Справа № 132/1206/15-ц
У Х В А Л А

"09" березня 2017 р. Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Аліменко Ю.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені.

21.07.2015 року позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки с. Червоний Степ, вул. Жовтнева, 7, Калинівського раону Вінницької області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код Банку 09807750) заборгованість за кредитним договором №0 від 24.09.2007 року у розмірі 23264,91 доларів США, що станом на 14.04.2015 року, відповідно до офіційного курсу НБУ (1дол. США за 22,882033 грн.), становить 532348(пятсот тридцять дві тисячі триста сорок вісім) грн.. 44 коп., а саме: 22896,10 дол. США, що еквівалентно 523909,32 грн. кредитна заборгованість; 368,81 дол. США, що еквівалентно 8439,12 грн. заборгованість по процентам та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит у розмірі 12503 (дванадцять тисяч пятсот три) грн. 89 коп., а саме: 12487,42 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 16,47 грн. пеня за прострочення сплати процентів та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654(три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03.11.2015 року заочне рішення Калинівського районного суду від 21.07.2015 року змінено, виключено з резолютивної частини слова: «що станом на 14.04.2015 року, відповідно до офіційного курсу НБУ (1 дол. США за 22,882033 грн.), становить 532348 (пятсот тридцять дві тисячі триста сорок вісім) грн. 44 коп»; «що еквівалентно 523909,32 грн.»; «що еквівалентно 8439,12 грн.».

В решті рішення залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 03.11.2015 року.

27.11.2015 року судом було видано виконавчий лист по даній цивільній справі.

18.01.2017 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 та заява про уточнення позовних вимог від 02.03.2017 року, відповідно до якої просить: визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо ненаправлення у порядку і строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», боржнику - ОСОБА_1, постанови про відкриття виконавчого провадження № 51165843 від 24 травня 2016 року, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 01 червня 2016 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06 червня 2016 року; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 01 червня 2016 року року про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні № 51165843; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 06 червня 2016 року року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 51165843; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 31 січня 2017 року року про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 51165843.

Ухвалою суду від 20.01.2017 року відкрито провадження по скарзі та справу призначено до судового розгляду.

09.03.2017 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд: заборонити Замостянському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області виносити постанови про накладення арешту на майно боржника - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3) у виконавчому провадженні №51165843 до постановления судового рішення у даній справі; зобов'язати повернути зі штраф майданчика вилучений транспортний засіб марки ВАЗ, моделі 211540, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) ХТА5986, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 у володіння та користування його законному власнику - ОСОБА_1, без права розпорядження (відчуження) до постановления судового рішення у даній справі.

Вимоги заяви мотивовано тим, що вищевказані постанови державним виконавцем були винесені із грубим порушенням діючого законодавства, а тому автомобіль, належний на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СХО 034426 був вилучений безпідставно, заявник несе витрати за зберігання протиправно вилученого автомобіля на штраф майданчику та позбавлений можливості отримувати доходи на протязі тривалого часу, тому що даний автомобіль був джерелом його заробітку.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяви, суддя дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя розглядаючи заяви про забезпечення позову зясовує обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа. Крім того, ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки подана заява є безпідставною, так як рішення по справі уже винесено, воно набуло законної сили та на даний час перебуває на примусовому виконанні у Замостянському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Якщо, під час примусового виконання рішення, державним виконавчем вчинено дії, які порушили права боржника він вправі звернутись до суду із скаргою на дії державного виконавця, що передбачено розділом VII ЦПК України, а не звертатись із заявою про забезпечення позову.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Суддя: