РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1068/17

пр. № 2/759/2307/17

27 вересня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу приватизації державного житлового фонду Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним рішення, зобов"язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Відповідно до Розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 713 від 28.11.2013 року укладено договір найму жилого приміщення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, жилою площею 41.90 кв. м. з ОСОБА_2.

За довідкою Комунального концерну «Центр Комунального Сервісу» м. Києва від 30.06.2016р. (ф.3), в квартирі АДРЕСА_1, проживають та зареєстровані наймач житла (власник особового рахунку) ОСОБА_2 з 05.11.1981 року, дружина наймача ОСОБА_3, з 25.06.1985 року, та дочка наймача ОСОБА_1 з 05.04.1986 року.

07.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до органу приватизації Святошинського району м. Києва із заявою про безоплатну приватизацію найманої квартири на всіх членів сім'ї, долучивши до заяви певні документи.

Проте, надані документи були повернуті ОСОБА_1 без розгляду, у зв'язку з тим, що не подано копію ордеру про надання житлової площі, а також в заяві на приватизацію квартири не вказано уповноваженого власника житла, про що повідомлено письмово.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 в січні 2017 року заявила позов до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації за яким просила визнати відмову в приватизації квартири незаконною і зобовязати адміністрацію повтороно розглянути заяву про приватизацію.

Ухвалою суду на задоволення клопотання позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено орган приватизації Святошинського району м. Києва, у звязку з чим позивачем подано заяву про уточненнення позову, за якою вона просила визнати незаконною відмову Органу приватизації державного житлового фонду Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у проведені приватизації квартири АДРЕСА_1, зобов'язати цей орган повторно розглянути заяву позивачки від 07.10.2016 року подану через Центр надання адміністративних послуг Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації згідно Положенням про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві.

Представник Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації Пилипчук С. надіслав заяву про розгляд справи без участі представника адміністрації, просив в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Представник Органу приватизації Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в суд не з'явився.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.

Згідно з ч.2 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду.

Відповідно до п.5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду" (далі Закон) кожний громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою.

Ст. 1 Закону визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження зазначених квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два й більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

До об'єктів приватизації, як це встановлено ст. 2 Закону, належать квартири в багатоповерхових будинках, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках (де мешкають два і більше наймачів), які використовуються громадянами на умовах найму.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ст.8 ч.3).

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (ст. 8 ч.10).

Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, розроблено на відповідно до Закону та затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 (Далі положення) визначено, що з метою приватизації житла громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі.

Разом з тим, а ні Закон, а ні Положення не передбачають відмову у приватизації листом, законодавство навпаки зобов'язує орган приватизації прийняти рішення за зверненням громадянина про приватизацію.

На це ж вказує той факт, що відмовляючи позивачу у приватизації листом від 12.10.2016 року за №98/32 відповідач не послався на норму якою це передбачено.

Крім того, орган приватизації не позбавлений можливості витребувати у позивача необхідні документи, або витребувати такі документи у відповідних організаціях установах, підприємствах.

При цьому, суд погоджується з позивачем, що саме по собі відсутність того, чи іншого документу відповідно до переліку наведеному в Положенні не є підставою, для відмови в приватизації житла.

За таких обставин, суд знаходить, що Орган приватизації державного житлового фонду Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації безпідставно відмовив позивачу у приватизації житла, а тому такі дії мають бути визнані незаконними, тобто такими що порушують права позивача на приватизацію.

На відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідачів прийняти заяву позивача про приватизацію разом доданими до неї документами і прийняти за нею рішення в порядку та строки визначені законодавством.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60,212,213,215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу приватизації державного житлового фонду Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним рішення, зобов"язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати незаконними дії Органу приватизації державного житлового фонду Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у приватизації квартири АДРЕСА_1.

Зобов`язати Святошинську районну в м. Києві державну адміністрації, Орган приватизації державного житлового фонду Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації розглянути заяву ОСОБА_1 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 від 07.10.2016 року та прийняти рішення по суті заяви в порядку та строки встановлені законодавством.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько