У Х В А Л А

Справа №348/248/16-ц

28 березня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування зелельною ділянкою,-

Встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування зелельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Надвірнянського районного суду від 15.04.2013 року за ним, як спадкоємцем за законом, визнано право власності на 2/5 частини будинковолодіння №63 по вул. вул. І.Франка в с.Надвірна, а рішенням суду від 24.10.2014 року проведено реальний поділ даного будинковолодіння в натурі, визнавши за ним право власності на 2/5 часток будинковолодіння, а саме: підвал 1 площею 8 кв.м., кухню 1-2 площею 15,3кв.м., передпокій 1-3 площею 8,4 кв.м., стайню літера Г. Все решта майна визнано на праві власності за відповідачем. У їх спільному користуванні залишено огорожу №1 та колодязь №2. Під житловим будинком згідно даних Надвірнянської міської ради розміщена земельна ділянка загальною площею 0.1 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, а також 0,0178 га для ведення особистого селянського господарства і відносно даних земельних ділянок виник спір з приводу їх користування.

13.03.2017 року відповідачем ОСОБА_2 надано до суду заяву про зупинення провадження по даній справі до вирішення питання про ухвалення судом додаткового рішення про поділ зведеного фундаменту, який було побудовано їх спадкодавцем і розгляд даного питання було призначено на 21.03.2017 року.

Вислухавши думку позивача стосовно заявленого клопотання, який просить в його задоволенні відмовити, оскільки таке направлене на затягування розгляду справи по суті, так як жодних правовстановлюючих документів на фундамент, про який зазначає відповідач, не має, суд прийшов до з наступного висновку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 201 ЦПК суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Вбачається, що підставою для звернення ОСОБА_1 до Надвірнянського районного суду з позовом до ОСОБА_2 є спір стосовно земельної ділянки, яка розміщена під домоволодінням №63 по вул. І.Франка в м.Надвірна, на яке за сторонами визначено право власності відповідно по 2/5 та 3/5 частини згідно рішення Надвірнянського районного суду від 20.04.2014 року і яке набрало законної сили . Дана справа перебуває на розгляді в суді з 03.02.2016 року.

В Надвірнянському районному суді розглядається заява ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення по справі №348/75/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виділення частки майна в будинковолодінні. Станом на сьогоднішній день заява не розглянута.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що судові процедури при розгляді справ повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк.

Крім того, у цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Між тим, в даному випадку зазначені обставини відсутні.

Суд вважає, що вирішення даного питання в подальшому безпосередньо не буде впливати на зясування усіх обставин у справі про визначення порядку користування земельною ділянкою, а зупинення провадження по справі призведе до ускладнення даного судового процесу та порушення процесуальних строків розгляду позовної заяви.

Крім того, у разі виникнення обставин, які можуть будь-яким чином вплинути на результати розгляду цивільної справи запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування зелельною ділянкою, заявник має право звернутися до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або з апеляційною заявою про скасування рішення суду.

Керуючись, ст.ст. 201, 202 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування зелельною ділянкою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Флоряк Д.В.