Справа № 175/1811/16-ц
Провадження № 2/175/715/16
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: виконком Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сімю, недійсним,-

в с т а н о в и в :

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали предявлені вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, визнавши шлюб, між батьком позивача - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (померлого 13.04.2015 року про що складено актовий запис №92) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладений 07.03.2013 року та посвідчений виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області , актовий запис №13, недійсним з моменту його укладення.

Відповідача та її представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, тому просили відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Представники третіх осіб надали суду заяви про можливий розгляд справи без їх участі та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності з до норм чинного законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків у судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 13.04.2015 року помер батько позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №624041).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ №233809, виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №13.

Так, відповідно до ч.1, ч.4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'єю визнається первинний та основний осередок суспільства. Однією з підстав створення сім'ї є шлюб.

Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Частиною 2 ст. 40 СК України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Пункт 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21 грудня 2007 року роз'яснює, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена (частина перша статті 42 Сімейного кодексу України).

Частиною 1 ст. 44 СК України передбачено, що у випадках, передбачених статтями 39 - 41 цього кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Крім того, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує приписи частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України відповідно до яких обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У свою чергу позивач ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після укладення шлюбу, між його батьком та відповідачкою сім'ї утворено не було, спільного господарства вони не вели, фактично разом не проживали, відносин які мають чоловік та жінка у шлюбі не підтримували та дітей від шлюбу не мають, а реєстрація шлюбу відбулась для встановлення юридичного факту, наслідком якого є отримання права на спадок, без наміру створення сім'ї, набуття прав та обов'язків подружжя після реєстрації шлюбу.

Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 шлюб фактично проіснував два роки (з моменту його укладення 07.03.2013 року до моменту смерті ОСОБА_6 13.04.2015 року). За цей період сторони проживали разом за однією адресою, постійно підтримували сімейні відносини та вели спільне господарство, що підтверджується відповідними показаннями свідків допитаних у судових засіданнях.

Крім того, як встановлено у судовому засіданні, за час перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_6Є та ОСОБА_3, жодна із сторін не зверталася у відповідні органи для розірвання шлюбних відносин з будь-яких причин, що свідчить про добровільний намір сторін на утворення родини та реєстрацію відносин в законному порядку.

Таким чином, проаналізувавши всі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, зареєстрованого 07.03.2013 року у виконкомі Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №13, недійсним.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши спосіб захисту, позивач у силу ст.10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну його підставу. Суд за власною ініціативою не може міняти предмет і підстави позову.

Статтею 27 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

Згідно з вимогами частин 1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, з якими він повязує можливість визначення шлюбу укладеного між його батьком та відповідачкою недійсним, тому суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Керуючись КУ, ст. ст. 16, 182, 334 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 79, 88, 212, 214 ЦПК України, ЗК України та ЗУ, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: виконком Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сімю, недійсним залишити без задоволення.

Судові витрати по сплаті суми судового збору віднести за рахунок позивача ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Ребров