Справа 237/240/17
Номер провадження 2/237/689/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.17 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сенаторова В.А.

при секретарі Баглер О.І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Курахове позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визначити для неї додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Марїнської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, що померла 10 вересня 2015 року в с. Єлизаветівка, Марїнського району, Донецької області.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ДН № 029753, бабусі позивача, ОСОБА_3 належала земельна ділянка, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1379 га. 10 вересня 2015 року в селі Єлизаветівка ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку. Єдиним спадкоємцем за законом була мати позивача, ОСОБА_4, а за заповітом позивач, ОСОБА_1. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до Курахівської державної нотаріальної контори Марїнського району із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту. 05 вересня 2015 року померла мати позивача, після її смерті ОСОБА_1 знайшла заповіт. Також позивачу стало відомо, що ОСОБА_5 за життя належала земельна ділянка земельна ділянка, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1379 га.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання зявилася, пояснила що не знала про існування заповіту. Після смерті ОСОБА_5, мати позивача забрала усі документи собі. 05 вересня 2016 року померла ОСОБА_4, після смерті якої позивач розбирала речі та знайшла заповіт. У судовому засіданні надала суду для огляду оригінали документів, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку, заповіт, свідоцтво про смерть.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада у судове засідання не направила свого представника, надіславши на адресу суду заяву з клопотанням розглянути справу за позовом ОСОБА_1 у відсутність органу місцевого самоврядування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що у теперішній час працює секретарем Єлизаветівської сільської ради та підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно зверталася до ОСОБА_2 сільської ради Марїнського району Донецької області з питанням про прийняття спадщини.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона 17 січня 2007 року працювала секретарем Єлизаветівської сільської ради Марїнського району Донецької області, як секретар сільської ради посвідчила заповіт, який склала ОСОБА_3.

Судом досліджені документи, які надав позивач на доведення обґрунтованості своїх вимог. Із оригінала свідоцтва про смерть на бланку серії І-НО № 909109 вбачається, що ОСОБА_3 померла 10 вересня 2015 року, актовий запис про смерть зроблено 11 вересня 2015 року за № 33. Із оригінала свідоцтва про смерть на бланку серії І-НО № 962689 вбачається, що ОСОБА_4 померла 05 вересня 2016 року, актовий запис про смерть зроблено 06 вересня 2016 року за № 27. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 029753 від 20 січня 2004 року вбачається, що ОСОБА_8 була власником земельної ділянки площею 0,1379 га у межах згідно з планом, розташовану по вул.. Леніна, 25 у селі Єлизаветівка Марїнського району Донецької області .

Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.

ОСОБА_5 померла 10 вересня 2015 року (свідоцтво про смерть серії І-НО № 909109). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини після смерті ОСОБА_5 входить право власності на земельну ділянку площею 0,1379 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради за адресою: с. Єлизаветівка, вул. Леніна, 25 (належне померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 029753, виданого 20 січня 2004 року).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ОСОБА_5 за життя скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за заповітом. Відповідно до заповіту, посвідченого 17 січня 2007 року секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_5 на випадок своєї смерті здійснила розпорядження, що все її майно, де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалось, все що належало їй на день смерті заповідає ОСОБА_1

Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Судом встановлено, що ОСОБА_1, будучи спадкоємцем, яка на момент смерті спадкодавця постійно з нею не проживала, - в передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала.

Згідно ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а саме відсутність інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, ОСОБА_1, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, звернулася до суду.

З урахуванням того, що положення статті 1272 ЦК України застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України, суд перевіряє наявність правових підстав позивача на визначення додаткового строку: так, по-перше, позивач є спадкоємцем спадщини після смерті ОСОБА_3 в порядку ст. 1221 ЦК України; по-друге, за правилами ст. 1220 ЦК України та ст. 249 ЦПК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану, в даній справі, цим моментом є 11 вересня 2015 року - день смерті спадкодавця, а тому підстави для розгляду заявлених вимог встановлено. Крім того, з урахуванням зазначеного, також вбачається підтвердження пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому виходить з того, що відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» поважними є причини пов'язанні з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій. Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що причиною пропуску позивачем шестимісячного строку прийняття спадщини є юридична необізнаність та незнання того, що на її складено заповіт. Ці обставини дійсно заслуговують на увагу, та причини пропуску строку подачі позивачем заяви про прийняття спадщини, судом розцінюються як поважні.

Визначаючи додатковий строк позивачу суд, відповідно до вказівок вищезазначеного пленуму Верховного суду України, в резолютивній частині рішення вказує відповідний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заву про прийняття спадщини, а не конкретну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, та, вважає, що двомісячний строк, є таким, що достатній для подання заяви про прийняття спадщини, та не перевищує строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

На підставі ст. ст. 1220, 1261, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209 ч.2, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Марїнської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, що померла 10 вересня 2015 року в с. Єлизаветівка, Марїнського району, Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Мар'їнський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2017 року.

Суддя

Дата документу 03.03.2017