Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2017

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Білик Н. В.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю сторін: позивач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду Літинського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Заяву мотивує тим, що 22.04.2004 помер її батько ОСОБА_9, який на день смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті батька відкрилась спадщина на все майно, що належало йому на день смерті. До кола спадкового майна входить земельна частка(пай) розміром 1,28 в умовних кадастрових гектарах право на яку мав спадкодавець на підставі сертифіката серії ВН № 0263909 виданого Літинською районною державною адміністрацією 25.06.1997 р. та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Пеньківка вул. Садова,26 Літинського району Вінницької області, який належав спадкодавцю.

При житті ОСОБА_9 склав заповіт, згідно якого все своє майно він заповідав брату позивача, ОСОБА_3 - відповідачу по справі.

ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини, про що лише 01.12.2016 року написав нотаріально посвідчену заяву в якій заявив, що він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, на спадщину не претендує і немає наміру звертатися до суду за продовженням терміну для прийняття спадщини і не претендує на майно, яке йому заповів батько 19.04.2004 р. Таким чином, спадкоємцями за законом на майно покійного є ОСОБА_2, її брати: ОСОБА_8, ОСОБА_5,ОСОБА_10,ОСОБА_6 та сестри ОСОБА_12 та ОСОБА_7. Брати та сетри позивача відмовилися від прийняття спадщини, про що написали відповідні заяви. Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги і має намір оформити своє право на спадщину про що написала відповідну заяву до Літинської державної нотаріальної контори. Однак, своїм листом за №844/02-17 від 24.05.2016 року Літинська державна нотаріальна контори повідомила, що не може видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_9, оскільки вона пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини,тому нотаріусом рекомендувано звернутися до суду.

Крім того, оформленню спадщини перешкоджає невідповідність документів - в свідоцтві про народження позивача в графі «Батько» стоїть прочерк, а тому таке свідоцтво не підтверджує факт родинних відносин з ОСОБА_9. З вказаних обставин ОСОБА_2 змушена звернутися до суду за захистом свого права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, позов підтримала та просила встановити факт родинних відносин, а також визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_9 Суду пояснила, що вона дійсно являється дочкою покійного ОСОБА_9. Однак, на момент її народження, батьки проживали без реєстрації шлюбу, тому у свідоцтві про народження в графі "батько" стоїть прочерк. Крім того, позивач вказала, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька був її брат, ОСОБА_3. Однак, він проживає у Російській Федерації, з ним неможливо було зв'язатися протягом тривалого часу, та останній відмовився від прийняття спадщини лише у 2015 році. Тому, до цього часу, вона не могла претендувати на спадщину, через що у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса із відповідною заявою.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суду пояснили, що є односельчанами позивача. Вони добре знають її сім'ю. Їм відомо, що у покійних ОСОБА_9 та ОСОБА_15 було восьмеро дітей. Вони проживали без реєстрації шлюбу, тому, через це у свідоцтві про народження позивача в графі батько відсутні відомості. Свідки підтвердили, що ОСОБА_2 дійсно являється дочкою покійного ОСОБА_9, між ними були відносини як у батька з дочкою. Відповідачі в судове засідання не зявився. Надали суду заяви та телеграми про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, урахувавши позиції відповідачів,які позов визнали, а також взявши до уваги покази свідків, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Копії свідоцтв про смерть (а.с.9-10) свідчать, що ОСОБА_9 помер 22.04.2004, в с.Пеньківка Літинського району, а ОСОБА_16 померла 13.04.1999 року, в с.Пеньківка Літинського району. Із копії свідоцтва про народження (а.с.11) встановлено, що ОСОБА_17 народилася 16.08.1955 року, в графі мати значиться ОСОБА_18, в графі батько - відомості відсутні. Копія свідоцтва про шлюб (а.с.12) підтверджує факт зміни прізвища позивача із «Ремез» на «Мрочко», при реєстрації шлюбу у 1976 році. Копія довідки, виданої виконавчим комітетом Пеньківської сільської ради (а.с.13) свідчить, що ОСОБА_2 проживає без реєстрації по вул.Садова, 42 в с.Пеньківка Літинського району. Копії виписок з погосподарських книг за 1958-1960 та 1971-1973 рр. (а.с.24-25) підтверджують той факт, що позивач, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Ремез) ОСОБА_19 та відповідачі у справі: ОСОБА_3, ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Ремез) ОСОБА_20, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10 являються дітьми ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3 Копії державного акту на право власності на земельну ділянку, Сертифікату на прав на земельну частку (пай) та свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах(а.с.21,22,28-36) свідчать про наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_9. Із копії заповіту (а.с.23) встановлено, що ОСОБА_9 заповідав усе своє майно синові - ОСОБА_3. Копії заяв (а.с.19-20) свідчать про те, що ОСОБА_3,13.05.2015 року, відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_9, який помер 22.04.2004 року. Інші заяви (а.с.15-18,20) підтверджують, що ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7 також відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_9.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, ОСОБА_2, є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька - ОСОБА_9, який помер 22.04.2004 року. Відповідь нотаріуса (а.с.14) підтверджує про необхідність встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_21, а також свідчить про необхідність визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ППВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " п.7 передбачено , що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Враховуючи викладене, наданими у справі доказами , суду достовірно доведено той факт, що покійний ОСОБА_9 дійсно був батьком позивача, ОСОБА_2І, тому в даній частині позов підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, то вона теж підлягає задовленнню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ППВС України "Про судову практику у справах про спадкування", а саме у п. 24 передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом достовірно встановлено, що позивач,ОСОБА_2 не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, через те, що лише у 2015 році спадкоємець за заповітом, її брат ОСОБА_3, відмовися від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9, який помер ще у 2004 році. Тобто були об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для спадкоємця на вчинення цих дій. ОСОБА_4 що, в даному випадку причину пропуску строку можливо визнати поважною.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,212,213,214,215, 256 ЦПК України та на підставі ст.1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 являється рідною дочкою ОСОБА_9, який помер 22.04.2004 року.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9, який помер 22.04.2004 року в с.Пеньківка Літинського району Вінницької області, терміном 2 місяці після вступу рішення суду в законну силу.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський райсуд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна