Справа №: 164/1271/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 листопада 2017 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2 до Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що він являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_7, яка померла 7.10.2016 року. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача ОСОБА_2, є інші діти спадкодавця - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини, на спадкове майно не претендують. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Слупачика Миколи, 90 в с. Прилісне Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_7

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Слупачика Миколи, 90 в с. Прилісне Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_2, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, представник відповідача - Прилісненської сільськоїради Маневицького району Волинської області в судове засідання не зявилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, представник відповідача - Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Заслухавши думку представника позивача ОСОБА_1, який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача, відповідачів та представника відповідача, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та представника відповідача - Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 являлася власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Слупачика Миколи, 90 в с. Прилісне Маневицького району Волинської області. ОСОБА_7 померла 7.10.2016 року. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача ОСОБА_2, є інші діти спадкодавця - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини, на спадкове майно не претендують. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 190102 від 8.10.2016 року, свідоцтв про народження серії ЯЭ № 040283 від 16.03.1955 року, серії ІV-УР № 1022090 від 22.02.1962 року, серії ІV-УР № 1219078 від 3.10.1963 року, серії І-ЯК № 1041881 від 4.02.1966 року, серії І-ЯК № 078747 від 12.07.1971 року та серії І-ЕГ № 299054 від 26.02.1974 року, свідоцтв про одруження серії І-УР № 256009 від 27.01.1962 року та серії І-ЕГ № 078522 від 14.10.2004 року, свідоцтв про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 340399 від 23.10.1982 року та серії І-ЕГ № 264819 від 28.10.1995 року, довідок Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1409 від 31.03.2017 року, № 1429 від 6.04.2017 року та № 1573 від 25.04.2017 року, будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_1, нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відмову від спадщини, висновку про відповідність будинковолодіння по вул. ОСОБА_8, 90 в с. Прилісне Маневицького району Волинської області діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам від 5.05.2017 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 845/02-31 від 4.05.2017 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 1185/1-16 від 14.09.2017 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_2, являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Слупачика Миколи, 90 в с. Прилісне Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_7, фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268-1270, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Слупачика Миколи, 90 в с. Прилісне Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар