Справа № 216/2356/17
Провадження № 2-о/216/53/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2017 м.Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, про встановлення факту прийняття спадщини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з указаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її бабуся, ОСОБА_3, яка постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з глинобитного обкладеного цеглою житлового будинку житловою площею 20,5 кв.м., літньої кухні, гаражу, сараю, вбиральні, водо колонки, забору, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. Дане домоволодіння належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого її чоловіка, ОСОБА_4. Батько заявниці, ОСОБА_5, народився від першого шлюбу померлої ОСОБА_3 У 1970 році батько заявниці, ОСОБА_5, одружився із ОСОБА_6. Від шлюбу народилася заявниця, ОСОБА_2, яка є онукою померлої ОСОБА_3. Батько заявниці - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто раніше своєї матері, ОСОБА_3. Тому, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги. До смерті ОСОБА_3, її доглядала заявниця, проживала разом з нею, після її смерті - займалася похованням. Весь цей час заявниця мешкає в домоволодінні АДРЕСА_1 займається будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує за комунальні послуги, користується майном. Після смерті ОСОБА_3, заявниця фактично прийняла спадщину та заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавала, оскільки на той час вона була ще неповнолітня. Тому вона й звернулась до суду з заявою та просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Представник заявника в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи - виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суду надав заяву з проханням розглядати справу за відсутністю їх представника в зв'язку з його перебуванням у відпустці.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.05.1995 року, серії НОМЕР_1 (а.с. 8). ОСОБА_3 постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з глинобитного обкладеного цеглою житлового будинку житловою площею 20,5 кв.м., літньої кухні, гаражу, сараю, вбиральні, водо колонки, забору, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. Дане домоволодіння належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого її чоловіка, ОСОБА_4 (а.с. 15). Батько заявниці, ОСОБА_5, народився від першого шлюбу померлої ОСОБА_3 У 1970 році ОСОБА_5 одружився із ОСОБА_6 (а.с. 10). Від шлюбу народилася заявниця, ОСОБА_2, яка є онукою померлої ОСОБА_3. Батько заявниці - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 12), тобто раніше своєї матері, ОСОБА_3. Тому, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги. До смерті ОСОБА_3, її доглядала заявниця, проживала разом з нею, після смерті займалася її похованням. Відповідно до акту квартального комітету № 22 весь цей час ОСОБА_2 мешкає в домоволодінні АДРЕСА_1 займається будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує за комунальні послуги, користується майном (а.с. 16). Після смерті ОСОБА_3, заявниця фактично прийняла спадщину. Звернувшись до нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.04.2017 року в зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.

Судом встановлено, що спору про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не має, а для заявника факт прийняття спадщини після смерті останньої має юридичне значення, оскільки необхідний для оформлення її спадкових прав.

За правилами п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відтак, при розгляді даної справи суд керується нормами ЦК України в редакції 1963 року, що діяв до 01.01.2004 року, оскільки пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу передбачено, що він застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно з пунктом 5 правила книги шостої цього Кодексу(Спадкове право) застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

У відповідності до положень ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що остання протягом шести місяців від дня смерті ОСОБА_3 вчинила дії, які свідчать про фактичний вступ нею в управління та володіння спадковим майном, тому вона вважається такою, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла у відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213 - 218, 256 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК України (в ред. 1963 р.), суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті її бабусі ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Онопченко