Справа № 595/1434/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Ковалівському Б.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

її представника ОСОБА_3,

представників відповідача -

Трибухівської сільської ради Кущак Л.С., Зілінки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про визнання недійсними і скасування рішень та державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про визнання недійсними і скасування рішень сесії Трибухівської сільської ради №132 від 21.04.2000 року, №98 від 29.12.2003 року та Державного акту на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0277 га, яка розташована по АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що приватизацією даної земельної ділянки порушено його право на користування землею загального користування.

У вересні 2016 року ОСОБА_6 уточнив позовні вимоги про визнання недійсними і скасування рішень сесії Трибухівської сільської ради №132 від 21.04.2000року та №98 від 29.12.2003 року, просив суд визнати їх недійсними та скасувати в частині надання ОСОБА_2 в користування спірної земельної ділянки, а також доповнив свій позов вимогою про визнання недійсним і скасування запису про реєстрацію Державного акту на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку серії НОМЕР_1 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №15 від 23 листопада 2004 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що згідно Генерального плану забудови населеного пункту с.Трибухівці та Генерального плану забудови земельної ділянки позивача, який затверджено рішенням виконкому Бучацької районної ради народних депутатів №164 від 25.07.1986 року, між земельними ділянками сторін розташований провулок шириною вісім метрів. Таким чином, спірна земельна ділянка належить до земель загального користування, оскільки є провулком, а тому передача її у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства суперечить вимогам законодавства та порушує право позивача на користування нею, хоч позивач і користується провулком по теперішній час. У 2015 році відповідачка заявила, що провулок належить їй і заборонила синові позивача заїжджати автомобілем на подвір'я останнього.

Відповідачка та її представник позов не визнали, представник відповідачки суду пояснила, що відповідачці на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0277 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 29 листопада 2004 року, виданим на підставі рішення Трибухівської сільської ради від 29 грудня 2003 року №98 «Про внесення змін в рішення Трибухівської сільської ради №135 від 21.04.2000 року внаслідок проведеної інвентаризації». Позивач не являється власником або користувачем суміжної з відповідачкою земельної ділянки, оскільки не надав суду доказів формування земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, з присвоєнням кадастрового номера, державної реєстрації земельної ділянки як об'єкта цивільних прав та документи, що підтверджували б право власності на належну площу. Трибухівська сільська рада Бучацького району не надавала позивачеві земельну ділянку у власність або користування. Таким чином, не можна говорити про юридичне порушення речового права (власності, користування) позивача, бо таке право у нього взагалі не виникло. Спірна земельна ділянка не відноситься до земель загального користування Трибухівської сільської ради, а була і є землями сільськогосподарського призначення. Спірні рішення Трибухівської сільської ради Бучацького району щодо надання ОСОБА_2 земельних ділянок у власність, як акти індивідуальної дії, жодним чином не порушують прав позивача, не спрямовані на вилучення або встановлення будь-яких обмежень у користуванні земельною ділянкою та вичерпали свою дію з моменту державної реєстрації прав власності. Межі спірної земельної ділянки ОСОБА_2, зазначені в плані меж земельної ділянки, не охоплюють та не включають частини земельної ділянки, яка перебуває в користуванні позивача, адже як вбачається із державного акту спірна земельна ділянка юридично і фактично межує із землями Трибухівської сільської ради з однієї сторони та землями ОСОБА_7 з іншої, а відтак вимога про скасування державного акту є безпідставною. Однією з підстав визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, заявленою позивачем, є наявність перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обгрунтування зазначеного позивачем не представлено жодних доказів наявності таких порушень у користуванні власністю (житловим будинком, земельною ділянкою, заїздом) або які ведуть до їх знищення чи руйнування з боку відповідачки. З огляду на зазначене, висновки позивача про наявність будь-яких перешкод зі сторони ОСОБА_2 в користуванні ним земельною ділянкою є надуманими.

Представники відповідача - Трибухівської сільської ради Бучацького району позов не визнали, суду пояснили, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. Згідно облікових даних сільської ради спірна земельна ділянка була і є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення. На спірній земельній ділянці дійсно є заїзд, яким користуються позивач і інші громадяни для проїзду до своїх господарств. При цьому відповідачка нікому ніяких перешкод не чинить, хоч земельна ділянка, на якій розташований заїзд, є її власністю і набула вона це право власності на законних підставах.

Згідно Генерального плану забудови с.Трибухівці, розробленого у 1975 році, та Генерального плану забудови земельної ділянки позивача, який затверджено рішенням виконкому Бучацької районної ради народних депутатів №164 від 25.07.1986 року, між земельними ділянками сторін розташований провулок шириною вісім метрів.

Відповідно до рішення Трибухівської сільської ради №132 від 21 квітня 2000 року наділено ОСОБА_2 в особисте підсобне користування присадибну ділянку площею 0,03 га.

Згідно рішення Трибухівської сільської ради №98 від 29 грудня 2003 року внесено зміни в рішення №135 від 21 квітня 2000 року «Про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок» внаслідок проведеної інвентаризації, безоплатно передано ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0277 га.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 29 листопада 2004 рокуОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0277 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2. Земельна ділянка межує із землями Трибухівської сільської ради та землями ОСОБА_7

Згідно довідки Трибухівської сільської ради Бучацького району №20 від 17.01.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,0277 га, розташована по АДРЕСА_1, є приватною власністюОСОБА_2, була виділена їй із земель сільськогосподарського призначення (рілля) для ведення особистого селянського господарства. Рішення щодо зміни цільового призначення цієї земельної ділянки сільською радою не приймались.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до переконання, що позов необгрунтований, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що цільове призначення спірної земельної ділянки, переданої у власність відповідачці, землі сільськогосподарського призначення (рілля).

Згідно ст.12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить передача земельних ділянок у власність громадян, організація землеустрою.

Відповідно до ст.116 ЗК Українигромадяни, юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень.

Суд вважає, що приймаючи рішення про безоплатну передачу відповідачці у приватну власність спірної земельної ділянки, Трибухівська сільська рада діяла в межах наданих їй повноважень, а відповідачка в законний спосіб набула право власності на земельну ділянку.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірна земельна ділянка, згідно Генерального плану забудови с.Трибухівці та Генерального плану забудови його земельної ділянки, належить до земель загального користування, а відтак передача її у власність для ведення особистого селянського господарства суперечить вимогам законодавства.

З такими доводами позивача суд не може погодитись, оскільки згідно обліку земель Трибухівської сільської ради, до повноважень якої належить організація землеустрою, спірна земельна ділянка за цільовим призначенням є землею сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка не межує із земельною ділянкою позивача, що спірна земельна ділянка використовується позивачем для проїзду до господарства.

Таким чином, в судовому засіданні будь-яких порушень прав позивача на землю не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.12,116,152,158 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про визнання недійсними і скасування рішень та державного акту на право власності на земельну ділянку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя: В. Б. Федорончук