Провадження № 2/369/770/17
РІШЕННЯ

Іменем України

23.02.2017 року Києво-Святошинський районний суд в складі

головуючого - судді Волчка А.Я.

за участю секретаря: Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час проживають окремо.

Від подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між укладений між сторонами 16.09.2002 року у Вельбівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області, актовий запис №7.

Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала.

У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.09.2002 року у Вельбівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області, актовий запис №7.

Від подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та, керуючись ст.ст.4, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 16.09.2002 року у Вельбівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області, актовий запис №7 - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.Я.Волчко