Провадження № 6/161/475/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3,

встановив:

Старший державний виконавець Другого ВДВС міста ОСОБА_1 ГТУЮ у Волинської області ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні в Другому ВДВС міста ОСОБА_1 перебуває наказ Господарського суду Волинської області про стягнення з ОСОБА_4 «Голд Авто» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 12 9812,68 грн. 15 березня 2017 року в даному виконавчому провадженні державним виконавцем Капітан М.В. відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно боржника. У наданий строк для самостійного виконання боржник виконавчий документ не виконав. Державним виконавцем подано в органи та установи, що реєструють право власності та інші установи направлено запити щодо надання інформації про наявність або відсутність у боржника рухомого та нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення, коштів, а також інформації, що характеризує особу боржника, його місця проживання. Згідно наданих відповідей установ, що здійснюють державну реєстрацію права власності на рухоме нерухоме майно, інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, за боржником не зареєстровано. Згідно відповіді ОДПІ відкриті рахунки у банківських установах у боржника арештовані, кошти відсутні. Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру 0741 РСЦ у Волинській області рухоме майно не зареєстровано. Згідно акту державного виконавця від 11 квітня 2017 року при виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: по пр. Волі, 50/офіс 35 з метою перевірки майнового стану боржника встановлено, що в ОСОБА_4 за даною адресою відсутнє. Згідно відомостей ЄДР керівником ОСОБА_4 «Голд Авто» є ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. При спілкуванні останній повідомив, що він є директором ОСОБА_4 «Голд Авто» з 03 вересня 2015 року та знаходиться в лікарні. Станом на 24 жовтня 2017 року борг не сплачено.

Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, вважає, що наявні підстави для вжиття відносно нього заходів примусового характеру.

Просить суд, тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_3В, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до повного виконання зобовязань, покладених на нього наказом Господарського суду Волинської області від 13 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 «Голд Авто» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 129812,68 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Старший державний виконавець Другого відділу ДВС міста ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд подання у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до пункту 18 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Стаття 377-1 ЦПК України передбачає, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено статті 377-1 ЦПК України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення.

Стаття 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Положеннями статті 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон лише у випадках визначених законом.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися із матеріалів виконавчого провадження.

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XIIта у п.18 ч. 3 ст.11 Закону № 606-XIV означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З аналізу приписів ч.2 ст.10 ЦПК України у системному зв'язку з п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Проте, в ході судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_3, як засновник та директор боржника ОСОБА_4 «Голд Авто», навмисно ухиляється від виконання обов'язків, покладених на ОСОБА_4 «Голд Авто» судовим рішенням.

Так, в тексті подання заявник зазначає, що ОСОБА_3 спілкувався з державним виконавцем та повідом про своє перебування в лікарні, а тому, суд не вбачає навмисного ухилення ОСОБА_5 від виконання судового рішення. Крім того, в матеріалах справи немає жодних доказів на підтвердження обставин, що давали б підстави вважати, що ОСОБА_4 «Голд Авто» навмисно ухиляється від виконання рішення.

Отже, державним виконавцем не доведено, що боржник навмисно ухиляється від виконання обов'язків, покладених на нього судовим рішенням, а також не надано суду підтверджень намірів боржника виїхати за межі України з метою уникнення відповідальності, а тому, на думку суду, задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 порушуватиме його конституційне право на вільне пересування.

Крім того, самостійне невиконання боржником зобов'язань не може безумовно свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовими рішеннями обов'язків.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 Цивільного кодексу України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання Другого ВДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

Керуючись ст. 10, 11, 119, п. 1 ч. 1 ст. 208, ч. 3 ст. 209, ст. 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.