__________________________________________________________________
Справа № 433/2476/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017 рокуТроїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

за участю представника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу, в обґрунтування якого зазначено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу належного останній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. ОСОБА_2 вказує, що 03 лютого 2016 року ним було передано відповідачці у якості авансу частину грошових коштів за відчуження належного їй вказаного нерухомого майна у розмірі 4 000 Доларів США, про що було вчинено відповідну розписку. Іншу суму за придбання даного будинку вони домовилися з відповідачкою в усному порядку, що він віддасть їй після оформлення права власності на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. Проживав позивач у даному будинку з 03 лютого 2016 року по 05 вересня 2016 року, після чого відповідачка замінила замки на вхідних дверях у будинок та господарських будівлях, чим унеможливила йому вільний доступ до домоволодіння. Сама відповідачка у вказаному будинку не проживає. На даний час ОСОБА_2 не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідачка відмовляється від цього та взагалі перешкоджає йому у доступі до будинку. До теперішнього часу договір купівлі-продажу між ними не було укладено та аванс не повернутий.

ОСОБА_3 в свою чергу звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що за час проживання ОСОБА_2 їй, як власнику домоволодіння, були спричинені значні матеріальні збитки, які полягають у тому, що останній зовсім не сплачував комунальні послуги за час проживання, у наслідок чого виникла заборгованість, яку змушена була погасити за власний рахунок саме ОСОБА_3 та яка складає 1630 гривень, а також 122 гривні підключення до мережі газопостачання, так як через заборгованість ОСОБА_2 за комунальні послуги домоволодіння було відключене від мережі газопостачання. Оскільки ОСОБА_2 проживав у вказаному домоволодінні на її думку без належної на те правової підстави, вважає, що вона має право вимагати від нього плати за користування домоволодінням у розмірі 1200 гривень за місяць, тобто 8400 гривень за 7 місяців. Крім того, ОСОБА_2 зняв міжкімнатні дерев'яні двері у кількості трьох штук, які невідомо куди подів. Одні такі двері коштують 1500 гривень, 3 штук відповідно 4500 гривень. Також, ОСОБА_2 побив шиферну огорожу 2 штуки на суму 150 грн. за 1 шт., разом 300 гривень; пошкодив огорожу із сітки на 400 гривень; пошкодив підлогу у ванній кімнаті на 400 гривень; розморозив котел двоконтурний «Вулкан» вартістю 10 000 гривень, 2 чавунні батареї вартістю 800 грн. 1 шт. на суму 1600 гривень; зламав на погребі кришку на 700 гривень; робота майстра будівельника коштувала 10 000 гривень. Також, ОСОБА_2 двічі визивав її з м. Москва (Російська Федерація), де вона тимчасово мешкала, нібито для оформлення правочину купівлі-продажу, однак коли вона приїжджала, він усіляко ухилявся від свого зобов'язання розрахуватися із нею за будинок. Вартість таких поїздок становить на загальну суму 4000 гривень. Таким чином, загальну суму спричинених їй матеріальних збитків ОСОБА_3 оцінює на 42052 гривні. Також вказує, що неправомірними діями ОСОБА_2 їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 50 000 гривень, так як винні дії відповідача, які полягали у його шахрайських діях по відношенню до неї з приводу купівлі належного їй домоволодіння, призвели до змін у життєвих і виробничих стосунках, оскільки на протязі певного часу вона була позбавлена можливості реалізувати дане домоволодіння по більш вигіднішій ціні, ніж може зробити це на теперішній час, крім того вона втратила значну кількість реальних покупців, з якими б вона могла укласти відповідний правочин купівлі-продажу, своїми діями ОСОБА_2 значно зіпсував товарний вигляд житлового будинку. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_2 вона була змушена витрачати свій час та докладати додаткові зусилля для відновлення попереднього стану, усувати наслідки, які безпосередньо вплинули на зміну звичайного способу життя. Дії ОСОБА_2 також зумовили її докладати зусиль, спрямованих на відстоювання своїх прав у суді. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 зазначену суму матеріальних збитків та моральної шкоди.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги первісного позову та заперечував проти задоволення вимог зустрічного позову.

ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги первісного позову не визнала, просила задовольнити вимоги зустрічного позову.

Суд, вивчивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що дійсно між ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_3, з іншої сторони, було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу належного останній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Вказане визнано сторонами і не потребує доказування.

ОСОБА_2, 03 лютого 2016 року, було передано ОСОБА_3 частину грошових коштів за відчуження належного їй вказаного нерухомого майна у розмірі 4 000 Доларів США, що станом на 30 серпня 2017 року за курсом НБУ 25 гривень 44 копійки за 1 Долар США становить 101760 гривень. Вказане підтверджується відповідною розпискою від 03 лютого 2016 року.

Іншу суму за придбання даного будинку ОСОБА_2 зобов'язався віддати ОСОБА_3 до 01 березня 2016 року, чого останнім зроблено не було і ОСОБА_3 обмежила ОСОБА_2 вільний доступ до домоволодіння.

До теперішнього часу договір купівлі-продажу між сторонами не було укладено.

Згідно ст.570 ЦК якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Аванс це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору у рахунок майбутніх платежів. Аванс, як і завдаток, є доказом, який посвідчує факт наявності зобов'язання (доказова функція), а також зараховується в рахунок майбутніх платежів (платіжна функція), але не може бути визнаним одним із способів забезпечення виконання зобов'язання. Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення практично у всіх випадках невиконання договору, а сторона, яка отримала аванс, ні за яких умов не може бути зобов'язана до його повернення у більшому розмірі.

Якщо договір, на виконання грошових зобов'язань по якому внесено певну суму (аванс), не укладено, то аванс підлягає поверненню. У разі відмови від укладення договору, в подальшому дана сума авансу є сумою, яка утримується особою без достатніх правових підстав.

Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути укладений у письмовій формі та посвідчений у нотаріальному порядку.

Таким чином, в зв'язку з тим, що між сторонами договір купівлі-продажу житлового будинку не укладався та передана ОСОБА_2 ОСОБА_3 грошова сума є авансом, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Аванс у такому випадку повинен бути повернутий у тому ж виді і в повному розмірі.

Відповідно до статті 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається з офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 « Про судове рішення у цивільній справі», суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом ( частина друга статті 192 ЦК України, частина третя статті 533 ЦК України ; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року). При задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню , цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні, і у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 30 серпня 2017 року курс НБУ за 1 Долар США становить 25 гривень 44 копійки. Тобто з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_2 суму авансу у розмірі 101760 гривень.

При цьому, щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання ОСОБА_3 на обставини, викладені у зустрічному позові, не підтверджені належними і допустимими доказами по справі, а саме останньою не підтверджено зобов'язальних відносин між сторонами по сплаті орендної плати за домоволодіння, відсутні будь-які докази завдання ОСОБА_2 пошкоджень домоволодінню чи псування його складових, не підтверджено жодним доказом проведення та вартість відновлювальних робіт, що виключає спричинення моральної шкоди. Таким чином, дослідивши докази, долучені до матеріалів зустрічного позову щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити у зв'язку з недоведеністю.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачені ним судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1017 гривень 60 копійок.

На підставі вищевикладеного, 533, 570, 657 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму авансу в розмірі 101 760 (сто одна тисяча сімсот шістдесят) гривень, що є еквівалентом 4000 (чотирьох тисяч) Доларів США за офіційним курсом Національного Банку України станом на 30 серпня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1017 (одна тисяча сімнадцять) гривень 60 (шістдесят) копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський

30.08.17