Провадження № 2/750/273/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

за участі секретаря Юрченко І. В.,

за участю позивача, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ДТП

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду та просила стягнути з ОСОБА_2 матеріальні збитки в сумі 10300 грн, заподіяної в результаті пошкодження належного позивачу транспортного засобу «Шевроле Авео», д. н. з. СВ4420ВВ, у ДТП, що мала місце 30.10.2015 року. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що вважає, що відповідач є винною особою в ДТП, що сталася 30.10.2015 року, а тому відповідно до ст. 22, 23, 1167, 1188 ЦК України, матеріальну шкоду слід стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки ПрАТ «Страхова компанія «Нова» було відшкодовано лише 11000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

Представники третіх осіб ПрАТ «Страхова компанія «Нова» та Моторного (транспортного) страхового бюро України не зявились про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, оглянувши матеріали адмінстравтиної справи № 750/11291/15, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Автомобіль «Шевроле Авео» днз СВ4420ВВ належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом серії САТ № 095379 (а.с. 8)

30.10.2015 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_2 в Чернігівському районі на автодорозі м.Чернігів - с.Терехівка керував автомобілем НОМЕР_1 та на перехресті нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі транспортному засобу «Шевроле Авео» днз СВ4420ВВ, який рухався по головній дорозі, та не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_3 днз СВ4420ВВ. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.11.2015 року притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Із матеріалів адміністративної справи № 750/11291/15 вбачається, що цивільно-правова відповідальность власника транспортного засобу «Джиллі МR7151А» днз СВ7916АІ була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Нова» згідно полісу АІ № 5841150.

Як вбачається із акту № 5 від 12.05.2016 року та квитанції № 1112979, позивачем було сплачено за роботи, повязані із відновленням автомобіля НОМЕР_2 після ДТП, що сталася 30.10.2015 року 21300 грн (а.с. 8-9).

Як вбачається із виписки по рахунку позивача в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 37-38, 44 49), позивачем від третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Нова» було отримано 11000 грн страхового відшкодування.

Відповідно до ст.ст. 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 20 січня 2016 року в справі 6-2808цс15. Отже позивач звернувся з позовом до належного відповідача.

Згідно із ч. 1,2 та 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням)

Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача в сумі 10300 грн, завданої ДТП, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23,1166, 1187 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10300 (десять тисяч триста) грн. матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн 20 коп судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Литвиненко