Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/511/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

28.03.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Гайсюка О.В., Голованя А.М.

за участі секретаря Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КП «ЖЕО №2» Кіровоградської міської ради, про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18 січня 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та з урахуванням уточнень до позовної заяви (а.с.2) просила стягнути на її користь матеріальну шкоду в розмірі 17 128 грн. що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 грн.21 коп. та витрати на проведення оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт та визначення розміру шкоди в розмірі 900 грн.

Зазначає, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, яка розташована на першому поверсі триповерхового будинку.

07 лютого 2016 року її квартиру залито водою з вини ОСОБА_3, як власника квартири № 15, яка знаходиться поверхом вище, що зафіксовано актом від 08 лютого 2016 року складеного комісією КП «ЖЕО-2»КМР».

Згідно звіту ТОВ «Експертне бюро» про проведення незалежної оцінки № Э-ДУ-3547-2016 від 02 березня 2016 року, розмір ремонтно-відновлювальних робіт складає 17 128 грн., з врахуванням ПДВ.

За проведення оцінки нею сплачено кошти в сумі 900 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18 січня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: КП «ЖЕО №2» Кіровоградської міської ради про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17 128,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) судові витрати по справі в сумі 1 451,21 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Представник КП «ЖЕО №2» Кіровоградської міської ради в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2, а власником квартири № 15 в цьому ж будинку є відповідач ОСОБА_3

07 лютого 2016 року затоплено квартиру АДРЕСА_3, а саме: в кімнаті 17,86 кв.м частково затоплена стеля, яка виконана шпаклюванням та фарбована водоемульсійною фарбою; затоплена стіна, клеєна шпалерами; частково затоплена паркетна підлога.

Вказана обставина підтверджується актом від 08 лютого 2016 року, який складено комісією КП «ЖЕО-2» КМР», згідно якого порив стався на трубі відведення від стояка центрального опалення до батареї, тому відповідальність за стан інженерно-технічного обладнання в квартирі КП «ЖЕО № 2» КМР» не несе. Заявок з приводу ремонту системи опалення в квартирі № 15 за адресою проспект Комуністичний, 8 до підприємства не надходило.

Згідно звіту складеного ТОВ «Експертне бюро» від 02 березня 2016 року вартість матеріального збитку витрат на відновлення та ремонт квартири, складає 17 128,00 грн., з рахуванням ПДВ. Вартість проведення дослідження становить 900 грн., що підтверджується дорученням від 0-4.03.2016 року (а.с.24).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заподіяну позивачу матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири повинна відшкодувати відповідач.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є витрати, які особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 60 ЦПК України.

Частиною 1 України ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Положеннями ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Матеріалами справи підтверджується, що квартира АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2002 року та на підставі договору дарування від 13.11.2010 року належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с.9-19).

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири №15 за вказаною адресою, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло №1451 від 27.01.1997 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.11.2007 року (а.с.158-159).

З акту від 08.02.2016 року, складеного комісією КП «ЖЕО-2»КМР» в складі головного інженера ОСОБА_7, начальника дільниці № 1 ОСОБА_8, майстра ОСОБА_9 вбачається, що 07.02.2016 року в квартирі №15 за адресою проспект Комуністичний 8, стався порив труби опалення на відведенні від стояка до батареї. Аварійну ситуацію усунуто працівниками АДС-1580 (а.с.20).

В результаті пориву затоплена нижче розташована квартира №12, а саме: 1. Кімната 17,86 м.кв.- частково затоплена стеля, виконання шпаклюванням та фарбована водоемульсійною фарбою, затоплена стіна, клеєна шпалерами, частково за топлена підлога паркетна. 2. Кухня 6,90 м.кв. частково затоплена стеля, виконана шпаклюванням та фарбована, затоплена стіна, клеєна шпалерами.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку витрат на відновлення та ремонт квартири після затоплення, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 складеного ТОВ «Експертне бюро» від 02 березня 2016 року, вартість матеріального збитку витрат на відновлення та ремонт квартири, яка складає 17 128,00 грн., з урахуванням ПДВ (а.с.96-132).

Вартість проведення дослідження становить 900 грн., що підтверджується дорученням від 0-4.03.2016 року (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_3 посилаючись на те, що не з її вини була залита квартира позивача, не надала належних та допустимих доказів, що підтверджують її заперечення проти позову.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, що завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду № 6 від 27.03.1992 року із подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що судам при розгляді даної категорії справ слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Твердження відповідача про те, що розмір збитків, зазначений у Звіті є завищеним не підтверджується будь-якими доказами.

КП "ЖЕО № 2" КМР" як балансоутримувач будинку №8 по проспекту Комуністичному в місті Кіровограді (м.Кропивницький) здійснює комплексне обслуговування обєктів, в своїй діяльності керується Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76 балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд-власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання.

Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку.

Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Склад робіт з технічного обслуговування жилих будинків і терміни їх виконання відображаються в плані-графіку, що складається виконавцем послуг на тиждень, місяць і рік.

Для централізованого управління і контролю за технічним станом жилого фонду створюються об'єднані диспетчерські служби (ОДС).

ОДС повинні вести в спеціальних журналах облік заявок на оперативне усунення несправностей і ушкоджень інженерного обладнання в квартирах, будівельних конструкціях та інших елементах будинків, протипожежного обладнання і контролювати терміни та якість виконання.

ОДС здійснює контроль за роботою та забезпечує усунення неполадок такого інженерного обладнання: - ліфтів; - систем опалення і гарячого водопостачання (теплових пунктів, бойлерних, котельних, елеваторних вузлів); - систем холодного водопостачання (насосних установок, водопідкачок), каналізації; - систем газопостачання; - електрощитових жилих будинків, чергового освітлення сходових кліток, під'їздів і дворових територій; - кодових замикальних пристроїв у жилих будинках.

Підпунктом 10 пункту 18 Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України №630 від 21.07.2005 року передбачено, що виконавець зобовязаний утримувати внутрішньо-будинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Підпунктами 17 та 18 Правил передбачено, що виконавець зобовязаний своєчасно проводити за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, пов'язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини. Відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім'ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору.

Крім того, пунктом 21 Правил передбачено, що виконавець несе відповідальність неналежного надання або ненадання послуг, що призвело до заподіяння збитків, завданих майну та/або приміщенню споживача, шкоди, що заподіяна його життю чи здоров'ю, - шляхом відшкодування збитків.

Відповідач не довела, що порив у системі внутрішньо-будинкової мережі централізованого теплопотсачання стався через ненадання або неналежне надання послуг з боку балансоутримувача будинку, та не спростувала того, що пошкоджена труба опалення знаходиться у квартирі, що належить їй на праві власності, відноситься до загальних мереж, що утримуються балансоутримувачем.

Згідно ч. 4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. Виходячи із змісту зазначеної норми закону, власник жилого приміщення ОСОБА_3 несе відповідальність за шкоду, завдану позивачу через неналежний технічний стан та порив (пошкодження) труби опалення у її квартирі.

Суд врахував вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України, ст.1166 ЦК України щодо не доведення відповідачем відсутності своєї вини в заподіянні шкоди позивачу внаслідок залиття квартири. З дотриманням ст. ст. 57, 59 ЦПК України вважав акт від 08.02.2016 року та Звіт про визначення вартості матеріального збитку від 02.03.2016 року допустимими та належними доказами причин та наслідків пошкодження квартири позивача через її залиття в результаті пориву труби опалення.

Відповідачем не було спростовано належними та допустимими доказами вартість необхідних для відновлення квартири позивачу будівельних робіт та витрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що балансоутримувач системи опалення будинку не проводив щорічну перевірку стану внутрішньобудинкових систем та випробувань системи опалення перед опалювальним періодом, не спростовують висновків суду про недоведеність відповідачем відсутності своєї вини у залитті квартири позивача.

Посилання відповідача на те, що акт про залиття не відповідає встановленій формі, а відтак не може бути належним доказом у справі, не є підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення із урахуванням інших доказів, які було належним чином оцінено судом.

Визначаючи розмір заподіяних збитків суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що стягненню підлягає сума збитків з урахуванням податку на додану вартість (ПДВ).

Згідно ст.ст. 79, 86, 88 ЦПК України суд правомірно стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати за проведення будівельно-технічного експертного дослідження в сумі 900 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для його скасування із зазначених підстав.

Відповідно до ч.4, ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою похилого віку, пенсіонером та отримує пенсію за віком в розмірі 1417,92 грн. (а.с.157), тобто є малозабезпеченою, а тому враховуючи її матеріальне становище колегія суддів вважає, що є підстави застосувати положення ч.4 ст.1193 ЦК України та зменшити розмір відшкодування шкоди заподіяної позивачу до 7000 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18 січня 2017 року в частині визначення розміру відшкодування шкоди змінити та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7000 (сім тисяч) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.І.Мурашко

Судді: О.В.Гайсюк

ОСОБА_10