УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г. І.

секретаря судового засідання Козак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 09 жовтня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим номером №904; визнати недійсними витяги про реєстрацію права власності на ОСОБА_2.

В порядку забезпечення позову просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2.

Заяву обґрунтовує тим, що на сьогоднішній день існує реальна загроза відчуження відповідачем спірного майна, що в подальшому може утруднити чи зробити взагалі неможливим виконання рішення суду, тому позивач звернулася до суду з відповідною заявою, яку просить задоволити.

Оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї докази, вважаю, що таку слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість побоювань позивача щодо відчуження спірного майна, а саме квартири АДРЕСА_1. У звязку з чим вважає, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову, утруднить чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому, а відтак позбавить позивача можливості на реалізацію його прав.

У звязку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задоволити.

В порядку забезпечення позовних вимог стягувача ОСОБА_1 (ІПН:НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до боржника ОСОБА_2 (ІПН:НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2.

Копію ухвали направити для виконання в ДВС Личаківського району м. Львова.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Термін предявлення до виконання три роки.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу апеляційному суду Львівської області в порядку та в строки передбачені ст.294 ЦПК України через Личаківський районний суд м. Львова. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Шеремета Г. І.