Справа № 513/112/17
Провадження № 2/513/286/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевої Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 04 березня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 170.

В шлюбі народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказує, що їх сімейне життя з відповідачем не склалося, так як в них різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинили у вересні 2016 року та мешкають окремо. Примирення з чоловіком та подальше спільне життя є неможливим, тому просила шлюб між ними розірвати.

У дане судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила суд залишити її прізвище без змін "Драганова".

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Стаття 24 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 04 березня 2011 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 170 (а.с. 6).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7).

Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «Драганова», задовольнив тим самим її клопотання.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 04 березня 2011 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 170 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити "Драганова".

Рішення суду надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії, через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя Т. Я. Кожокар