провадження №2/756/1806/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Борисевичу О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказана квартира належить на праві власності позивачу та її доньці ОСОБА_3, крім яких в квартирі також зареєстровані донька позивача ОСОБА_4 та колишній чоловік позивача - відповідач ОСОБА_2 з 1996 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Проте відповідач ще до розірвання шлюбу, в жовтні 2015 року, залишив сім'ю та почав проживати в іншому не відомому позивачу місці. Перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив. Відповідач на спірну житлову площу не повертався, квартирою не цікавився та не приймав жодної участі в утриманні квартири.

Не зважаючи на не проживання у квартирі, відповідач не вчиняє дій щодо зняття з реєстраційного обліку, що створює позивачу перешкоди щодо володіння та розпорядження належною їй власністю та призводить до понесення позивачем додаткових витрат на утримання квартири.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково зазначила, що відповідач є її колишнім чоловіком, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач не проживає у квартирі з жовтня 2015 року, з часу коли залишив сім'ю. Місце його проживання їй невідоме. Будь-яких перешкод у проживанні в квартирі відповідачу не чинилось.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, визнав, що в спірній квартирі добровільно не проживає з жовтня 2015 року, квартирою не цікавиться та проживати в ній не планує.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява третіх осіб про розгляд справи за їх відсутності, в якій вони підтримують заявлений позов.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04 листопада 1995 року, виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Таким чином, судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є позивач та її донька.

Згідно довідки форми №3 Комунального концерну «Центр комунального сервісу» №78/3160 від 24 жовтня 2016 року, у спірній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 (з 13.09.1994 року), донька позивача ОСОБА_3 (з 13.04.1994 року), донька позивача ОСОБА_4 (з 12.06.1998 року) та відповідач ОСОБА_2 (з 06.02.1996 року).

З пояснень позивача та відповідача вбачається, що у спірній квартирі відповідач без поважних причин не проживає з жовтня 2015 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, та враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст.10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко