пр. № 2-к/759/5/17
ун. № 759/9568/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши матеріали клопотання Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Економічного суду Брестської області від 18.01.2017. р. відносно боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло вказане вище клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд вважає занеобхідне повернути його до Головного територіального управління юстиції у м. Києві з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно ч. 2 ст. 392 ЦПК України, якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Встановлено, що при зверненні до компетентного суду України стягувач зазначив, що боржник, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, доказів про місцезнаходження боржника чи його майна за адресою: АДРЕСА_1, стягувач не надав.

Відповдіно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС в м. Києві, за запит суду боржник - ОСОБА_1 по місту Києву зареєстрованим не значиться.

Також, судом вчинялись заходи з пошуку майна боржника ОСОБА_1, проте, відомостей з встановлення місцязнаходження майна боржника ОСОБА_1 судом не здобуто.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 394 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: ім'я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; ім'я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, крім цього, заява повертається у випадках, коли: справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, враховуючи, що місце проживання боржника ОСОБА_1, в тому числі, в Святошнинському районі м. Києва, не встановлено як і місцезнаходження майна останнього в зазначеному районі, суд вважає, що в порядку ст. 392 ЦПК України, дане клопотання не підлягає розгляду за підсудністю Святошинському районному суду м. Києва та підлягає поверненню до Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 293, 392, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Матеріали клопотання Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Економічного суду Брестської області від 18.01.2017. р. відносно боржника ОСОБА_1, повернути Головному територіальному управлінні юстиції у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: