У Х В А Л А

10 листопада2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онопченко Оксана Вікторівна, Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, витребування майна з чужого володіння та визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали заявник має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні належні докази в оригіналах або завірені їх копії.

Разом із касаційною скаргою ОСОБА_2 подала заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що її адвокат був присутнім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, однак про результат розгляду справи заявника не повідомив, і лише 20 жовтня 2017 року, дізнавшись про відхилення апеляційної скарги, вона звернулась до нового представника, у зв'язку з чим строк на касаційне оскарження було пропущено, проте у підтвердження наведених обставин заявник не надала будь-яких належних доказів.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому законом порядку їх копії, якими можуть бути вказаний договір (довіреність) на представництво інтересів, довідка із суду тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Крім того, разом із касаційною скаргою ОСОБА_2 подала клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, в обґрунтування якого посилається на складний майновий стан та тимчасову відсутність роботи.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Наведені підстави для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють таку сплату, оскільки як у їх підтвердження, так і в підтвердження доказів саме матеріального стану (відповідний акт про майновий стан заявника з місця проживання, довідка про перебування або неперебування на обліку в центрі зайнятості та отримання відповідної допомоги у зв'язку з безробіттям або інші докази щодо його матеріального стану) не надано будь-яких належних доказів, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, ОСОБА_2 має сплатити судовий збір відповідно до розмірів ставок судового збору, встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VI, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон), який набрав чинності 01 вересня 2015 року, та згідно якого ставка судового збору за подачу касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки предметом спору заявленого позову окрім вимог майнового характеру (визнання права власності на квартиру), пред'явлено також одну вимогу немайнового характеру (визнання договору купівлі-продажу недійсним), заявник згідно з ч. 3 ст. 6 Закону має сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги майнового та немайнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 11, 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, і саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Виходячи з того, що із поданої касаційної скарги та копії оскаржуваних судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (визнання права власності на квартиру), неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, а тому заявник касаційної скарги при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, ринкова вартість квартири в певній місцевості, її грошова оцінка, експертний висновок тощо), надавши оригінал квитанції про оплату.

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0007, КЕКД 22030103, символ звітності банку: 253.

Приписами ч. 2 ст. 328 ЦПК України передбачено, що у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху для виконання вимог ухвали в строк, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі несплати судового збору касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

У разі невиконання вимог суду, визначених ч. 3 ст. 328 ЦПК України, заявнику буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур