Справа №№ 576/2554/14-ц,
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.17 місто Глухів

Глухівський міськрайсуд Сумської області в особі судді Демченка О.С., при секретарі Бірюк О.І., з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та представників третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Глухівський тепловий район» до ОСОБА_2 (третя особа Глухівська міська рада) про стягнення заборгованості за спожите тепло та гаряче водопостачання,

в с т а н о в и в .

За змістом внесеної до Глухівського міськрайсуду 31 жовтня 2014 року позовної заяви, поданих в подальшому (протягом розгляду справи судом) заяв про збільшення позовних вимог та пояснень представника позивача в суді сторона позивача просить суд ухвалити рішення про стягнення на користь позивача з відповідача, як наймача квартири АДРЕСА_1 (станом на 31 жовтня 2014 року вул. Крупської) у місті Глухові (далі Квартира) 21790 грн. 50 коп. як суму заборгованості по отриманим послугам позивача у споживанні тепла та гарячому водопостачанні за період з листопада (включно) 2011 року по 01 січня 2017 року. Обґрунтовуючи ці позовні вимоги, сторона позивача посилається на те, що відповідач протягом усього зазначеного періоду споживав вказані послуги позивача, але ніколи і у будь-якому вигляді не оплачував отримані послуги.

Відповідач не визнає позовних вимог, посилаючись на те, що він не укладав (не підписував і не погоджував) будь-коли з позивачем будь-якого договору по отриманню від позивача наведених у позовній заяві послуг; що ті розбіжності, які існували і існують між ним і позивачем на протязі багатьох років з приводу надання і отримання послуг у споживанні тепла та гарячого водопостачання у визначеному діючим законодавством порядку вирішення переддоговірних спорів не вирішувались; що у квартирі він хоча і зареєстрований, але не мешкає з 2006 року, у звязку з непридатністю тієї Квартири для проживання вона потребує проведення капітального ремонту, і що у звязку з ненаданням на його неодноразові звернення позивачем і Глухівською міськрадою згоди на відключення Квартири від загальної мережі теплопостачання та на встановлення у квартирі приладу індивідуального опалення він самотужки відключив у Квартирі у 2011 році усі батареї опалення від мережі централізованого опалення, виконавши таким чином рішення постійно діючої комісії при виконкомі Глухівської міської ради з розгляду питань реструктуризації заборгованості поквартирної плати та плати за комунальні послуги від 04 листопада 2003 року, про існування якого (рішення) він дізнався лише у 2010 році, отримавши від представника позивача у справі копію протоколу засідання вказаної комісії від 04 листопада 2003 року.

Представники залученої за клопотанням відповідача до участі у розгляді справи в якості третьої особи Глухівської міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 своєї правової позиції на позов суду не довели, будь-яких пояснень не надали.

Зясувавши обставини справи, події і факти, що передували зверненню представника позивача до суду з даним позовом, вислухавши доводи сторін та дослідивши надані документальні докази, а також вислухавши показання допитаних за клопотанням відповідача свідків, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За результатами розгляду справи судом встановлено наступне.

Наведена у позовній заяві двохкімнатна Квартира загальною площею у 49,7 м.кв. була надана ОСОБА_6 (бабусі ОСОБА_2В.) як вдові учасника війни, і ОСОБА_2 за рішенням виконкому Глухівської міськради у 1993 році. Зареєстрований ОСОБА_2 у цій квартирі один з 24 травня 1993 року, і з січня 2002 року взагалі ніколи не платив за комунальні послуги позивачу. ОСОБА_6 померла 30 грудня 1995 року.

У звязку з несплатою ОСОБА_2 позивачу комунальних платежів по послугам у теплопостачанні (після неодноразових звернень до керівника позивача із заявами про надання дозволу на відключення у Квартирі системи опалення від централізованої системи та встановлення там приладу індивідуального опалення) ОСОБА_2 в числі інших осіб був запрошений на засідання постійно діючої при виконкомі Глухівської міськради комісії з розгляду питань реструктуризації заборгованості по квартирній платі та за комунальні послуги. Головою зазначеної комісії на той час був теперішній керівник позивача (а на той час заступник мера міста Глухова) ОСОБА_7.

За результатами роботи зазначеної комісії 04 листопада 2003 року був оформлений протокол (Т.1 а 37), за змістом якого комісією щодо ОСОБА_2 було прийнято рішення: «виробничому ремонтному житлово-експлуатаційному підприємству здійснити заходи по відключенню мереж теплопостачання, згідно особисто наданої заяви ОСОБА_2 керівнику підприємства».

На початку жовтня 2011 року, до початку опалювального сезону, ОСОБА_2 самотужки (за свій рахунок) відключив (відрізав) у Квартирі від централізованої системи опалення (від труб стояків) усі батареї опалення, про що заявою від 11 жовтня (Т. 1 а. 33) повідомив начальника КП «Глухівський тепловий район». На цю заяву ОСОБА_2 адміністрація позивача ніяк не відреагувала.

Факт відключення усіх батарей опалення від мережі централізованого опалення у Квартирі представником позивача ОСОБА_1 не оспорюється, оскільки він був присутнім при огляді судом на задоволення клопотання відповідача зазначеної квартири, й підтверджується показаннями допитаних в суді в якості свідків громадян ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 (остання є старшою будинку № 26 по вулиці Пилипа Орлика у місті Глухові), які складеним ними 03 квітня 2013 року актом за результатами обстеження системи теплопостачання в Квартирі зафіксували відключення системи опалення в зазначеній квартирі від системи централізованого опалення (Т.1: с. 36). ОСОБА_10 мешкає в квартирі АДРЕСА_2 і має в своїй квартирі індивідуальне опалення. Між позивачем і відповідачем ніколи не укладався договір про надання послуг з теплопостачання, і в судовому порядку не вирішувались будь-які питання (позови) щодо зобовязання відповідача укласти з позивачем відповідний договір про надання послуг у теплопостачанні у Квартирі.

Ці встановлені судом обставини визначають зміст існувавших і існуючих між позивачем і відповідачем правовідносин, виходячи з яких суд і має вирішувати позов з урахуванням відповідних щодо предмету спору положень цивільного і цивільно-процесуального законодавства.

Так, відповідно до частин 1, 2 і 3 ст. 10 Цивільного процесуального коексу України (далі ЦПК України) України цивільне судочинство в Україні здійснюється на засадах змагальності сторін ; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості ; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частин 1 і 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказування не може грунтуватись на припущеннях.

За змістом ч.ч. 1, 2 і 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 і 3 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї; виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 1875-ІV) та положень ч. 1 ст. 19 Закону України від 02 червня 2005 року № 2633-ІV «Про теплопостачання» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг (в тому числі й у сфері теплопостачання) здійснюється на договірних засадах.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ч.ч. 1 і 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом положень ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом; розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 16 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 1875-ІV) порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону № 1875-ІV та положень ч. 1 ст. 19 Закону України від 02 червня 2005 року № 2633-ІV «Про теплопостачання» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг (в тому числі й у сфері теплопостачання) здійснюється на договірних засадах.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 22 Закону № 1875-ІV виробник послуг зобовязаний укласти договір з виконавцем (споживачем) про умови надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3, 5 і 6 ст. 26 Закону № 1875-ІV істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є:

1) найменування сторін;

2) предмет договору;

3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг;

4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги;

5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості;

6) права та обов'язки сторін;

7) порядок контролю та звіту сторін;

8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг;

9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу;

10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту);

11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку;

12) порядок здійснення ремонту;

13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору;

14) порядок вирішення спорів;

15) перелік форс-мажорних обставин;

16) строк дії договору;

17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору;

18) дата і місце укладення договору.

Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення; процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін; у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

За змістом положень пунктів 1, 8 і 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 ці Правила регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги); послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір); споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

За змістом пункту 35 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення (затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497), які (Правила) діяли до 21 липня 2005 року, виконавець послуг (у даному випадку позивач) був наділений правом припиняти надання послуг у разі несплати вартості наданих послуг понад три місяці або понад термін, встановлений договором (але не менш як на три місяці). А пунктом 9 тих же Правил було передбачено, що права і обовязки та відповідальність виконавця послуг і споживача послуг, передбачені цими Правилами набирали чинність з моменту укладення між ними договору.

Наведені встановлені судом обставини в контексті (за змістом) наведених положень законодавства дають суду підстави визнати, що доводи сторони позивача на обґрунтування позовних вимог не ґрунтуються на законі. При цьому суд констатує, що позивач ніколи не укладав з відповідачем щодо Квартири договору про надання послуг у теплопостачанні і (з урахуванням небажання відповідача укласти такий договір) навіть і не намагався вирішити існуюче між ними з цього приводу непорозуміння (розбіжності) у визначеному діючим цивільним законодавством порядку вирішення переддоговірних спорів. Окрім цього суд враховує, що борг відповідачу по начебто наданим йому послугам у теплопостачанні нарахований вже на відключене опалення в зазначеній у позовній заяві Квартирі; що відповідачу (з урахуванням того, що опалення Квартири протягом зазначеного у позові періоду проводилось лише трубами транзитних стояків) фактично надавались послуги по опаленню (теплопостачанню) у тому обсязі, на який позивач не мав права нараховувати (розраховувати) борг у значно меншому обсязі, і що будь-якого розрахунку щодо вартості тих послуг, які були надані відповідачу лише трубами транзитних стояків, які проходять через зазначену у позові Квартиру, наймачем якої є відповідач, стороною позивача суду не надано, що дає суду підстави визнати, що позивачем не доведена обєктивність ціни позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11 та 509 ЦК України, а також ст.ст. 1-5, 8, 10, 11, 15, 16, 57-60, 79, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в.

Позов Комунального підприємства «Глухівський тепловий район» залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання до Глухівського міськрайсуду апеляції на рішення. Така апеляція може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутніми при проголошенні рішення, мають право подати апеляцію на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду. У разі ненадходження апеляцій рішення суду набере законної сили після спливу строку на його апеляційне оскарження.

Суддя Глухівського міськрайсуду ОСОБА_11

Повний текст рішення суду виконаний суддею 23 березня 2017 року.