Справа № 168/277/17
Провадження № 2/168/112/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2017 р. Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Незалежності, 43 в с. Дубечне Старовижівського району Волинської області, мотивуючи позов тим, що вона є спадкоємцем за законом після матері ОСОБА_3, яка померла 11 серпня 2015 року. Спадщину прийняла шляхом подання заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини у встановлений законом строк, проте отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може в звязку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок. Син спадкодавця ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті матері відмовився в користь позивача шляхом подання заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини у встановлений законом строк. Вважає, що має право на дане майно за таких підстав.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов визнає.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 11 серпня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_3 /а.с. 8, 11-12/. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1949 році, з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 43 с. Дубечне Старовижівського району Волинської області, якого вона успадкувала після чоловіка ОСОБА_4, однак не оформила своїх спадкових прав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали ОСОБА_4 /а.с. 4/.

Заповіт від імені ОСОБА_3 непосвідчувався, відсутній /а.с. 4, 34/.

З матеріалів спадкової справи №5/2016 від 25 січня 2016 року встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини у встановлений законом строк, позивачеві відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у звязку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна будинку,відмова нотаріуса є обґрунтованою, інших спадкоємців які претендують на спадщину немає, оскільки відповідач від прийняття спадщини відмовився /а.с. 26-37/.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 1217, 1218, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст. 15, 60, 174, 197, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Незалежності, 43 в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 11 серпня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5