Справа № 316/1620/17
Провадження № 2/316/975/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області:

у складі головуючого судді: Бульби О.М.,

при секретарі: Черкашиної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі договору діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження обєктом права власності шляхом зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження належним позивачеві, на праві приватної власності наведеною квартирою шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позовній заяві зазначила, що 28 вересня 2017 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського округу Запорізької області ОСОБА_4, придбав у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1. На дату укладання договору купівлі-продажу в даній квартирі залишився зареєстрованим власник квартири ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно до п. 5 договору купівлі продажу від 28 вересня 2017 р. відповідач зобовязувався до 10.10.2017 р., знятись з реєстраційного обліку та передати квартиру покупцю для вільного користування і безперешкодного володіння нею у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень, разом з при належностями та документами до цієї квартири (технічний паспорт, ключі, тощо). Відповідачем було виконано всі умови договору ще до укладання угоди купівлі-продажу, окрім зняття з реєстраційного обліку. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє позивача можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном придбаним для вільного використання та проживання в ній.

Позивач та його представник підтримали позовні вимоги, надавши до суду відповідні заяви.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про перенесення розгляду справи не надав. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації «Запорізька правда» (а.с.31).

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с.27).

Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

28 вересня 2017 року позивач відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського округу Запорізької області ОСОБА_4 (а.с.11-14), придбав у власність квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до п.5.2 наведеного договору купівлі-продажу відповідач зобовязувався до 10.10.2017 р., знятись з реєстраційного обліку, звільнити квартиру від належних йому речей і передати ключі від вхідних дверей покупцю.

Однак, вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку відповідачем виконані не були, що підтверджується інформацією СР ЕМР (а.с.17).

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 387, 391, 398, ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_3.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у здійсненні права володіння, користування та розпорядження належним йому, на праві приватної власності нерухомим майном квартирою за адресою: АДРЕСА_3 шляхом зняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. М. Бульба