Провадження №2/447/570/17
Справа №447/926/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.11.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом органу опіки та піклування Миколаївської РДА в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа староста Тростянецької об'єднаної територіальної громади ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав ,-

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації звернувся в суд із позовом про відібрання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.04.2014 в телефонному режимі надійшло повідомлення від старости села Липівка Миколаївського району Львівської області від про те, що мати малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, вже тривалий час перебуває в стані алкогольною сп'яніння і неналежно здійснює догляд за малолітньою дочкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 Дитячий педіатр напередодні намагалася оглянути дівчинку, проте у квартиру її не впустили. Того ж дня у Миколаївське відділення поліції на телефонну лінію 102 надійшло повідомлення від сусідів ОСОБА_2, про те, що упродовж трьох тижнів вона неналежно здійснює догляд за дитиною і що вже тривалий час вони не чули і не бачили дівчинку.

Відповідачка, будучи матірю дитини, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, вихованням та утриманням дитини не займається. У квартирі безлад, розкидані речі, на кухні немитий посуд. Від дитини було відчутно неприємний запах.

Відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 06.04.2017 року №166 малолітню ОСОБА_1 влаштовано в Будинок дитини №1 м. Львова на повне державне утримання.

Зважаючи на реальну загрозу життя і здоров'я малолітньої дитини, у зв'язку із злісним ухиленням від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання своєї дитини, орган опіки та піклування Миколаївської РДА просить відібрати дитину від її матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні позовній заяві та просила таку задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що з часу відібрання дитини вона регулярно навідує таку в Будинку дитини, спиртними напоями не зловживає, з сусідами не спілкується, а з дитиною не гуляла, оскільки в неї поламався візок, а тому не мала змоги перебувати на вулиці і сусіди відповідно не могли її бачити.

Третя особа - староста Тростянецької об"єднаної громади ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в позові слід відмовити в повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 1 ст.170 СК України закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Правовий сенс відібрання дитини за ст.170 СК України полягає в екстренності прийняття рішення на захист дитини, коли зволікання може призвести до тяжкої хвороби, каліцтва або її смерті.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

П. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що суд може з врахуванням характеру поведінки і особи батьків та інших конкретних обставин, не позбавляти відповідачку батьківських прав, вирішивши питання про відібрання дітей і передачі їх органу опіки та піклування, якщо цього вимагають інтереси дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства " від 26.04.2011 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частина 3 ст.11 вищевказаного Закону передбачає, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, ч.1,2 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" вказує, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позивач орган опіки та піклування Миколаївської РДА звертаючись до суду з відповідним позовом про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, обґрунтовував необхідність задоволення такого неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 своїх материнських обов'язків по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1В, яке проявилось в тому, що 05.04.2017 року під час здійснення виїзду в с. Липівка по вул. Шевченка 5/10 Миколаївського району Львівської області, члени комісії не могли потрапити у квартиру, оскільки ОСОБА_2 не відчиняла дверей, кричала, висловлювалась нецензурними словами, поводилася агресивно, за завнішніми ознаками перебувала в стані алкогольного сп"яніння. У квартирі був безлад, розкидані речі, на кухні немитий посуд, від дитини було відчутно неприємний запах.

Як вбачається з матеріалів справи жодних медичних документів на підтвердження факту перебування 05.04.2017 року відповідачки ОСОБА_2 в стані сильного алкогольного сп'яніння стороною позивача суду не представлено. Лише здійснено покликання на це в акті обстеження житлово-побутових умов проживання від 05.04.2017 року сім'ї ОСОБА_2.

Будь-яких доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків з виховання дітей (незабезпечення фізичного і духовного розвитку дитини), жорстокого поводження з дітьми (фізичне або психологічне насильство зі сторони матері), хронічного алкоголізму відповідача ОСОБА_2 або інших обставин, які б зумовлювали необхідність відібрання дитини, суду не представлено.

Покликання сторони позивача на подію, яка мала місце 05.04.2017 року, як на підставу в обгрунтування своїх вимог, суд вважає необгрунтованими, оскільки випадок мав місце лише один раз, що не свідчить про його систематичний характер.

Будь-яких доказів про те, що дитина була відібрана від матері в поганому стані здоров'я суду не представлено.

Зважаючи на це, суд приходить до висновку, що позивачем не розкрито суті ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання батьківських обов'язків, а навпаки мати регулярно навідує дитину в Будинку дитини, що не заперечела в судовому засіданні і сам представник позивача, будь - яких інших обстежень житлово -побутових умов проживання сім"ї ОСОБА_2 з 05.04.2017 року до дня винесення рішення суду позивачем здійснено не було.

Враховуючи положення національного законодавства та практики ЄСПЛ, а також зважаючи на обставини справи, суд вважає, що відібрання дитини від біологічної матері у даному випадку та встановлення над нею державної опіки не є виправданим, оскільки таке не сприятиме нормальному фізичному та психічному здоров'ю дитини.

Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.60 ЦПК України, стороною позивача недоведено ті обставини, на які він покликався як на підставу своїх вимог.

А тому відібрання малолітньої дитини від біологічної матері без належного доказового обґрунтування неналежного виконання нею своїх батьківських обов'язків є прямим порушенням права дитини на проживання в сім'ї поряд з батьками, закріпленого ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.164, 170 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

в позові органу опіки та піклування Миколаївської РДА в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа староста Тростянецької об'єднаної територіальної громади ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя : Карбовнік І. М.