Справа № 477/2242/16-ц
Провадження № 2-п/477/4/17
У Х В А Л А

04 травня 2017 р. м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_1,

за участю заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області у місті Миколаєві заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк) до ОСОБА_3 задоволено частково. З відповідача на користь Товариства стягнута заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 листопада 2007 року станом на 31 жовтня 2016 року в сумі 37443,12 грн., а також судовий збір 1378,00 грн.

16 березня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, мотивована тим, що він не був повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи, судової повістки не отримав, тим самим був позбавлений можливості захистити свої права. Вказав на те, що на його адресу надійшла лише позовна заява з доданими до неї документами, при цьому судова повістка йому не була направлена. Зазначив, що банком з ним не були узгоджені Умови та правила надання банківських послуг, вони не містять його підпису, в них відсутня дата їх редакції та дата його ознайомлення з ними. Умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення порушення строків сплати суми кредиту та процентів, а саме нараховано штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова), які в свою чергу рішенням суду були з нього стягнуті, що є порушенням його конституційних прав, передбачених ст. 61 Конституції України. Крім цього, судом не були враховані строки звернення Банку до суду.

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі, просив скасувати заочне рішення від 22 лютого 2017 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

ПАТ КБ Приватбанк в судове засідання свого представника не направив, однак подав письмові заперечення та вважає необхідним у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовити, пославшись на належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, підстави, на які посилається відповідач у своїй заяві, а також додані документи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення.

Так, відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення мають існувати як обставини процесуального характеру (неналежне повідомлення чи неповідомлення про час та місце судового розгляду) так і матеріального характеру одночасно.

З матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2017 року на адресу ОСОБА_2 була направлена ухвала суду від 19 січня 2017 року про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду на 22 лютого 2017 року на 10-30 годину, а також позовна заява та додані до неї документи, які були отримані заявником 31 січня 2017 року, про що свідчить його власний підпис на повідомлені про вручення поштового відправлення (а.с. 41). За приписами ч.3 ст. 76 ЦПК України останній повідомлений про розгляд справи належним чином.

За наявності підтвердження щодо сповіщення відповідача про час та місце судового розгляду, а також відсутності будь-яких клопотань останнього про відкладення судового засідання, судом розглянуто справу та прийнято рішення.

Копія заочного рішення також надіслана відповідачу, та лише після отримання якого останній відреагував на заявлені позивачем вимоги та порушену судом цивільну справу своїм клопотання про скасування та перегляд заочного рішення.

За вищевказаного, відповідач мав можливість брати участь в судовому засіданні та здійснити захист своїх інтересів, але своїм правом не скористався.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В той же час, отримавши процесуальні судові документи 31 січня 2017 року відповідач майже протягом місяця (дата засіданні 22.02.2017 р.) не поцікавився ходом судового розгляду справи, у якій він був задіяний як відповідач.

Наведені відповідачем доводи щодо підвищення Банком кредитного ліміту, зміну Тарифів по карті, а також притягнення його до подвійної відповідальності за одне й те саме порушення порушення строків є підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку, а не скасування заочного рішення судом першої інстанції.

На будь-які докази, що не були враховані судом при винесенні рішення відповідач не посилається та таких не надав.

Враховуючи, що відповідач не надав доказів щодо поважності причин його неявки в судове засідання з розгляду вказаної цивільної справи, не скористався своїми процесуальними правами сторони під час розгляду справи по суті заявлених вимог, до постановлення рішення не на його користь не поцікавився ходом судового розгляду, також в ході розгляду цієї заяви пояснив, що копію ухвали суду про відкриття провадження отримав, але чекав ще додатково повістку суду, то сукупності підстав, передбачених ст. 232 ЦПК України, для скасування вищевказаного заочного рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, прийнятого 22 лютого 2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, відмовити.

Вищевказане заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення вказаної ухвали.

Суддя Л.М. Семенова