Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Червинської М.Є., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши справу в попередньому судовому засіданні за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про оспорювання батьківства за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 9 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом до ОСОБА_5 про оспорювання батьківства відносно дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі з 12 березня 2013 року. У період перебування сторін у шлюбі у них народилася дитина - ОСОБА_6, батьком якої в свідоцтві про народження записаний він. ОСОБА_4 своє біологічне батьківство щодо дитини не визнає, оскільки з грудня 2014 року сторони не проживають однією сім'єю і не підтримують шлюбних стосунків на ґрунті побутових сварок. У зв'язку із викладеним просив суд визнати актовий запис № 149 від 7 липня 2015 року, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, про його батьківство щодо дитини - ОСОБА_6, недійсним.

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 9 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2013 року.

У період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася дитина - ОСОБА_6, у свідоцтві про народження, виданому 7 липня 2015 року, батьками значаться сторони по справі.

ОСОБА_4 не визнає свого батьківства відносно дитини - ОСОБА_6

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статтей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 318 від 28 серпня 2015 року, проведеної відділенням судово-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» за клопотанням ОСОБА_4 в межах справи єдиний унікальний № 223/556/15-ц за його зустрічним позовом про оспорювання батьківства, для кожного з досліджених STR-локусів в генотипі припустимого батька виявляється алель, який формально співпадає з алелем умовно батьківського (не материнського) походження в генотипі дитини. Такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим батьком та дитиною, з ймовірністю не нижче 99,9999%. Таким чином, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків (т. 1 а.с. 21, 8-12).

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, відповідно до приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди обґрунтовано виходили із того, що позивач не надав будь-яких доказів відсутності кровного споріднення між ним та дитиною, що виключає застосування приписів ч. 2 ст. 136 СК України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 9 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Л.М. Мазур

Т.О. Писана