Справа №489/6136/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй та її батьку належало по ? частки квартири АДРЕСА_1. 26.10.2015 року її батько помер, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді ? частки цієї квартири. Спадкоємців за заповітом не має, а за законом - спадкоємцями першої черги є вона, її мати та дві сестри, одна з яких відмовилася від частки у спадковому майні на її користь. Однак, державним нотаріусом відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на ? частки квартири спадкодавця не було зареєстровано до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на 2/8 частки квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі та прийняття рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.05.2014 року, виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_4 міської ради на підставі розпорядження № 2508-р, квартира АДРЕСА_1, на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по ? частки за кожним.

ОСОБА_5 є батькомОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідності до копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ФП № 476887.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФП № 228958 ОСОБА_5 помер 26 жовтня 2015 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді належної йому ? частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки від 03.11.2016 року померлий ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований з 19.08.1984 року по день смерті 26.10.2015 року за адресою: АДРЕСА_2, на цей день разом з ним проживала та була зареєстрована дочка ОСОБА_1 (а.с. 5).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири в звязку із тим, що право власності на ? частину спірної квартири за життя спадкодавця не пройшло державну реєстрацію (а.с. 9, 50).

Як вбачається із спадкової справи № 646/2015 до майна померлого 26 жовтня 2015 року ОСОБА_5 спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є: його дружина ОСОБА_2 та діти ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Із поданої до нотаріальної контори заяви ОСОБА_6 вбачається, що остання відмовилася від належної їй частки в спадщині, яка залишилася після смерті її батька, на користь дочки спадкодавця ОСОБА_1 (а.с. 39).

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а згідно з ч. 1 ст. 1221 цього Кодексу місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Свідоцтво про право власності на житло та розпорядження органу приватизації підтверджують право власності на ? частки спірної квартири за спадкодавцем, проте здійснити державну реєстрацію права власності на частку квартиру спадкодавця неможливо у звязку із його смертю. Відповідно у позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на спірну частку квартири, у звязку з чим вона звернулась до суду з метою визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування.

Таким чином, позивачка є спадкоємицею за законом першої черги після смерті її батька, постійно проживала з ним, звернулась із заявою про прийняття спадщини, від спадщини не відмовилась, судом отриманий правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності ОСОБА_5 на спадкове майно ? частки квартири АДРЕСА_1.

Вимоги позивача щодо визнання за нею права власності саме на 2/8 частки цієї квартири в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, оскільки всього після смерті ОСОБА_5 було чотири спадкоємця за законом першої черги (кожному по 1/8 частки у спадковому майні), один з яких відмовився від своєї частки в спадковому майні на користь іншого позивача.

На підставі зазначеного, позивачу є спадкоємцем 2/8 частки спадкового майна, що дорівнює ? частки.

Враховуючи все вищевказане, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., з кожного по 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 (2/8) частки квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 26 жовтня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., з кожного по 275 грн. 60 коп. (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький