15.11.2017 Провадження по справі № 2/380/553/17
Справа № 380/1615/17
Рішення

іменем України

15 листопада 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.

з участю адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тетіївської районної державної адміністрації про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на гараж за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивує тим, що з 2006 року він, вважаючи, що дане приміщення нікому не належить, відкрито та добросовісно володіє гаражним приміщенням, що в м. Тетієві, по вул. Януша Острозького (Комсомольській), 3 «Г,Д» Київської області, яке складається з однієї будівлі та призначене для стоянки двох автомобілів. В 2017 році, бажаючи юридично оформити своє право на гараж, позивач дізнався, що він з 2002 року належить на праві власності Управлінню сільського господарства і продовольства Тетіївської районної державної адміністрації. Вважає, що вже понад 10 років відкрито, безперервно володіє вказаним майном, а тому просить визнати за ним право власності на гараж за набувальною давністю.

В попередньому судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в попереднє судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій вказує, що ОСОБА_2 дійсно більше 10 років користується гаражем, що в м. Тетієві, по вул. Януша Острозького 3 «Г,Д», просить справу слухати у відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнає.

Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В попередньому судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 2006 року, вважаючи, що дане приміщення нікому не належить, відкрито, безперервно та добросовісно володіє гаражним приміщенням, що в м. Тетієві, по вул. Януша Острозького (Комсомольській), 3 «Г,Д» Київської області, яке складається з однієї будівлі та призначене для стоянки двох автомобілів, що підтверджується поясненнями представника позивача та письмовими поясненнями представника відповідача (а.с.20). В 2017 році, бажаючи юридично оформити своє право на гараж, позивач дізнався, що він відповідно до свідоцтва про право власності на гараж на два автомобілі від 28.12.2002 року належить на праві власності Управлінню сільського господарства і продовольства Тетіївської районної державної адміністрації (а.с.8).

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п?яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше невстановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що при вирішенні спорів, пов»язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна свідчить про приховування майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до п.13 можливість пред?явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв?язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене обгрунтування, суд вважає, що позивач понад 10 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується гаражем, що в м. Тетієві, по вул. Януша Острозького 3 «Г,Д», як своїм власним. Добросовісність заволодіння підтверджується тим, що позивач знав про те, що даний гараж ніким не використовується і ніхто на нього не претендує та не знав, що без належних правових підстав володіє ним. Відкритість володіння полягає в тому, що з 2006 року і до теперішнього часу позивач користується гаражем для зберігання автомобіля, запчастин до нього та особистих речей, володіння має відкритий характер та є очевидним для власника приміщення та всіх мешканців міста. Давність володіння це фактичний час перебування гаража у володінні та користуванні, почався з 2006 року та наразі триває і складає більше 10 років та є безперервним.

Таким чином позовні вимоги базуються на законі та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10,15,60,130,174,208,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст.ст.15,16,344 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Тетіївської районної державної адміністрації про визнання права власності на майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на гараж на два автомобілі, що в м. Тетієві, по вул. Януша Острозького, 3 «Г,Д» Київської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Т.П.Косович