Єдиний унікальний номер 341/695/17
Номер провадження 2/341/397/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д.

секретаря Ворох З.Д.

з участю осіб, що беруть участь у справі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4

в м. Галичі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5, і просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача на його користь та утримання аліментів у розмірі 1/3 всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до його одужання.

В обґрунтування позову покликається на те, що він являється пенсіонером, щомісячний розмір його пенсії становить 999,00 гривень, на даний момент він хворіє та потребує лікування. Він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки всі гроші він витрачає на лікування. Зазначив, щоперебуває у шлюбі з ОСОБА_5 Від спільного подружнього проживання у них є дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що на сьогоднішній день їх спільна з ОСОБА_5 дочка є повнолітньою та дієздатною особою. Йому відомо, що його дочка працює в Галицькому районному центрі зайнятості де отримує сталий дохід. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням допомогти йому матеріально, але така незважаючи на його похилий вік та стан здоров'я, не цікавиться ним, не допомагає матеріально. Вважає, що відповідачка зобов'язана його утримувати, створювати необхідні умови для покращення його здоров'я, тому вважає за можливе стягнути з його доньки ОСОБА_3 щомісячно аліменти на його утримання, як непрацездатного батька, починаючи з дня подання ним позовної заяви у розмірі 1/3 всіх видів доходу до його одужання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у письмовому запереченні відповідачки. Заперечуючи позов, ОСОБА_3 покликається на те, що ОСОБА_1 хоч і є її біологічним батьком, однак ніколи не виконував своїх батьківських обов'язків відносно неї, не утримував матеріально. Батько постійно зловживав алкоголем, не працював, жорстоко поводився з нею, матір'ю та братом, який помер. Окрім того, у неї на утриманні двоє дітей. Чоловік ОСОБА_6 працює, але хворіє і на лікування витрачає значні кошти. У неповнолітнього сина ОСОБА_7 захворювання очей, а син ОСОБА_8 навчається у вищому навчальному закладі, на лікування та утримання яких потрібні значні витрати, а у неї відсутні доходи, які б давали їй можливість нести додаткові витрати на утримання батька, шляхом оплати аліментів.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні. Заперечуючи позов, зазначила, що ОСОБА_1 ніколи не виконував батьківських обов'язків щодо своїх дітей, систематично вживав алкоголдьні напої, вчиняв сварки, вдавався до фізичного насилля щодо неї. Діти перебували на її утриманні, позивач не працював.

Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та свідків у справі, суд вважає, що в позові слід відмовити, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Галицькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та згідно довідки № 688 від 13 червня 2017 року отримує пенсію станом на 01.06.2017 р. в розмірі 999, 00 грн. (а.с. 45).

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії поліклінічного відділення міської лікарні м. Бурштин Івано-Франківської області № 166 від 27 березня 2017 року ОСОБА_1 хворіє рядом захворювань, які потребують стаціонарного та оперативного лікування (а.с. 7).

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5. Від спільного подружнього проживання у них є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_3, 30.09.1997 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 (а.с. 40). В шлюбі народилося двоє дітей: син - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 38, 39), які перебувають на їхньому утриманні.

Згідно довідки № 1095 від 26.05.2017 р. син відповідачки, ОСОБА_9, є студентом третього курсу денної форми навчання Івано-Франківського національного технічного університету нафти та газу (а.с. 31).

Згідно довідки про доходи Галицького районного центру зайнятості Івано-Франківської області № 656-04/12-17 від 22.05.2017 р. заробітна плата ОСОБА_3 за період з листопада 2016 р. по квітень 2017 р. склала 31 928, 76 грн. (а.с. 32).

Допитані в у судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6 зазначили, що ОСОБА_1 ніколи не виконував батьківських обов'язків щодо своїх дітей, матеріально не забезпечував сім'ю, постійно зловживав алкоголем, не працював.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 зазначив, що проживає з ОСОБА_1 в одному будинку та добре знає його. Вказав, що свого часу працював дільничним поліції, ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173, 173-2 КупАП, веде аморальний спосіб життя.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Відповідно до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до ч.1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК).

Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Водночас зазначені чинники, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання та утримання дочки в період до її повноліття. Позивач зловживав спиртними напоями, матеріальної допомоги на утримання відповідачки позивач не надавав, не виховував її, а також не спілкувався з відповідачкою після досягнення нею повнолітня та під час отримання нею освіти.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Посилання позивача на те, що розмір отримуваної ним пенсії не дозволяє йому забезпечити собі гідне існування, а визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму не забезпечує всіх потреб позивача, без надання доказів такої потреби, не може бути підставою для задоволення позову та визначення аліментів у будь-якому розмірі.

Тобто при вирішенні даного спору суд виходить з того, що принциповим питанням розгляду даного спору є доведеність двох одночасно підстав для отримання аліментів на позивача-його непрацездатність та потребу у матеріальній допомозі.

У той же час із матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію у певному розмірі, разом з тим у матеріалах справи відсутні будь-які докази понесення позивачем значних витрат на лікування.

Посилання позивача на те, що розмір отримуваної ним пенсії не дозволяє йому забезпечити собі гідне існування, а визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму не забезпечує всіх потреб позивача, без надання доказів такої потреби, не може бути підставою для задоволення позову та визначення аліментів у будь-якому розмірі.

Також встановлено, що відповідачка має двоє дітей, які знаходяться на її утриманні та в неї відсутні доходи, які б давали їм можливість нести додаткові витрати на утримання батька шляхом оплати аліментів.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що сам факт непрацездатності позивача не зумовлює виникнення у відповідачки обов'язку надання йому утримання та не свідчить про наявність у позивача потреби в отримані матеріальної допомоги. Стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати позивачем матеріальної допомоги.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд, дотримуючись принципу розумності та справедливості, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням повно, всебічно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, ст. 202, 204, 205, 206 СК України ЦК України, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:Ю. Д. Максимчин