Справа № 315/762/17
Номер провадження № 2/315/266/17
14 листопада 2017 рокуГуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Прістенській Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
03.07.2017 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
03.07.2017 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_2 з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.
14.11.2017 року до суду звернулася відповідач з заявою про відкладення розгляду справи на інший час у звязку з сімейними обставинами, а саме: за станом здоровя дитини.
Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи без подання документів, що підтверджують хворобу дитини.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнає неповажними повідомлені відповідачем причини неявки, а саме: за станом здоровя дитини, з огляду на те, що відповідач не надала суду документів, що підтверджують вказану обставину.
А тому, суд, керуючись ст.224 ЦПК України, так як проти цього не заперечує представник позивача, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
28.07.2014 року між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, що підтверджується її копією (а.с.7).
Відповідно до п.1.1.2 Генеральної угоди заборгованість по договору 1 з дати підписання Генеральної угоди становить 8697,64 грн.
Відповідно до п.1.1.3 Генеральної угоди дата остаточного погашення заборгованості по договору 1 - 31.07.2016 року.
Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 8192,64 грн. на строк 24 місяці з 28.07.2014 року по 31.07.2016 року шляхом відкриття кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у сумі 8192,64 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості відбувається в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 409,96 грн. для погашення заборгованості по кредиту, котра складається з заборгованості по кредиту, процентів, також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості не повинна бути пізніше 31.07.2016 року.
Відповідач отримав кредит, що підтверджується його підписом в Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (а.с.7).
Відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування та комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6).
На момент розгляду справи судом відповідач заборгованість не погасив.
Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:
Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, укладеної 28.07.2014 року між сторонами, та умовами і правилами надання банківських послуг.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, укладена 28.07.2014 року між сторонами.
Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 8192,64 грн. на строк 24 місяці з 28.07.2014 року по 31.07.2016 року шляхом відкриття кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у сумі 8192,64 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості відбувається в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 409,96 грн. для погашення заборгованості по кредиту, котра складається з заборгованості по кредиту, процентів, також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості не повинна бути пізніше 31.07.2016 року.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно кредитного договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам та комісії, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування та комісії, так як сплачував його не в повному розмірі, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії.
Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт відповідно до ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у цій Генеральній угоді, умовах та правилах більше ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких на настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в сумі 1340,90 грн.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконав свій обов`язок щодо повернення позики, відсотків за її користування, комісії та неустойки у виді штрафу.
Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором: повернення позики, відсотків за її користування, комісії та неустойки у виді штрафу, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов'язку, передбаченого кредитним договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту, відсотків за його користування, комісії та неустойки у виді штрафу.
А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 8-11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 526, 546, 549, 550, 610-612, 625, 629, 1048-1055 ЦК України, п.п. 2.1, 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 28.07.2014 року суд,
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 10 днів з дня отримання відповідачем копії заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ярош С.О.