АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-790/6689/17
Справа № 2-107/02 Головуючий 1 інстанції - Бурма С.А.
Категорія: договірні Доповідач - Сащенко І.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області Сащенко І.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 квітня 2002 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 квітня 2002 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

На це рішення ОСОБА_2, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу, в обґрунтування якої посилається на те, що вказаним рішенням було порушено її майнові права.

Зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті позивача. Протягом встановленого законом строку вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 17.05.2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та обов'язки, оскільки суд не зупинив провадження у справі до залучення спадкоємців.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом вказаної норми особа, яка не брала участі у справі, може оскаржити рішення в апеляційному порядку, якщо цим рішенням суд вирішив питання про її права і обов'язки.

Як зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_2, свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4. вона отримала у травні 2002 року.

Отже, ОСОБА_2 отримала всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Проте, із апеляційною скаргою звернулася до суду лише у 2017 році, тобто через 15 років після ухвалення оскаржуваної ухвали.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Таким чином, перегляд судового рішення, ухваленого 15.04.2002 року є невиправданим, оскільки матиме місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відповідно до положень ст. ст. 292, 297 ЦПК України необхідно відмовити.

Керуючись ч.1 ст.292, ч.1 ст.297 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 квітня 2002 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -