Справа №591/8291/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1353/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_3 з позовом, у якому зазначалося, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 26 травня 2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 27, 6 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

У звязку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобовязань за нею станом на 31 жовтня 2016 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 33562 грн. 05 коп., яку позивач і просив стягнути з неї в судовому порядку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2017 року на часткове задоволення вказаного позову постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30292 грн. 16 коп., з яких: 14946 грн. 01 коп. заборгованості за кредитом та 15346 грн. 15 коп. заборгованості по процентах. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по пені, комісії та штрафу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Таким чином, рішення місцевого суду оскаржується відповідачем лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, комісії та штрафу рішення місцевого суду сторонами не оскаржується, а тому відповідно до ч.3 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішення вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апелянта та її представника, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог відносно стягнення заборгованості по кредиту та процентах за користування ним.

Утім погодитися з таким висновком в повній мірі не можна з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2010 року між сторонами укладено кредитний договір, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 15000 грн. на платіжну картку № б/н.

Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» за вищезазначеним договором відповідач отримала кредитну картку і в подальшому здійснювався перевипуск карток і остання картка отримана відповідачем зі строком дії до останнього дня січня 2018 року (т.2., а.с.121).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що відповідач уклала кредитний договір на умовах передбачених Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і отримала кредитний ліміт на кредитну картку у сумі 15000 грн. 00 коп. та користувалась кредитним лімітом і дана обставина підтверджується як письмовими доказами у справи, так і поясненнями відповідача, а також і випискою про рух коштів (т.1, а. с. 6; т.2, а.с. 108, 122-170).

З наданого позивачем розрахунку слідує, що у звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором за відповідачем станом на 30 вересня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 33562 грн. 05 коп., з яких: 14946 грн. 01 коп. - заборгованість за кредитом; 15346 грн. 15 коп. по процентах за користування кредитом; 1198 грн. 34 коп. за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1574 грн. 52 коп. штрафу (процентна складова) (т.с.1, а.с. 5).

Розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», а також в Умовах і правилах надання банківських послуг.

Проте, лише зазначена Довідка підписана позичальником, а Умови і правила всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінал цього документу кредитором відповідачу переданий не був, у звязку з чим його не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Колегія суддів вважає, що всупереч вимогам ст.ст. 10, 57 - 60 ЦПК України позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що за час дії договору мав право на нарахування підвищених відсотків за користування кредитом (42%), оскільки умовами укладеного договору, зокрема Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду, яка підписана позичальником і є складовою частиною укладеного договору, розмір відсотків за користування кредитними коштами становив 3% у місяць (36% річних) і нарахування підвищених відсотків не передбачено.

З розрахунку наданого представником позивача у суді апеляційної інстанції вбачається, що, виходячи з умов укладеного кредитного договору, розмір заборгованості за відсотками станом на 30.09.2015 року складає 9317 грн. 74 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача у справі.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду підлягає зміні в частині визначення розміру стягуваної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом.

У звязку із частковим задоволенням апеляційної скарги, в порядку передбаченому ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду і в частині відшкодування позивачу понесених ним судових витрат у справі і пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені судові витрати по справі за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 974 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2017 року в даній справі змінити в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відсотків за користування кредитом та судових витрат у справі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26.05.2010 року у сумі 24263 грн. 75 коп., а саме: заборгованість за кредитом 14946 грн. 01 коп., відсотки за користування кредитом 9317 грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» понесені судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 974 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -