Справа № 645/375/17
Провадження № 2-о/645/45/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Сілантьєва Е.Є.,

при секретарі - Момот О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, була матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та про встановити факт прийняття ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. В обґрунтування заяви зазначив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини вищевказаної квартири. Заповіту ОСОБА_2 не залишила. Єдиним спадкоємцем померлої була її донька ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_3). Але протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини остання не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 на момент смерті спадкодавця було за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася. ОСОБА_3 після смерті своєї матері фактично вступила в управління та володіння спадковим майном своєї матері, але документально вказана обставина не підтверджується. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Протягом строку, а саме 6 місяців з моменту відкриття спадщини, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори звернувся позивач ОСОБА_1, таким чином спадщину прийняв. Заведена спадкова справа № 810/2015. Крім позивача спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв також інший син спадкодавця - ОСОБА_4, який був зареєстрований разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1. Інших спадкоємців немає. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 Єдиним спадкоємцем після його смерті є його рідний брат - позивач ОСОБА_1, який протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини, звернувся до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і таким чином спадщину прийняв. Заявник зазначив, що він є єдиним спадкоємцем, який має право на отримання у спадщину вказаної вище квартири у цілому. 1/4 частку у праві власності на квартиру він отримав у порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_3, а 3/4 частки - після смерті свого рідного брата ОСОБА_4 Але оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права позивач не може, оскільки, заявник не може надати нотаріусу доказів на підтвердження факту прийняття його матір'ю ОСОБА_3 спадщини після смерті його бабусі ОСОБА_2 та заявник не може підтвердити, що його бабуся ОСОБА_2 є рідною матір'ю його матері ОСОБА_3, оскільки у свідоцтві про народження його матері прізвище матері до шлюбу - "ОСОБА_3", а в актовому записі про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прізвище матері заявника "ОСОБА_3" (після реєстрації шлюбу "ОСОБА_3"). Таким чином, прізвище його матері в різних документах зазначено по-різному, відрізняється закінченням: "о" або "а", тобто "ОСОБА_3" або "ОСОБА_3".

В судовому засіданні ОСОБА_1та його представник ОСОБА_7 заявлені вимоги підтримали, пояснивши, що заявник не може підтвердити, що його бабуся ОСОБА_2 є рідною матір'ю його матері ОСОБА_3, оскільки у свідоцтві про народження його матері прізвище матері до шлюбу - "ОСОБА_3", а в актовому записі про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прізвище матері заявника "ОСОБА_3" (після реєстрації шлюбу "ОСОБА_3"). Таким чином, прізвище його матері в різних документах зазначено по-різному, відрізняється закінченням: "о" або "а", тобто "ОСОБА_3" або "ОСОБА_3". Також в зв*язку з цими причинами не може й оформити спадкові права.

Представник Четвертої Харківської державної нотаріальної контори правом на участь в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки. Представник надав заяву з проханням слухати справу за їх відсутністю, заперечень не мають та винести рішення на розсуд суду.

В судовому засіданні були допитані свідки.

Так свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що по вул.. Севєрній проживала сім*я ОСОБА_5, яка складалася з: бабусі заявника - ОСОБА_2, її доньки ОСОБА_3 та старшого брата, мешкали усі разом. Мати піклувалася про бабусю. Свідок зазначив, що він бував у них в гостях, це була дружна сім*я. Коли бабуся хворіла, про неї піклувалися усі. Коли бабуся померла, після їїпоховання, мати зробила ремонт в кімнаті бабусі. На теперішній час ОСОБА_8, заявник, проживає в квартирі. Свідок мешкав на АДРЕСА_3 та вчився разом з заявником.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що його мати знімала квартиру в будинку заявника ОСОБА_5, на АДРЕСА_4. Свідок зазначив, що він пам'ятає матір та бабусю заявника. Проживали тітка ОСОБА_3 (мати заявника) та бабуся ОСОБА_2 разом. Коли бабуся померла її похованням займалася тітка ОСОБА_3. Мати свідка ходила до т. ОСОБА_3 у гості. Тітка ОСОБА_3 називала бабусю ОСОБА_2 мамою, бабуся - тітку ОСОБА_3 донькою. У заявника ОСОБА_1 був брат старший - ОСОБА_10, він помер.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що добре знав матір заявника та його бабусю. Його старший брат вчився зі свідком в одному класі. ОСОБА_1 проживав зі старшим братом та бабусею, потім бабуся захворіла, мати приїхала їїдоглядати. В 1995 р бабуся померла, її похованям займалася тітка ОСОБА_3, він теж був на похоронах. Після смерті бабусі мати жила в квартирі, зробила ремонт. Свідок зазначив, що не було ніяких сумнівів що вони рідні люди.

Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного.

За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 4207 від 09.03.1995 р. та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 4).

Як вбачається з листа Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 29.02.2016 року № 897/02-14 - заповіту ОСОБА_2 не залишила. Єдиним спадкоємцем померлої була її донька ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_3). Але протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини остання не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 на момент смерті спадкодавця було за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася. Також був з померлою зареєстрований ОСОБА_4, який на час відкриття спадщини не є спадкоємцем за законом.

Доводи заявника про те, що ОСОБА_3 донька ОСОБА_2, підтверджується також свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з якого вбачається, що її батьками є ОСОБА_15 та ОСОБА_2, а також записом акта про шлюб № 390 від 09.03.1957 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3, 1936 року народження уклала шлюб з ОСОБА_5, 1926 року народження та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.03.2015 р.).

Таким чином, суд врахувавши надані докази та пояснення свідків, вважає доведеним, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, була матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05 серпня 1994 року, реєстраційний №7-94-33925, яке видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Право власності на квартиру зареєстровано у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 11.08.1994 року, реєстровий №П-7-5043

Судом вбачається, що після смерті ОСОБА_2залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до пояснень заявника та свідків, ОСОБА_3 після смерті своєї матері фактично вступила в управління та володіння спадковим майном своєї матері, але документально не оформила, почала користуватися кімнатою, в якій жила її мати, зробила в цій кімнаті ремонт, забрала собі правовстановлюючі документи на квартиру - свідоцтво про право власності та технічний паспорт. Крім того, ОСОБА_3 за свій рахунок поховала матір. Пізніше, а саме 28 серпня 1996 року ОСОБА_3 зареєструвала місце свого постійного проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де все життя прожила її матір ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями заявника та свідків. Не звернення офіційно ОСОБА_3 до нотаріальної контори також підтверджується відповіддю четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 02.03.2017 р. № 1347/02-14.

Факт прийняття спадку ОСОБА_3 після матері ОСОБА_2 також підтверджується відповіддю КП «Жилкомсервіс» від 27.10.2015 року № 21664/2/07-05 та від 27.10.2015 р. № 21687/2/07-05, з якої вбачається, що ОСОБА_3, 1936 року народження з 28.08.1989 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, знята з реєстрації 25.03.2015 р. в зв*язку зі смертю. З 01.11.1989 року був зареєстрований ОСОБА_4, 1958 року народження та знятий з реєстраційного обліку 15.10.2015 р. в зв*язку зі смертю. Також підтверджується поясненнями свідків, які підтвердили, що ОСОБА_4 мешкала разом з матір*ю до її смерті.

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 видане Орджонікідзевським рай бюро ЗАГС м. Харкова 05.01.1965 р.)

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане Орджонікідзевським рай бюро ЗАГС м. Харкова 25.01.1958 р.)

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер (свідоцтво про смерть НОМЕР_4 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.09.2015 р.)

Єдиним спадкоємцем після його смерті є його рідний брат ОСОБА_1, який протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини, звернувся до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і таким чином спадщину прийняв, зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи №890/2015, копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі додається

Згідно копій спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_3, (померлої ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_4(померлого ІНФОРМАЦІЯ_5), які надіслала Четверта Харківська державна нотаріальна контора, інших спадкоємців за законом або за заповітом окрім ОСОБА_1, які б звернулися з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 - немає.

Відповідно до рекомендацій листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР від 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст.549 ЦК УРСР (1963р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.ст. 10, 11, 213-215, 234, 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити .

Встановити юридичний факт родинних відносин та вважати, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 матір*ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити юридичний факт прийняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ-