд ухвалив - розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3, ухвалити заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи.
Заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до правил статей10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості ; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ; суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі ; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Правилами статті 61 цього Кодексу визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Судом встановлено, що 15.05.2012 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, за умовами якого позикодавець ОСОБА_1 передала у власність, а позичальник прийняв 4 000 000, 00 доларів США, із зобов'язанням повернути таку суму до 31.05.2016 року включно (а.с. 5).
Заявою від 15 травня 2012 року ОСОБА_3 підтвердив фактичне одержання суми позики в розмірі 4 000 000, 00 доларів США (а.с.6).
02.07.2013 року між заставодавцем ОСОБА_2 та заставодержателем ОСОБА_1 і позичальником ОСОБА_3 було укладено договір застави банківських металів (а.с. 7-8).
Як видно зі змісту зазначеного вище договору застави банківських металів: заставодержатель має право у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором позики від 15.05.2012 року отримати задоволення своїх вимог за рахунок банківських металів (майна); договір укладено з метою належного виконання позичальником своїх зобов'язань перед заставодержателем, що виникли на підставі договору позики від 15.02.2012 року, предметом якого є валютні цінності, датою виконання зобов'язання забезпеченого цим договором є - 31.05.2016 року, розмір забезпеченої заставою вимоги складає 4 000 000, 00 доларів США; предметом застави є банківські метали, найменування - золото, загальна вага 41, 82 тройських унцій, належить заставодавцю на праві власності і знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 що відкритий у ПАТ «Банк Камбіо» на ім'я заставодавця; заставне майно залишається у володінні заставодавця або може бути передано на зберігання третім особам за письмовою згодою заставодержателя; у випадку невиконання заставодавцем своїх зобов'язань, що виникли на підставі договору позики від 15.05.2012 року заставодержатель має право отримати задоволення за рахунок заставного майна (банківських металів) за даним договором, та отримує право вимоги банківських металів, що є предметом застави за даним договором у порядку передбаченому чинним законодавством України. Заставодержатель має крім того всі інші права, передбачені чинним законодавством.
Звертаючись до суду з позовом, позивач просить визнати за нею право власності на банківські метали - золото, загальною вагою 41,82 тройських унцій, що належить ОСОБА_2, з тих підстав, що ОСОБА_3 не було повернуто їй суму позики у розмірі 4 000 000, 00 доларів США у строк до 31.05.2016 року, а тому вона бажає задовольнити свої вимоги за рахунок майна (банківських металів - золота, що знаходяться у ПАТ «Банк Камбіо»), переданого їй у заставу ОСОБА_2 у рахунок забезпечення виконання зобов'язань перед нею ОСОБА_3
Представник третьої особи ПАТ «Банк Камбіо» у судовому засіданні визнала, що ПАТ «Банк Камбіо» було відкрито на ім'я ОСОБА_2 рахунок банківських металів № НОМЕР_2 на підставі депозитної угоди № 20-285 від 01.07.2013 року та прийнято банківські метали - золото, загальною вагою 41,82 тройських унцій, однак станом на час звернення позивача в суд з позовом банк перебуває у стані ліквідації, а вкладник ОСОБА_2 не звертався до ПАТ «Банк Камбіо» з кредиторськими вимогами, відповідно він не включений до реєстру вимог кредиторів банку. У зв'язку з закінченням строку приймання вимог кредиторів з 06.04.2015 року вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Камбіо» вважаються погашеними, відкритий на ім'я ОСОБА_2 рахунок банківських металів № НОМЕР_2 закрито.
Так, 04.12.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови від 04.12.2014 року №782 Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» було прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Кмбіо» відповідно до якого - розпочато з 05.12.2014 року процедуру виведення ПАТ «Банк Камбіо» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 05.12.2014 року по 04.03.2015 року; на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» призначено уповноважену особу ОСОБА_5; відділу зв'язків з громадськістю та міжнародними організаціями доручено забезпечити розміщення інформації про запровадження у ПАТ «Банк Камбіо» тимчасової адміністрації на офіційній сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в мережі Інтернет та у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України». (а.с. 36-37).
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 46 від 02.03.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Комбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» було вирішено: розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 02 березня 2015 року; призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_6 строком на один рік з 02 березня 2015 року по 01 березня 2016 року включно; відділу зв'язків з громадськістю та міжнародними організаціями доручено забезпечити розміщення інформації про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на офіційній сторінці Фонду в мережі Інтернет та у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» (а.с. 38-39).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 212 від 22.02.2016 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Комбіо» та делегування повноважень ліквідатора» було вирішено: продовжити строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо» на два роки по 01.03.2018 року включно; відділу зв'язків з громадськістю та міжнародними організаціями доручено забезпечити розміщення інформації про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» на офіційній сторінці Фонду в мережі Інтернет (а.с. 40).

За даними виписки по особовому рахунку № НОМЕР_3 відкритому на ім'я ОСОБА_2 03.07.2015 року мало місце перенесення залишку коштів згідно листа ВГВФО від 31.03.2015 року №12-9266/1500 по депозиту фізичної особи 41,82, станом на 09.12.2016 року залишок становить 0, 00 (а.с. 35).

20.03.2017 року відповідач ОСОБА_2 надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до нього за його ж відсутності (а.с. 58).

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ «Банг Камбіо» мали місце правовідносини за договором банківського вкладу.

Як видно зі змісту п. 7.1. договору застави банківських металів від 02.07.2013 року з приводу якого заявлено позивачем спір, у випадках, не передбачених даним договором, сторони керуються чинним цивільним законодавством.

Відповідно до правил статей 1058, 1060, 1065, 1068, 1071 ЦК України: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановленому договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу; договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення; за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком; банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операції за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором; банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Як видно зі змісту договору застави банківських металів, укладеного 02.07.2013 року між заставодавцем ОСОБА_2, заставодержателем ОСОБА_1, позичальником ОСОБА_3, ПАТ «Банк Камбіо», яким було відкрито рахунок № НОМЕР_2 на ім'я заставодавця ОСОБА_2 не є стороною зазначеного договору.

Положення Закону України «Про заставу, визначенні у його статтях 19, 20, 23 на які посилається позивач, звертаючись до суду з позовом, передбачають, що: за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором; при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого майна. Заставодержатель набуває право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що ОСОБА_3 не повернув їй суму позики у строк до 31.05.2016 року, як то передбачено умовами договору позики, а відтак вона набула право задовольнити свої вимоги за рахунок майна (банківських металів - золота, що знаходиться у ПАТ «Банк Камбіо», переданого їй у заставу ОСОБА_2, у рахунок забезпечення виконання зобов'язань перед нею ОСОБА_3

Так, умовами п.6.1. договору застави банківських металів від 02.07.2013 року передбачено право заставодержателя у випадку невиконання заставодавцем своїх зобов'язань за п. 2 даного договору отримати задоволення за рахунок заставного майна (банківських металів) за даним договором, а пунктом 6.2. цього ж договору визначено, що у відповідності з п. 6.1. даного договору заставодержатель отримує право вимоги банківських металів, що є предметом застави за даним договором у порядку передбаченому чинним законодавством України.

Як видно зі змісту пункт 2 цього ж договору застави банківських металів від 02.07.2013 року - цей договір укладено з метою належного виконання позичальником своїх зобов'язань перед заставодержателем, що виникли на підставі договору позики від 15.05.2012 року; предметом основного договору (договором позики) є валютні цінності (іноземна валюта у доларах США); датою виконання зобов'язання забезпеченого цим договором є 31.05.2016 року.

Однак, заставодавець ОСОБА_2 за договором застави банківських металів від 02.07.2013 року не є стороною позичальником за забезпеченим цим же договором - договором позики від 15.05.2012 року.

Наразі, встановлені судом обставини, що договором застави банківських металів від 02.07.2013 року, з приводу якого заявлено спір, забезпечено виконання позичальником зобов'язань перед заставодержателем за договором позики банківськими металами, що належать заставодавцю на праві власності і знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 що відкритий у ПАТ «Банк Камбі» на ім'я заставодавця, однак за відсутності у суду доказів на підтвердження того, що заставодавець зробив розпорядження ПАТ «Банк Камбі» видати банківські метали, що знаходяться на його рахунку, відкритому у ПАТ «Банк Камбі» або ж перерахувати з його рахунка грошові кошти, що складають вартість банківського металу - золота загальною вагою 41,82 тройських унцій заставодержателю ОСОБА_1 на виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_3 за договором позики від 15.05.2012 року та підтвердження наявності у ПАТ «Банк Камбі» обов'язку виконання вимоги заставодержателя ОСОБА_1 щодо реалізації її ж права на отримання у власність предмета застави, з підстав невиконання позичальником ОСОБА_3 зобов'язань за договором позики, та не вказано норми закону на підставі якої суд міг би зобов'язати третю особу ПАТ «Банк Камбі» передати у власність позивача банківські метали, що були передані банку власником ОСОБА_2 на рахунок № НОМЕР_1 заявлені позивачем вимоги не можуть бути задоволені судом.

З огляду на висновки суду про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 та визнання їх такими, що не підлягають задоволенню, не можуть бути задоволені судом і вимоги позивача про відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про заставу», ст. ст. 589, 590, 1058, 1060, 1065, 1068, 1071 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 81, 88, 208, 213, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо»» про звернення стягнення на заставлене майно (банківський метал), залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Плахотнюк К.Г.