РІШЕННЯ

іменем України

30 жовтня 2017 року Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні зала суду міста Сватове цивільну справу №426/13713/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права постійного користування земельною ділянкою та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права постійного користування земельною ділянкою

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання права постійного користування земельною ділянкою, а саме:визнати за нею право постійного користування земельною ділянкою площею 49,67 га, розташованої на території Містівської сільської ради Сватівського району, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства, яка на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ№ від 24.08.1994 року перебувала в користуванні померлого 17.10.2010 року спадкодавця ОСОБА_3.

ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову та визнати за ним право постійного користування земельною ділянкою площею 49,67 га, розташованої на території Містівської сільської ради Сватівського району, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства, яка на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ№ від 24.08.1994 року перебувала в користуванні померлого 17.10.2010 року спадкодавця ОСОБА_3.

До початку розгляду справи по суті з дотриманням вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК України ОСОБА_2 надав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд визнати за ним право постійного користування земельною ділянкою площею 49,3694 га, кадастровий номер земельної ділянки :11:002:0482, розташованої на території Містівської сільської ради Сватівського району, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства, яка на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ№ від 24.08.1994 року перебувала в користуванні померлого 17.10.2010 року спадкодавця ОСОБА_3.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що отримала зустрічну позовну заяву ОСОБА_2, позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 визнає в повному обсязі, крім того, вона відмовляється в повному обсязі від своїх позовних вимог до ОСОБА_2, просить справу за її позовом та зустрічну позовну заяву розглядати без її участі за наявними матеріалами у справі.

Відповідач за первісним позовом, він же позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 також в судове засідання не зявився, але в своїй заяві просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити його зустрічний позов, також просить справу за позовом ОСОБА_1 та його зустрічним позовну розглядати без його участі за наявними матеріалами у справі.

Ухвалою суду від 30.10.2017 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права постійного користування земельною ділянкоюв звязку з відмовою позивача від позову.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, вважає що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі. До такого висновку суд приходить, враховуючи наступні обставини:

За життя батьком позивача ОСОБА_3, який помер 17.10.2010 року, було отримано в постійне користування земельну ділянку площею 49,3694 га, кадастровий номер земельної ділянки :11:002:0482, розташованої на території Містівської сільської ради Сватівського району, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства, про що видано держаний акт на право постійного користування землею серії ЛГ№ від 24.08.1994 року (а.с. 4а).

Розпорядженням голови Сватівської районної Ради народних депутатів Луганської області №102 від 17.05.1994 року вирішено зареєструвати селянське (фермерське) господарство «Світанок», що здійснює свою діяльність із створенням юридичної особи під керівництвом ОСОБА_3 (а.с. 25).

Після смерті ОСОБА_3, станом на теперішній час, ОСОБА_2 є єдиним власником та головою СФГ «Світанок», що підтверджується даними ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с. 19-23).

Вказана земельна ділянка входить до складу земель СФГ «Світанок», які використовуються для ведення селянського господарства. Вказані обставини підтверджуються наданими податковими деклараціями з фіскального сільськогосподарського податку з додатками (а.с. 45-94).

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

З викладеного вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 набув право постійного користування земельною ділянкою відповідно до раніше діючого законодавства, а саме ст. 51 Земельного кодексу України в редакції 1990 року. Відповідно до норм Земельного кодексу України в редакції 1990 року, який діяв на час набуття спадкодавцем права постійного користування та норм діючого законодавства смерть особи користувача земельної ділянки не є підставою припинення права користування земельною ділянкою.

Враховуючи ті обставини, що положення норм діючого законодавства про спадкування, за яким до складу спадщини відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; дана земельна ділянка використовується за її цільовим призначенням; таке використання тісно повязане з СФГ «Світанок», засновником та головою якого є позивач ОСОБА_2, суд вважає, що позов щодо визнання права постійного користування земельною ділянкою підлягає повному задоволенню.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України унормовано підстави виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. . Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч.3 ст. 11 ЦК України).

Ст. 16 ЦК України передбачає право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Набуття ОСОБА_2 права постійного користування земельною ділянкою площею 49,3694 га шляхом успадкування вказаного права повністю відповідає вимогам положення ст.ст. 11, 16, 1216 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись

ст.ст. 11, 16, 1216-1218 ЦК України;

ст. ст. 4, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права постійного користування земельною ділянкою задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право постійного користування земельною ділянкою площею 49,3694 га, кадастровий номер земельної ділянки :11:002:0482, розташованої на території Містівської сільської ради Сватівського району Луганської області, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства, яка на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ№ від 24.08.1994 року перебувала в користуванні померлого 17.10.2010 року спадкодавця ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_4