Справа № 209/2306/17
Провадження № 2/209/1381/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

при секретарі Шаповал А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.03.2009 року з 1/4 частини всіх видів заробітку до 1/8 частини всіх видів заробітку щомісяця на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитини повноліття.

В обґрунтування позову зазначив, що згідно виконавчого листа № 2-499 від 18.03.2009 року, який виданий на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.03.2009 року з нього утримуються аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітки, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця з всіх видів заробітку до досягнення дитина повноліття. На теперішній час він не має можливості сплачувати встановлений рішенням Дніпровського районного суду від 18 березня 2009 року розмір аліментів, оскільки його мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, тяжко хворіє та є інвалідом 3 групи. Він зареєстрований та проживає разом з матірю. Рішенням Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області від 20.08.2044 року № 116 «про призначення помічником» він призначений помічником - ОСОБА_4, посвідчення № 90. Він працює в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», згідно довідки його середній заробіток в місяць складає - 2944,01:2 =1472,00 грн. Зараз на його постійному утриманні знаходиться його мати інвалід 2 групи ОСОБА_4, якій на ліки в місяць необхідно 2600,00 грн. Його батько ОСОБА_5, який також є пенсіонером та хворіє тяжкими захворюваннями. На теперішній час прожитковий мінімум становить для працездатних осіб 1624 грн, тобто з цього можливо зробити висновок, що він не може забезпечити свій прожитковий мінімум, а йому ще потрібно матеріально допомагати своїй матері інваліду та батькові. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляду справи за йог відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, уточнив прізвище відповідача ОСОБА_2, а саме зазначив її нове прізвище після укладення шлюбу «Мартинова».

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала та надала письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що протирічать принципам державної політики щодо посилення захисту права дитини на належне утримання і погіршують матеріальний стан їх спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що недопустимо ні з точки зору закону, ні з точки зору моралі. Так, однією із причин неможливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач зазначає хворобливий стан своєї матері - ОСОБА_4, інваліда 2-ої групи, помічником якої він призначений за рішенням опікунської ради. Зазначає, що мати позивача - ОСОБА_4, є інвалідом з 2005 року, отримує пенсію у ПФ Дніпровського району, але позивач, не надаючи довідку про розмір її пенсії, говорить суду про її нужденність і про те, що матеріальне забезпечення його матері повязане виключно з його матеріальною спроможністю, з тим, що саме він надає матеріальну допомогу матері, хоча у неї є ще двоє працездатних дітей. Також зазначає, що в наданих суду чеках не зазначено коли та кому, за рекомендаціями якого лікаря купувались ліки, хто та з яким діагнозом приймав їх. Зазначаючи у позові, що позивач має і хворого батька, позивач посилається на те, що батько є пенсіонером, а це значить, що він отримує дохід, при цьому знову таки не вказуючи розмір його пенсії. Якщо позивач, проживає з батьками в квартирі за адресою: б-р Будівельників, 9-87 і всі вони є членами однієї родини, то можливо було б зазначити і сукупний дохід сімї щоб порівняти з доходами сімї, де проживає неповнолітня донька. Також, позивач надаючи довідку про заробітну плату в додатках до позовної заяви, як доказ, зазначає, що його середній заробіток в місяць складає 1472 грн., чомусь розділяючи середньомісячний заробіток в сумі 2944 гр. 01 коп. на два. До того ж, довідка №015/42 від 18 липня 2017 року містить дані по заробітній платі за травень-червень 2017 року. Для надання суду були вибрані відомості по заробітній платі під час тимчасового простою ПАТ «ДМКД», що є загальновідомою обставиною, і не відображають розмір заробітної плати робітників працюючого у теперішній час підприємства. До того ж, при зверненні у вересні 2017 року до суду з позовом, довідка про заробіток кількамісячної давнини взагалі незрозуміла і вона не може бути доказом доходу позивача на сьогоднішній день, так як він значно вищий. Позивач, який від народження доньки і протягом десяти років взагалі не цікавився її життям, не може знати того, наскільки важлива для малолітньої дитини, участь батька у її житті, та матеріальному утриманні. 07 грудня 2012 року вона уклала шлюб із ОСОБА_7. Зареєстровано шлюб у Дніпровському відділі РАЦС, про що зроблено актовий запис № 675, та прийняла прізвище чоловіка «Мартинова». 15 лютого 2013 року у неї народився син ОСОБА_8. В її сімї двоє малолітніх дітей, працює тільки чоловік, бо вона має поганий стан здоровя, проходе курс вартісного лікування, потребує оперативного втручання, при цьому вона надає допомогу своїй онкохворій матері-пенсіонерці, і тому догляд за двома малолітніми дітьми та їх матеріальне забезпечення (в тому числі і доньки, батьком якої є позивач) лягло на плечі її чоловіка. Просить суд відмовити позивачу у задоволені позову.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду в повній мірі виходячи з наступного.

Частинами 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно наданих суду матеріалів встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу у них є неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).

Зі змісту позову вбачається, що згідно виконавчого листа № 2-499 від 18.03.2009 року, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.03.2009року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітки, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця з всіх видів заробітку до досягнення дитина повноліття.

Як зазначено в позовній заяві, на теперішній час позивач не має можливості сплачувати встановлений рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 березня 2009 року розмір аліментів. Оскільки на його утриманні перебуває мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка тяжко хворіє та є інвалідом 2 групи, та батько ОСОБА_5, який також є пенсіонером та хворіє тяжкими захворюваннями. Зазначає, що його заробітку недостатньо для створення належних умов для свого існування та утримання батьків.

Згідно наданих суду матеріалів, позивач зареєстрований та мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, бул. БудівельниківАДРЕСА_1. Разом з позивачем зареєстрований та мешкає його батько ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується довідкою ТОВ «ЄРЦ КП» № 1/5273 від 17.05.2017 року (а.с.15).

Згідно пенсійного посвідчення № 245841, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 є пенсіонером з 08.12.2005 року та інвалідом ІІ групи довічно (а.с.16).

Згідно рішення Дніпровського районної у м. Дніпродзержинську ради від 20.08.2014 року № 116 позивача ОСОБА_1 призначено помічником матері - ОСОБА_4, про що видано посвідчення № 90 (а.с.17, 18).

Згідно ст.78 ЦК України, дієздатна фізична особа, яка за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки, має право обрати собі помічника. Помічником може бути дієздатна фізична особа. За заявою особи, яка потребує допомоги, ім'я її помічника реєструється органом опіки та піклування, що підтверджується відповідним документом. Помічник має право на одержання пенсії, аліментів, заробітної плати, поштової кореспонденції, що належать фізичній особі, яка потребує допомоги. Помічник має право вчиняти дрібні побутові правочини в інтересах особи, яка потребує допомоги, відповідно до наданих йому повноважень. Помічник представляє особу в органах державної влади, органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування та організаціях, діяльність яких пов'язана з обслуговуванням населення. Помічник може представляти фізичну особу в суді лише на підставі окремої довіреності. Послуги помічника є оплатними, якщо інше не визначено за домовленістю сторін. Помічник може бути у будь-який час відкликаний особою, яка потребувала допомоги. У цьому разі повноваження помічника припиняються.

Відповідно наданих суду матеріалів, батько позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.12), та знаходиться на диспансерному обліку в КУОЗ «ЦПМСП № 1» та під наглядом КУОЗ «ЦПМСП № 1», що підтверджується копією довідки від 21.07.2017 року (а.с.19).

Крім того, судом встановлено, що позивач працює в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», та отримує заробітну плату. Згідно довідки № 015/42 від 18.07.2017 року, виданої ПАТ «ДМКД», його середній заробіток за 2 місяці (05.2017- 06-2017 року) за вирахуванням обовязкових платежів складає 2944.01 грн. (а.с.14).

Згідно наданих суду матеріалів, 07.12.2012 року відповідач ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на «Мартинова», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.33). 15.02.2013 року у ОСОБА_6 народився син ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.35).

Згідно наданої суду довідки, ОСОБА_6 зареєстрована та мешкає за адресою: Кам'янське, бул.БудівельниківАДРЕСА_2, разом із нею за вказаною адресою мешкають її малолітні діти: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, брат ОСОБА_10 та мати ОСОБА_11, яка є пенсіонером, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сімї № 1/33076 від 10.10.2017 року (а.с.36), копією пенсійного посвідчення ОСОБА_11К.(а.с.37).

Як зазначено в позовній заяві, стягнення з позивача аліментів на користь відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів ставить позивача у тяжке матеріальне становище, він повинний витрачати кошти на своє утримання, допомагати хворим батькам.

Проте, відповідно до положень ст. 10 ЦПК України позивачем під час судового розгляду даної справи не були надані докази на підтвердження цих обставин, а саме не надано доказів на підтвердження розміру сукупного доходу сімї, отримуваної його батьками пенсії, наявність чи відсутність інших працездатних дітей, що надають допомогу його батькам. Посилання позивача на те, що він призначений помічником ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлює його обовязок щодо надання необхідної допомоги матері, спрямованої на задоволення потреб підопічної, але не виключає факт отримання нею самостійного доходу у вигляді пенсії. Крім того, послуги помічника є оплатними, якщо інше не визначено за домовленістю сторін.

Сімейний стан позивача не змінився, інших дітей у нього не має, відомості про погіршення здоровя позивача суду не надані, отже суд приходить до висновку, що відсутні підстави які мають суттєве значення для зменшення розміру аліментів на утримання його неповнолітньої дитини, оскільки згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що зараз він потребує додаткових коштів на лікування своїх батьків, адже його мати ОСОБА_4 вже на час винесення рішення суду та звернення виконавчого листа № 2-499, щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, до виконання вже мала статус інваліда ІІ групи, а саме з 2005 року. Крім того, зазначені позивачем обставини не звільняють його від обов'язку утримувати неповнолітню дитину.

Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, згідно норм Сімейного законодавства України, обовязковими умовами для зменшення розміру аліментів є зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів чи погіршення його здоровя, проте такі обставини в судовому засіданні не встановлені та докази на підтвердження цих обставин позивачем не надані, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи та відсутність вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача судових витрат, судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.О. Решетник