справа № 278/94/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності,
ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя з відповідачем, а також визнати за нею право власності на ? частину такого обєкту нерухомості.
В обґрунтування позову зазначено наступне. Спірний обєкт нерухомого майна є спільною сумісною власністю подружжя, адже набутий сторонами за час перебування у зареєстрованому шлюбі за кошти, що були взяті відповідачем у кредит на його купівлю. Відповідач відмовляється визнавати за позивачем право на рівну частку квартири, а тому звернення до суду є єдиним можливим способом захисту прав.
У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились, однак від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а також остання не заперечувала щодо заочного розгляду даної справи. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України.
Дослідив матеріли справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
22 вересня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 березня 2014 року (набрало законної сили 14 квітня 2014 року) розірвано (а.с.7). Від даного шлюбу останні мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).
14 жовтня 2005 року відповідач за договором купівлі-продажу придбав квартиру АДРЕСА_2 (до перейменування Комуністична (а.с.16)) смт Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області за ціною 146 450,00 гривень (а.с.9-10). Того ж дня за відповідачем зареєстровано право власності на дану квартиру (а.с.11).
Згідно довідки, виданої 3 жовтня 2008 року Житомирським РУ ВАТ КБ "Надра" (а.с.12), 14 жовтня 2005 року відповідачеві було надано кредит у сумі 25 640,00 доларів США на придбання квартири і станом на 3 жовтня 2008 року кредит погашено.
Станом на 8 серпня 2016 року ринкова вартість названої квартири становить 321 729,00 гривень (а.с.18).
Згідно довідки, виданої 27 лютого 2017 року Житомирською ОДПІ (а.с.37), відповідно до поданої звітності за період з 1 січня 2005 року по 31 грудня 2008 року доходи позивача як субєкта малого підприємництва склали 111 700,00 гривень.
Інших доказів сторонами не надавалось і відповідно судом не досліджувалось.
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними положеннями норм матеріального права.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 Сімейного Кодексу України).
Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.ч. 1-3 ст. 61 СК України).
У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).
У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст. 372 ЦК України).
Проаналізував фактичні обставини справи, що встановлені на підставі наявних у матеріалах справи доказів, норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Кошти, що були отримані відповідачем внаслідок укладення кредитного договору на купівлю спірної квартири, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, адже у даному випадку такий договір, суд вважає, укладався в інтересах сімї. Отже, спірне і згадуване майно, за дослідженими доказами, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя з відповідачем відповідно до закону, адже останнє набуте за час шлюбу сторін. За таких фактичних обставин таке майно підлягає поділу.
Водночас, приймаючи рішення в цій частині, суд у відповідності до ч. 3 ст. 372 ЦК України також ухвалює припинити право спільної сумісної власності сторін на вищевказане нерухоме майно.
Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, які складаються із судового збору у сумі 1 608,65 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 60-61, ст. 70 СК України, ст. 372 ЦК України, ст.ст. 10-11, ст. 60, ст. 88, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, припинивши право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на даний об'єкт нерухомого майна.
Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 608,65 гривень.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян