Ширяївський районний суд Одеської області
13.11.2017 Справа №: 518/65/17 Провадження № 2/518/415/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Палій С.А.,

при секретарі: Чумаченко І.Л.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представників позивача: ОСОБА_2,

відповідача ПСП «Маяк» в особі директора: Захарєва М.Й.,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ширяєве цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПСП «Маяк» в особі директора Захарєва Миколи Йосиповича, третя особа Відділ з питань реєстрації прав Ширяївської районної державної адміністрації про визнання договору оренди земельної недійсним, суд,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2017 року ОСОБА_1 (далі позивач), звернулася до суду з позовом до ПСП «Маяк» в особі директора Захарєва Миколи Йосиповича (далі відповідач), третя особа Відділ з питань реєстрації прав Ширяївської районної державної адміністрації (далі третя особа), відповідно до якого просить суд визнати недійсним, укладений 25 грудня 2007 року між орендодавцем - ОСОБА_5 (далі мати) та відповідачем - ПСП «Маяк» в особі директора Захарєва М.Й. договір оренди землі (далі договір) (б/н) площею 8,44 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Червонокутської сільської ради Ширяївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить їй - ОСОБА_1, скасувавши державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: реєстрацію іншого права - права оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), номер запису про інше речове право - 82.

Мотивуючи його тим, що позивач є спадкоємцем земельної ділянки після смерті матері, яку вона успадкувала відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2010 року. Вважає, що її мати договір не підписувала і на момент реєстрації договору вона вже на мала цивільних прав, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на п. 20 договору а саме, передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у 7 днів після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі, який так і не був підписаний матір'ю та не містить дати і відсутня гербова печатка на договорі відповідної реєстраційної служби, вважає, що це є підставою для визнання договору оренди землі недійсним, у зв'язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав думку свого представника та на підставі вищевикладеного просила суд задовольнити її позов у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що з 2010 року позивач є спадкоємцем та власником вищезазначеної земельної ділянки і отримувала від нього шість років поспіль орендну плату, і жодного разу не ставила питання про розірвання договору або щось інше, а тому вважає, що позивач фактично визнала договір.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала думку свого довірителя, додатково зазначивши, що відсутність гербової печатки на договорі це не є порушення з боку відповідача і взагалі це не є порушення чинного законодавства, а тому і не є підставою для визнання договору недійсним.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача їх представників, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Матері на праві приватної власності відповідно до Державного акта серії НОМЕР_2 від 20.04.2006 року належала земельна ділянка площею 8.44 га., яка розташована на території Червонокутської сільської ради Ширяївського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровий номер НОМЕР_1.

25.12.2007 року між матір'ю та відповідачем був укладений договір, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського використання.

Відповідно до п. 8 договору строк дії договору - десять років. Пунктами 9, 11 договору встановлено, що орендна плата вноситься у формі та розмірі 1,5% від вартості земельної ділянки в грошовому вигляді 1008 гривень, з 01.01.2009 року орендна плата становить 3%, а саме 2074 гривень, орендна плата вноситься до 25.12 кожного року.

20.11.2008 року зазначений договір був зареєстрований у Ширяївському райвідділі Одеської регіональної філії Державного Підприємства «Центр ДЗК при Держкомземі України за № 82.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати померла, спадкоємцем після її смерті, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМР № 623161, є позивач, у зв'язку з тим, що спірний договір не містить гербової печатки та відсутня дата та підпис її матері у акті приймання-передачі, що порушує вимоги чинного законодавства, вважає його таким, що має бути визначеним недійсним.

З платіжних відомостей отримання орендної плати ПСП «Маяк» за 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 та 2016 роки видно, що позивачка щорічно отримувала орендну плату, що сама також на перших судових засіданнях не заперечувала. Крім того, представник позивача в судових засіданнях неодноразово наголошував, що це не є предметом спору і це питання не оспорюється.

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами зі спірних правовідносин, суд виходить з такого.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст.215 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент вчинення правочину) встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору оренди недійсним відповідно до закону.

Отже, договір оренди земельної ділянки за своєю правовою природою є оспорюваним правочином, недійсність якого може бути встановлена за певних умов, визначених законом.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації (ст. 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України).

Відповідно до ст. 93 Земельного Кодексу України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі-Закон № 161-ХІУ) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону № 161-ХІУ визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За правилами статті 204 ЦК України правомірність правочину презумується, а тому відповідно до вимог статті 60 ЦПК України обов'язок доказування і подання доказів, щодо визнання правочину недійсним покладається саме на позивача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з того, що відповідно до статті 15 ЦК України та статті 3 ЦПК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, тому суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю у договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав.

Зазначене узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постановах ВСУ від 25.12.2013 року у справі №6-78цс13, № 6-94цс13 від 02.07.2014 року у справі №6-88цс14, від 01.10.2014 року у справі №6-83цс14, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Судом встановлено, що договір, укладений 25.12.2007 року між матір'ю та відповідачем відповідає загальним вимогам щодо дійсності правочину, встановленим ст.203 ЦК України. Крім того, у відповідності до вимог статей 13-17 Закону України «Про оренду землі» даний договір укладено у письмовій формі, у ньому зазначені всі істотні його умови та 20.11.2008 року зазначений договір було зареєстровано у відповідній реєстраційній службі. Позивачка у своїй позовній заяві не вказує, які її права як орендодавця саме порушено.

Посилання представника позивача на те, що земельна ділянка не була передана відповідачу, суд вважає безпідставними, тому що згідно ч.1 ст.17 Закону передача земельної ділянки не є істотною умовою договору оренди.

Ствердження представника позивача щодо відсутності гербової печатки на договорі відповідної реєстраційної служби, суд також вважає безпідставними, адже сам по собі факт використання відповідачем земельної ділянки і отриманням позивачем орендної плати з 2010 року, не вказує на порушення саме цих прав позивача.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості та достатності у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст., 10, 57-66, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ПСП «Маяк» в особі директора Захарєва Миколи Йосиповича, третя особа Відділ з питань реєстрації прав Ширяївської районної державної адміністрації про визнання договору оренди земельної недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: