СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/788/16-ц
Провадження №2/547/408/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання К.А.Вареник,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 цивільну справу за позовом Комунального закладу "Семенівський центр первинної медико-санітарної допомоги" до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрат з оцінки майна

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи його завданням відповідачем позивачеві матеріальної шкоди в результаті ДТП, у якій 15.10.2015 о 09:45 год. автомобілем, яким керував відповідач, пошкоджено автомобіль позивача на суму 18894,66 грн, а також 980 грн витрат з оплати послуг щодо встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача.

Ухвалене у справі 09.12.2016 заочне рішення Семенівського районного суд Полтавської області скасовано.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, пояснила, що відповідач у результаті ДТП пошкодив належний позивачеві автомобіль НОМЕР_1, яким керував працівник відповідача ОСОБА_5. Позивач сплатив 980 грн оцінювачу, який встановив, що вартість ремонту автомобіля складає 18894,66 грн. Представник не знає чи викликався відповідач на складання акту оцінки. Представник підтвердила, що відповідач 22.10.2015 віддав працівникам позивача 10000 грн в рахунок вартості ремонту автомобіля, які ті прийняли. Проте надалі 10000 грн було повернуто ОСОБА_6 відповідачеві. Представник не знає умов зберігання автомобіля після ДТП та до моменту його огляду оцінювачем. У документах щодо оплати та проведення оцінки пошкоджень є можливі неточності, але вони не впливають на факт оплати 980 грн оцінювачеві та на дійсність звіту оцінювача.

Представник відповідача ОСОБА_2 також підтримав позов, вказав, що провина відповідача у ДТП, як водія, встановлена постановою суду. Заперечення відповідача щодо звіту не заслуговують на увагу, оскільки він мав можливість ініціювати призначення експертизи та/або оспорити її у встановленому порядку, чого не зробив. Звіт містить перелік пошкоджень автомобіля ВАЗ.

Представник відповідача ОСОБА_7 заперечував проти позову у частині вірності визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача. Вказав, що відповідач майже одразу після ДТП, на прохання позивача і за згодою його керівництва 22.10.2015 віддав працівникові позивача 10000 грн як відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля, про що складено розписку. Вказана сума була прийнята та влаштовувала позивача, який знав про повернення цих коштів. Проте 23.08.2017 позивач повернув відповідачеві 10000 грн. У судовому порядку вимагає значно більшу суму. Оцінювач і позивач не викликали відповідача для участі у проведенні оцінки пошкоджень автомобіля, що порушує відповідну методику. Автомобіль упродовж 9 місяців після ДТП не оглядався оцінювачем, окремі ушкодження автомобіля не пов'язані з ДТП, але включено до вартості ремонту. Акт приймання-передачі звіту оцінювача, рахунок-фактура, документ про сплату вартості послуг оцінювача містять відмінності у датах їх складення, оплати, передавання звіту, що свідчить про їх сфальсифікованість. Представник вважав, що відповідач має повернути позивачеві раніше обумовлену суму 10000 грн., у т.ч. з огляду на 9-місячне "влаштування" раніше отриманих 10000 грн як відшкодування вартості ремонту. Керівник позивача ОСОБА_8 не може укласти мирову угоду, вказала на необхідність судового вирішення спору.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Постановою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 31.05.2016 (а.с. 5, 6) відповідача ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП: ОСОБА_4 15.10.2015 о 09 год. 45 хв. в с. Оболонь Семенівського району Полтавської області по вул. К.Маркса, керуючи автомобілем ЗАЗ-110308, номерний знак НОМЕР_2, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 210700-20, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі зі сторони с. Оболонь Семенівського району Полтавської області в напрямку смт. Семенівка, в результаті чого автомобілі механічно пошкоджені. Зазначеними діями ОСОБА_4 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідач на час скоєння ДТП мав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.02.2015 із ПрАТ "СК "Україна" (а.с. 42), проте через вибуття вказаного страховика 01.07.2015 із членів МТСБУ (а.с. 41), тобто до укладення договору страхування і до моменту ДТП, сторони не зверталися до страхової компанії з питання сплати страхового відшкодування.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 21.05.2013 (а.с. 24) позивач є власником автомобіля ВАЗ 210700-20, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2008 року випуску.

Платіжним дорученням від 26.07.2016 № 334 (а.с. 45) позивач сплатив ОСОБА_9Кузьменко 980 грн за незалежну оцінку за рахунком від 22.07.2016, актом від 22.07.2016, договором від 20.07.2016.

Рахунок-фактуру від 22.07.2016 (а.с. 43) складено ОСОБА_9Кузьменком для позивача за незалежну оцінку розміру матеріальної шкоди автомобіля ВАЗ 210700-20, реєстраційний номер НОМЕР_3.

22.07.2016 позивачем та ОСОБА_9Кузьменком складено акт приймання-передачі робіт по незалежній оцінці (а.с. 44).

Звіт № 0707 про незалежну оцінку майна (визначення розміру матеріального збитку) автомобіля ВАЗ 210700-20, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 9-25) складено ОСОБА_9Кузьменком як суб'єктом оціночної діяльності 26.07.2016.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про фальшивість вказаних документів, неможливість їх використання як доказів тощо через складення акту приймання передачі робіт до складення звіту, оскільки неточності дат є очевидними помилками та описками, допущеними позивачем та оцінювачем, на що обґрунтовано вказували представники позивача.

ОСОБА_9Кузьменко 25.07.2016 склав протокол огляду транспортного засобу за присутності представника позивача ОСОБА_8. Відповідач не викликався на проведення огляду.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про недопустимість результатів такого огляду оцінювачем через не виклик відповідача, чим порушено пункти 5.1, 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Наказ Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092, оскільки вказані пункти не містять положень щодо недійсності результатів огляду. Більш того п. 5.1 Методики передбачає, що виклик заінтересованої особи здійснюється "у разі потреби" замовником дослідження, тобто на його розсуд.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що окремі пошкодження автомобіля відповідача, які вказано у протоколі огляду, зафіксовано у фотографіях автомобіля, та які надалі повністю включено у калькуляцію вартості відновлювального ремонту загальною вартістю 18894,66 грн (а.с. 19-23) є очевидно неповязаними із ДТП, у якій автомобіль зазнав ушкоджень правої передньої частини. Такими є тріщини вітрового скла так звана "паутина" або "промені", що утворюється від потрапляння каменю у скло; вмятина на панелі даху автомобіля.

Водночас Звіт № 0707 (а.с. 18) встановив, що вартість матеріального збитку, заданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, склала 16236,23 грн, а не вказані у позові 18894,66 грн.

Згідно розписки від 22.10.2015 (а.с. 130) відповідач ОСОБА_4 у присутності свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 22.10.2015 передав 10000 грн водієві Оболонської АЗПСМ, автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_3, в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка відбулася 15.10.2015.

Представниками сторін не заперечувалося і також підтверджено листами відповідача від 29.06.2017 № 408, від 28.08.2017 № 559 (а.с. 211, 212), що вказана сума була узгоджена керівництвом позивача, у т.ч. керівником Оболонської АЗПСМ позивача, за якою закріплено вказаний автомобіль, та отримана водієм автомобіля для відновлювального ремонту автомобіля.

Щодо цих обставин суд зазначає, що такі дії є діями, що свідчать про визнання позивачем боргу та прийняттям його належного виконання саме 22.10.2015.

23.08.2017 ОСОБА_6 (інша особа), тобто майже через 2 роки, повернув відповідачеві у присутності керівництва позивача вказані 10000 грн, що не використані для ремонту автомобіля.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що протягом 9-ти місяців позивача влаштовувала одразу отримана від відповідача сума коштів. Позивач не ініціював з дня отримання висновку оцінювача з 26.06.2016 і аж до 23.08.2017 повернення коштів. За вказаний період часу вартість деталей та ремонтних робіт змінилася.

На пропозицію представника відповідача і суду позивач не надав доказів фактичних витрат, що понесені на можливе відновлення пошкоджень автомобіля. Представник позивача ОСОБА_1 не знає чи відремонтовано автомобіль.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, у т.ч. невідкладну передачу відповідачем позивачеві 10000 грн в рахунок вартості ремонту пошкодженого автомобіля, тривале нездійснення позивачем ремонту, оцінка вартості ремонту через значний час після ДТП, включення до калькуляції ушкоджень, що не повністю обумовлені ДТП, відсутність доказів ремонту автомобіля та понесених витрат на його ремонт, добросовісною поведінкою відповідача щодо повернення шкоди тощо суд задовольняє позов частково стягує з відповідача на користь позивача 10000 грн в рахунок шкоди, заданої в результаті ДТП майну позивача (автомобіля), а також 980 грн, витрачених позивачем на залучення оцінювача.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 158, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального закладу "Семенівський центр первинної медико-санітарної допомоги" 10000,00 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 240,00 грн витрат з оцінки майна, а всього 10240,00 грн.

У задоволенні позову у іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 27.11.2017.