Справа № 743/1349/17
Провадження № 2/743/469/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із Зарічним районним судом м.Суми, в залі суду смт.Ріпки справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Конотопський ВП ГУНП в Сумській області, про стягнення боргу за розпискою та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 боргу та відшкодування моральної шкоди, зазначивши, що 07.04.2016 року відповідач незаконно заволодів платіжною карткою позивача, з якої зняв 10000 грн.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 в добровільному порядку повернув власникові лише 3000 грн. і не виконує вятих на себе зобовязань за борговою розпискою, ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача заборгованість, в розмірі 7000 грн., 1600 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 1600 грн. сплаченого судового збору.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, заявлені ОСОБА_2 посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи - Конотопського ВП ГУНП в Сумській області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що станом на квітень 2016 року сторони являлись військовослужбовцями і ОСОБА_3 незаконно заволодів банківською карткою ОСОБА_2 та грошовими коштами в сумі 10000 грн., які належали позивачеві.

Внаслідок вжитих ОСОБА_2, а також органами внутрішніх справ заходів, відповідач повернув позивачеві частину грошових коштів, в сумі 3000 грн., зобовязавшись повернути залишок коштів.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за фактом незаконного заволодіння майном ОСОБА_2 не реєструвалось. З розписок відповідача, складених 08.04.2016 року та 26.05.2016 року, вбачається, що ОСОБА_3 зобовязався повернути позивачеві до 20.06.2016 року грошову суму, в розмірі 7000 грн.

З пояснень представника позивача слідує, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань.

У відповідності до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином у встановлені строки і боржник зобовязаний виконати свій обовязок, відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що боржник тривалий час ухиляється від виконання своїх обовязків перед позивачем.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд вважає, що позивачеві було завдано моральної шкоди, оскільки ОСОБА_2 переніс і переносить душевні страждання, обумовлені невиконанням зобовязання зі сторони відповідача.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 1600 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, оскільки саме такий розмір її відшкодування є близьким до прожиткового мінімуму на одну працездатну особу і буде розумним та співрозмірним з перенесеними ОСОБА_2 моральними стражданнями. В той же час, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1600 грн. в якості відшкодування судових витрат, підлягають частковому задоволенню. Частиною 1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони всі понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами справи доведено, що звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1280 грн. Таким чином, вимога ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_3 на його користь 1600 грн. судових витрат, підлягає задоволенню в розмірі, який підтверджено документально. Керуючись ст.ст.10, 57, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) заборгованість, в розмірі 7000 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) 1600 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) 1280 грн., в якості відшкодування судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - у цей же строк, з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 27.11.2017 року.

Суддя Є.А. Жовток