Справа № 183/3437/17
№ 2/183/2464/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Демяненка Р.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Голубівської сільської ради, третя особа - Новомосковська районна нотаріальна контора, в якому просять визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 5.040 га, кадастровий номер :02:035:0603, що розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 13 лютого 2016 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії VI ДП № 049579, виданого 17 жовтня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в реєстрі за № 24180, їх батькові ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 5.040 га, кадастровий номер :02:035:0603, в межах згідно з планом, що розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району.

13 лютого 2016 року ОСОБА_3 помер, в звязку з чим позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, у встановлений строк звернулася до Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини.

Звернувшись до Новомосковської районної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право спадщину після смерті матері ОСОБА_3, їм було повідомлено у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначену вище земельну ділянку, оскільки ними не був представлений оригінал правовстановлюючого документу Державного акту серії VI ДП № 049579. Позивачі наполягають на тому, що батько на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, це право також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру, однак втрата оригіналу Державного акту, позбавляє їх можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

Представник позивачів ОСОБА_4 звернувся до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Представник Голубівської сільської ради в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлений належно, у матеріалах справи є лист про слухання справи без участі представника.

Представник Новомосковської районної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлений належно, у матеріалах справи є лист про слухання справи без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надана копія Державного Акту про право приватної власності на землю серії VI ДП № 049579, виданого 17 жовтня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в реєстрі за № 24180, у відповідності до якого ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 5.040 га, кадастровий номер :02:035:0603, в межах згідно з планом, що розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району (а.с. 15).

На підтвердження зареєстрованого права власності на зазначену земельну ділянку суду також подано витяг з Державного земельного кадастру, сформованого 30.03.2017 року (а.с. 16-17).

ОСОБА_3 помер 13 лютого 2016 року, про що свідчить свідоцтво про його смерть, видане виконавчим комітетом Голубівської сільської ради (а.с. 5).

В судовому засіданні встановлено, що позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом, у встановлений строк прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, про що свідчать матеріали спадкової справи, даних про інших спадкоємців суду не представлено.

Державний нотаріус Новомосковської районної нотаріальної контори відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки ними не представлено оригінал правовстановлюючого документу (а.с. 13-14).

Між тим, у відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що спадкодавець ОСОБА_3 на законних підставах набув право власності на земельну ділянку площею 5.040 га, кадастровий номер :02:035:0603, в межах згідно з планом, що розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району, та у спосіб, визначений законом, здійснив державну реєстрацію своїх прав.

Встановлені обставини щодо втрати оригіналу правовстановлюючого документу не припинили право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Між тим, у відповідності до ст.392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

У відповідності до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Аналізуючи викладе, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та має бути задоволений, оскільки ОСОБА_3 за життя на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, а тому до позивачів, відповідно до ст.1216 ЦК України, перейшло таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець.

При цьому, суд, виходячи з положень ст.357 ЦК України, вважає, що частки кожного зі співвласників, у даному випадку, є рівними, тому за позивачами, за кожним окремо, слід визнати право власності на ? частину спадкового майна у виді земельної ділянки площею 5.040 га, кадастровий номер :02:035:0603.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1218, 1225, 1268, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 5.040 га, кадастровий номер :02:035:0603, в межах згідно з планом, що розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, померлого 13 лютого 2016 року.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину земельної ділянки площею 5.040 га, кадастровий номер :02:035:0603, в межах згідно з планом, що розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, померлого 13 лютого 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суду в десятиденний термін після його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.