Справа № 463/4300/17
Провадження № 2/463/1728/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судового засідання Попович Х.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Ступницької У.В.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сьомого територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, третя особа: Четверта львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку в квартирі в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третьої особи про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 -Винники в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка успадкувала зазначену частку по смерті ОСОБА_4 .

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , яка за життя фактично успадкувала частину квартири АДРЕСА_1 -Винники в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 . Разом з тим, за життя право власності ОСОБА_3 не оформила. Позивач є спадкоємцем першої черги, фактично прийняв спадщину, проте оформити право власності також не має можливості, оскільки втрачено свідоцтво про право власності на квартиру, видане Військовою частиною № НОМЕР_1 . На даний час усунути свої порушені права у позасудовому порядку немає можливості, а тому змушена звернутись із позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просять позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечила. Пояснила, що дійсно, у свій час військова частина № НОМЕР_1 будувала будинки та мала такі на своєму балансі. Проте, військова частина ніколи не була наділена повноваженнями на видачу свідоцтва про право власності. Ці повноваження були делеговані спеціально створеному органу. А тому, видати дублікат відповідного свідоцтва наданий відповідачем як правонаступником не могли. Щодо права власності позивача на частку у квартирі, представник відповідача таке не заперечує

Третя особа Четверта львівська державна нотаріальна контора в судове засідання за викликом не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подала. А тому, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 -Винники належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підстав свідоцтва про право власності від 04.07.1995 року, виданого військовою частиною № НОМЕР_1 згідно з розпорядженням №60 від 08.02.1995 року на праві спільної сумісної власності, що стверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно (а.с.18), свідоцтвом про право власності на квартиру (а.с.9).

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.10), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.12.2014 року у справі №463/3414/14-ц встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2005 року по 22.11.2013 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_3 з померлим ОСОБА_4 на момент його смерті та протягом 5 років до смерті останнього.

Відповідно до положень ст.1264 Цивільного процесуального кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, зокрема, ? частину квартири АДРЕСА_1 -Винники в порядку спадкування за законом, як спадкоємець 4 черги, оскільки вона проживала зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Разом з тим, право власності на вказане майно не оформила.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.6), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , яка заповіту не склала, позивач, який є сином померлої, що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7), звернувся до Четвертої Львівської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, зокрема на ? частину квартири АДРЕСА_1 , проте його було повідомлено про неможливість видачі відповідного свідоцтва у зв`язку із відсутністю свідоцтва про право власності на квартиру від 04.07.1995 року, виданого військовою частиною № НОМЕР_1 , що стверджується відповідним листом (а.с.16).

Як вбачається із листа 7 територіального ордена ОСОБА_6 вузла урядового зв`язку, який є правонаступником реорганізованої Військової частини № НОМЕР_1 (а.с.15), та який на даний час перейменовано на Сьомий територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру є неможливим. Вказані обставини, представник відповідача в судовому засіданні визнала та підтвердила.

Таким чином, з врахуванням встановлених вище обставин щодо фактичного прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , оскільки судом також встановлено, що позивач як спадкоємець першої черги за законом звернувся у встановленому законом порядку із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири АДРЕСА_1 , проте у зв`язку із втратою оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру від 04.07.1995 року, виданого військовою частиною № НОМЕР_1 , свідоцтво про право на спадщину отримати не може, відновити своє порушене право в інший спосіб можливості немає, а тому суд приходить до переконання про підставіть позовних вимог, у зв`язку із чим позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 -Винники в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до Апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.