Справа № 296/20/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Четвертухи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ПАТ «КРЕДОБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 66/217/07/Ф від 14.12.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між сторонами 14.12.2007 укладено кредитний договір №66/217/07/Ф, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн. Позивач зазначає, що станом на 13.10.2016 року у відповідача виникала прострочена заборгованість, яка становить 4106,36 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 4106,36 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить застосувати позовну давність і відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

14.12.2007 року ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №66/217/07/Ф. Відповідно до укладеного договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5000,00 грн. строком до 01.12.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Кредитним договором №66/217/07/Ф від 14.12.2007 року передбачено, що ПАТ «КРЕДОБАНК» надає позичальнику строковий кредит до 01.12.2009 року включно.

Загальна позовна давність встановлюється ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки.

Згідно із ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовна давність застосовується в один рік.

Статтею 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафів) за даним договором прирівнюється до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за цим договором.

Відповідно до п.1.1 банк зобовязується надати у власність грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти.

Cудом встановлено, що зобовязання за умовами договору відповідач перестала виконувати 01.12.2008 року.

Позивач звернувся з даним позовом 03.01.2017 року, тобто з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Такі висновки суду про сплив позовної давності до вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами відповідають нормам матеріального права та узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 16.11.2016 року № 6 -900 цс16.

В даному випадку судом встановлено, що кредит був наданий на строк до 01.12.2009 року і останнім строком повернення коштів було 01.12.2008 року, а тому у задоволенні позову має бути відмовлено з підстав задоволення судом заяви відповідачки про застосування строку позовної давності, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 84, 88, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 256-259, 264, 526, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В. В. Бондарчук