Справа № 311/2815/17
Провадження 2/311/1201/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 листопада 2017 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

25 жовтня 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрований 14 лютого 2014 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізькій області, за актовим записом № 12. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що з 14 лютого 2014 року вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У позові також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з тим, що між ними постійно виникають конфлікти, сварки. Причиною розпаду сімї стала конфліктна поведінка відповідача: постійні, безпричинні скандали, психічне насилля та погрози фізичного насилля. Всі ці обставини та страх за психічний стан маленької дитини змусили її переїхати проживати за іншою адресою. За таких обставин позивачка вважає, що їх сімя фактично розпалася, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб, укладений 14.02.2014 року з відповідачем ОСОБА_2 розірвати та після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити без змін «Рось».

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, проте суду надано заяву ОСОБА_1, в якій позивачка просить розглянути справу за її відсутністю. На заявлених позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити її позов за підставами, викладеними у позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, у відповідності до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, що підтверджується розпискою в отриманні судової повістки (а.с.10.12), проте жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 лютого 2014 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізькій області, актовий запис № 12 , копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3).

Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження дитини, копії якого долучена до матеріалів справи (а.с.4).

Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, постійними конфліктами в родині, що призвело до втрати почуття любові один до одного, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи законодавчі норми, виходячи з принципів обєктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем не доведено.

Крім того, оскільки позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини.

Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 14 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 12.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін - «Рось».

Рішення може бути переглянуто Василівським районним судом за заявою відповідача, який не був присутній у судовому засіданні та яка подається до Василівського районного суду протягом 10 днів з дня отримання копії судового рішення

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4