Справа № 309/2084/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів - Готра Т.Ю., Бисага Т.Ю.,

секретарі - Терпай С.М.,

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

і представників Ізянської сільської ради - Томищ В.В., Аннишинця М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 26 травня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, Ізянської сільської ради, ОСОБА_6 про встановлення земельного сервітуту,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що є власником земельної ділянки площею 0,144 га. в АДРЕСА_1 яка належить позивачу на підставі договору дарування від 16 липня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 730 та посвідченого приватним нотаріусом Король О. Ю.

Належна позивачу земельна ділянка розташована таким чином, що доступ до неї з дороги загального користування можливий виключно через земельну ділянку ОСОБА_5, яка володіє нею на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 23 квітня 2012 року та через земельну ділянку, яка належить Ізянській сільській раді.

01 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ізянської сільської ради із заявою

про прийняття рішення про укладення договору на безстрокове сервітутне користування земельною ділянкою площею 0,0263 га. і всі витрати пов'язані із виготовленням документації, реєстрацією земельної ділянки та договору, позивач зобов'язувався оплатити самостійно.

Рішенням 6 сесії 7 скликання Ізянської сільської ради від 07.04.2016 року вирішено прийняти до уваги звернення ОСОБА_1 та зобов'язати спеціаліста-землевпорядника Пристая М.М., юриста сільської ради Аннишинець М.В. вивчити і доопрацювати звернення ОСОБА_1, матеріали доопрацювання винести на розгляд чергової сесії.

Під час сесії Ізянської сільської ради від 25 травня 2016 року звернення ОСОБА_1 від 01 квітня 2016 року не розглядалося. 29 травня 2016 року за вихідним № 02-36 /348 ОСОБА_1 було надано відповідь про те, що його заява по суті не розглянута і залишається на подальшому контролі Ізянської сільської ради.

Рішенням 11 сесії 7 скликання Ізянської сільської ради від 16.12.2016 року надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6, мешканці АДРЕСА_2 для ведення особистого селянського господарства, щодо якої позивач ставить питання встановлення земельного сервітуту.

Відповідачі є власниками земельних ділянок щодо частини яких позивач просить встановити земельний сервітут на право проходу та проїзду на транспортному засобі до належної йому земельної ділянки.

Згідно викопіювання із Генерального плану с. Іза, витягу із Кадастрової карти України та схеми встановлення земельного сервітуту розробленого TOB «Хуст - Земля Карпат», у ОСОБА_1 немає іншої можливості потрапити на власну земельну ділянку, яка перебуває в його приватній власності, а отже її використання неможливе без обтяження сервітутом земельних ділянок, які належать ОСОБА_5 та перебувають у розпорядженні Ізянської сільської ради.

Рішенням Хустського районного суду від 26 травня 2017 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представників Ізянської сільської ради - Томищ В.В., Аннишинця М.В., які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,144 га, що розташована в АДРЕСА_1 яка належить йому на підставі договору дарування від 16 липня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №730 та посвідчено приватним нотаріусом Король О.Ю.

ОСОБА_5 володіє суміжною земельною ділянкою згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 23 квітня 2012 року розміром 0,1752 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1523 від 23.06.2004 року по АДРЕСА_1

Із пояснення представників Ізянської сільської ради - Томищ В.В., Аннишинець М.В., наданих суду апеляційної інстанції вбачається, щодо набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку, така становила одне ціле і доступ до неї був можливий із дороги загального користування.

У відповідності до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими.

Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав користування та розпорядження нею.

Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Стаття 100 ЗК України визначає порядок встановлення земельних сервітутів.

У заявлений позовних вимогах позивач просив встановити земельний сервітут на безстрокове постійне безоплатне користування на право проходу та проїзду частиною земельної ділянки, яка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 по межі цієї земельної ділянки між літерами «Е» до «Г», шириною 4,06 метрів, площею 0,0071 га та частиною земельної ділянки, яка знаходиться у розпорядженні Ізянської сільської ради шириною 4,06 метрів, площею 0,263 га відповідно до виготовленої ТОВ «Хуст-Земля-Карпат» схеми земельного сервітуту до своєї земельної ділянки.

Схему земельного сервітуту, виготовлену ТОВ «Хуст-Земля-Карпат» судова колегія до уваги не приймає, так як директором цієї організації є брат ОСОБА_1 - ОСОБА_10, що встановлено в судовому засіданні і у відповідності до ст. 59 ЦПК України такі одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Разом з тим, земельна ділянка, про яку позивач зазначає, що така знаходиться у розпорядженні Ізянської сільської ради перебуває у користування ОСОБА_6 і державний акт на право приватної власності від 26.06.2003 року загальною площею 0,1841 га на її ім'я в урочищі АДРЕСА_1 для ведення селянського господарства визнаний недійсним на підставі рішення суду від 30 вересня 2015 року і вирішується питання про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повторно у власність ОСОБА_6

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивач не довів неможливість повноцінно та ефективно використовувати земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що належить йому, яка розташована по АДРЕСА_1 без обмеження відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сервітутом, який просить позивач.

Із пояснень представників Ізянської сільської ради Томищ В.В. та Аннишинець М.В. вбачається, що проїзд до своєї земельної ділянки позивачем можливий через земельну ділянку його матері - ОСОБА_5, оскільки ці земельні ділянки становили одне ціле і судова колегія констатує, що і питання про такий спосіб встановлення сервітуту ОСОБА_12 не ставилося, а позовні вимоги обґрунтовуються про встановлення такого сервітуту через земельні ділянки, які знаходяться у користуванні ОСОБА_6 та у власності ОСОБА_5, а тому підстав для призначення у справі судової земельно-технічної експертизи щодо технічної можливості та варіантів встановлення земельного сервітуту відсутні.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 26 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.