Справа №333/3363/17
Пр. № 2/333/1831/17
16 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Наумової І.Й., при секретарі Кунець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Запорізького національного технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Згідно наказу ректора Запорізького національного технічного університету №261-С від 28.10.2004 р. ОСОБА_1, студентка 4 курсу факультету економіки і управління, спеціальність «Фінанси» була переведена з контрактної форми навчання на кредитну за умови надання цільового пільгового державного кредиту. 21.01.2005 р. між Запорізьким національним технічним університетом (Позивач) та ОСОБА_1 (Відповідач), було укладено Угоду № 33/П-ДК/04-05 (далі Угода) про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Згідно п. 1 Угоди Позивач надав Відповідачу державний кредит на весь термін навчання у розмірі 3790,41 грн. для здобуття у навчальному закладі ЗНТУ вищої освіти за рахунок коштів бюджету. Згідно п. 3.3 Угоди Відповідач зобовязалась повернути протягом 15 років використаний на навчання кредит та три відсотки річних за користування кредитом, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання. Згідно п.п. 6.1 Угоди Відповідач повертає використаний ним на навчання кредит та відсотки за користування ним до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним. Відповідачу в повному обсязі, згідно умов укладеної Угоди були надані освітні послуги. Наказом ЗНТУ №145-С від 29.06.2007 р. Відповідачку було відраховано з університету у звязку з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст». Відповідач вищевказані договірні зобовязання не виконала, в звязку з чим Позивачем неодноразово на адресу Відповідача надсилалися претензії, остання з яких була від 17.11.2016 р. за №39-115/3432 з вимогою погасити заборгованість у сумі 1997.72 грн., яка виникла на теперішній час та складається з наступного: - суми несплаченого платежу за кредитом у розмірі 758 грн. 07 коп.; - три процента річних за користування кредитом у сумі 227 грн. 42 коп.; - пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 1012 грн. 23 коп. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та понесені судові витрати.
У судове засідання представник позивача не зявився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляду справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, відносно винесення заочного рішення не заперечує.
В судові засідання, призначені на 12.10.2017 року та на 16.11.2017 року відповідач не зявився, суд вважає відповідача повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, ОСОБА_1 причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, що додані позивачем до позовної заяви, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Питання обов'язку доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені наступні правовідносини та обставини.
ОСОБА_1 на підставі наказу ректора ЗНТУ № 118-С від 21.08.2001 року було зараховано на І курс денного відділення за контрактом на навчання на факультеті економіки і управління за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст за спеціальністю «Фінанси».
Згідно наказу ректора Запорізького національного технічного університету №261-С від 28.10.2004 р. ОСОБА_1, студентка 4 курсу факультету економіки і управління, спеціальність «Фінанси» була переведена з контрактної форми навчання на кредитну за умови надання цільового пільгового державного кредиту.
21.01.2005 року між ЗНТУ та ОСОБА_1 було укладено угоду № 33/П-ДК/04-05 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Згідно п. 1 Угоди Позивач надав Відповідачу державний кредит на весь термін навчання у розмірі 3790,41 грн. для здобуття у навчальному закладі ЗНТУ вищої освіти за рахунок коштів бюджету. Згідно п. 3.3 Угоди Відповідач зобовязалась повернути протягом 15 років використаний на навчання кредит та три відсотки річних за користування кредитом, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання. Згідно п.п. 6.1 Угоди Відповідач повертає використаний ним на навчання кредит та відсотки за користування ним до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним. Пунктом 7.1 Угоди передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цією Угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством. Також, згідно п. 7.2 Угоди у випадку ухилення від повернення кредиту чи відсотків за користуванням ним Одержувач кредиту сплачує Навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від неповернутої в строк суми. Згідно до п. 4.2 Навчальний заклад має право стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з Одержувача кредиту в разі ухилення від повернення кредиту.
Позивач свої зобовязання передбачені вище зазнаною Угодою виконав в повному обсязі. Наказом ректору ЗНТУ №145-С від 29.06.2007 р. Відповідачку було відраховано з університету у звязку з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст».
Відповідач порушує вищезазначені умови Угоди, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1997.72 грн., яка не погашена до теперішнього часу та складається з наступного: - суми несплаченого платежу за кредитом у розмірі 758 грн. 07 коп.; - три процента річних за користування кредитом у сумі 227 грн. 42 коп.; - пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 1012 грн. 23 коп.
Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обовязків. Зобовязання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються.
У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України вказано, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти.
При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги Запорізького національного технічного університету законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, ст. 509, 526, 527, 612 ЦК України, суд
Позов Запорізького національного технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І. Й. Наумова