Справа № 303/3022/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Бисага Т.Ю.,

суддів Фазикош Г.В., Готра Т.Ю.,

при секретарі Шукаль О.Я.,

за участі представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, Мукачівської міської ради про визнання право чинів недійсними, визнання незаконним та скасування рішення та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, Мукачівської міської рад, яким просить визнати недійсним договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 12 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №ІІІ-2501; визнати недійсним договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 11 лютого 2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №621; визнати незаконним та скасувати рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 Мукачівської міської ради в частині п.13 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4 по вул.Набережна-бічна, 46, площею 0,0790 га.; визнати недійсним та скасувати державний акт серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0744 га., кадастровий номер:0:01:023:0345, розташована по вул.Набережна-бічна, буд.46 в м.Мукачево Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 12 грудня 1990 року за №227 «Про надання земельних ділянок під індивідуальне будівництво, про перебудови індивідуальних житлових будинків» йому було надано земельну ділянку площею 450 кв.м. по вул. Набережна-бічна, 46, для будівництва індивідуального житлового будинку. Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 14 серпня 1991 року за №148 ОСОБА_3 було призначено співзабудовником його житлового будинку на земельній ділянці №46 по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево та надано дозвіл на будівництво спареного житлового будинку. 18 вересня 1991 року йому відведено в натурі земельну ділянку загальною площею 225 кв.м. по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево, що підтверджується Актом від 18 вересня 1991 року та 19 вересня 1991 року укладено типовий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності площею 225 кв.м. по вул. Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево. 19 вересня 1991 року, йому було надано Дозвіл №831 на проведення будівельних робіт на будівництво індивідуального жилого будинку по вул. Набережна-бічна, 46, в м.Мукачево, який з 1994 по 1998 роки ним був збудований на 69 % готовності. Однак, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року, без його відома та залучення його до участі у справі, ОСОБА_3 було визнано власником недобудованого нерухомого майна, а саме будинку №46 по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево та на підставі зазначеного рішення 07 грудня 2007 року за ним було зареєстровано право приватної власності на вищезазначений незавершений будівництвом будинок. 12 грудня 2007 року ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_9 договір купівлі-продажу обєкту незавершеного будівництвом будинку №46 по Набережна-бічна в м.Мукачево, який, в свою чергу, шляхом укладення 11 лютого 2009 року договору купівлі-продажу, переоформив вищезазначений будинок на доньку ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рішенням 49 сесії 5 скликання Мукачівської міської ради від 20 серпня 2009 року №1024 ОСОБА_4 в порядку приватизації було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,0744 га. по вул. Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево, яка призначена для будівництва та обслуговування вищевказаного будинку та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року. Про вищевказані дії та рішення суду йому стало відомо тільки у квітні 2015 року та одразу подано апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року, яке ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 червня 2015 року було скасоване. Однак, на сьогоднішній день він не взмозі повернути належний йому будинок по вул. Набережна-бічна у м.Мукачево, оскільки право власності на належний йому будинок, на підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку від 11 лютого 2009 року, зареєстроване за ОСОБА_4 Вважає, що дані договори купівлі-продажу від 12 грудня 2007 року та від 11 лютого 2009 року являються недійсними, відтак і рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року № 1024 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року, являються незаконними та підлягають скасуванню. Оскільки, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року скасоване, як незаконне та необгрунтоване, воно не створює жодних правових наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю, а відтак він ОСОБА_6 являється користувачем земельної ділянки по вул.Набережна-бічна, буд.№46, в м.Мукачево та власником незавершеного будівництвом житлового будинку за вищевказаною адресою.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу обєкту незавершеного будівництва від 12 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №ІІІ-2501.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 11 лютого 2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №621.

Визнано незаконним та скасовано Рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 Мукачівської міської ради в частині п.13 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4 по вул.Набережна-бічна, 46, площею 0,0790 га.

Визнано недійсним та скасовано державний акт серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0744 га., кадастровий номер:0:01:023:0345, розташована по вул.Набережна-бічна, буд.46 в м.Мукачево Закарпатської області. Вирішено питання судових витрат(а.с.140-151).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 оскаржили його в апеляційному порядку та просили рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі.

Вимоги апелянтів мотивовані тим, що суд постановив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке полягає в наступному. Суд при постановленні оскаржуваного рішення та вирішенні питання по суті не врахував та не надав належної правової оцінки обставинам щодо рішення Мукачівського міськрайонного суду від 04 березня 2016 року, яким позивачу було відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності на житловий будинок №46 по вул. Набережна-бічна, 46 у м. Мукачево Закарпатської області та витребування зазначеного домоволодіння на його користь, а також помилково дійшов до переконання про необхідність застосування до спірної ситуації вимог ст.ст.203, 204, ч.1 ст.215, ч.1 ст.216 ЦК України щодо реституції та повернення майна за недійсним правочином. Крім того, на думку апелянтів, суд першої інстанції не врахував позицію відповідачів по справі, не прийняв до уваги та не надав належної оцінки письмовим доказам та запереченням.

В судовому засіданні представник апелянтів підтримала апеляційні скарги і просила їх задовольнити з наведених підстав.

Представник позивача заперечив щодо задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради №227 від 12.12.1990 року «Про надання земельних ділянок під індивідуальне будівництво, про перебудови індивідуальних житлових будинків» ОСОБА_6 було надано земельну ділянку площею 450 кв.м. по вул. Набережна-бічна, 46, для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.50, 128). Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 14 серпня 1991 року за №148 ОСОБА_3 було призначено співзабудовником житлового будинку на земельній ділянці №46 по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево та надано дозвіл на будівництво спареного житлового будинку (а.с.51). 18 вересня 1991 року ОСОБА_6 відведено в натурі земельну ділянку загальною площею 225 кв.м. по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево, що підтверджується Актом від 18 вересня 1991 року та 19 вересня 1991 року укладено типовий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності площею 225 кв.м. по вул. Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево. 19 вересня 1991 року, ОСОБА_6 було надано Дозвіл №831 на проведення будівельних робіт на будівництво індивідуального жилого будинку по вул. Набережна-бічна, 46, в м.Мукачево (а.с.130-135).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року ОСОБА_3 було визнано власником недобудованого нерухомого майна, а саме будинку №46 по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево (а.с.7) та на підставі зазначеного рішення 07 грудня 2007 року за ним було зареєстровано право приватної власності на вищезазначений незавершений будівництвом будинок. 12 грудня 2007 року ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_9 договір купівлі-продажу обєкту незавершеного будівництвом будинку №46 по вул. Набережна-бічна в м.Мукачево (а.с.10), який, в свою чергу, шляхом укладення 11 лютого 2009 року договору купівлі-продажу, переоформив вищезазначений будинок на доньку ОСОБА_3 ОСОБА_4 (а.с.11). Рішенням 49 сесії 5 скликання Мукачівської міської ради від 20 серпня 2009 року №1024 ОСОБА_4 в порядку приватизації було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,0744 га. по вул. Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево, яка призначена для будівництва та обслуговування вищевказаного будинку та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року (а.с.12-13).

У квітні 2015 року ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року, яке ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 червня 2015 року було скасоване (а.с.8) з підстав, що дана справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

Мотивуючи оскаржуване судове рішення в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 12 грудня 2007 року, суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 12 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № ІІІ-2501 належала ОСОБА_3 на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2007 року, яке в подальшому було скасовано апеляційним судом Закарпатської області. Таким чином, суд першої інстанції дійшов до переконання в необхідності визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12 грудня 2007 року, як такий, що на думку суду з посиланням на ст. 215 ЩІК України, укладений з недодержанням в момент вчинення правочину ч. 1 ст. 203 ЦПК України.

З такою позицією суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Так, в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року за №9, зазначено, що віндикаційний позов про витребування майна з чужого володіння та позов про визнання правочинів недійсними є різними за змістом способами захисту майнових прав, та взаємовиключають один одного.

Крім того, з даного приводу існує ряд правовий позицій Верховного Суду України.

Так, під час розгляду справи №6-107цс12 в Постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2012 року судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла до висновку, що оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння.

У зобов'язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

Крім того, під час розгляду справи №6-67цс15 в Постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року судова палата в цивільних справах Верховного Суду України прийняла правову позицію, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

Таким чином, позивач ОСОБА_6 за захистом своїх порушених майнових прав, як він вважає, повинен був звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, а не використовувати правовий механізм передбачений ст. 215 , 216 ЦК України. У зв'язку з чим колегія вважає, що позовні вимоги про визнання договорів купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва недійсними не підлягають до задоволення.

Що стосується вимог позивача про визнання незаконним та скасування рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року №1024 Мукачівської міської ради в частині п.13 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4 по вул.Набережна-бічна, 46, площею 0,0790 га.; визнання недійсним та скасування державного акту серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0744 га., кадастровий номер:0:01:023:0345, що розташована по вул.Набережна-бічна, буд.46 в м.Мукачево Закарпатської області, то матеріалами справи підтверджується, що наявність таких не порушує його прав та законних інтересів, оскільки ОСОБА_6 не набув права користування земельною ділянкою.

При цьому колегією береться до уваги Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 4 березня 2016 року, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення для даної справи яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 який діяв в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок № 46 по вул. Набережна-бічна в м. Мукачево Закарпатської області, витребування від ОСОБА_4 як добросовісного набувача на користь ОСОБА_6 домоволодіння № 46 по вул. Набережна-бічна в м. Мукачево Закарпатської області, визнання незаконним та скасування пункту 13 рішення 49 сесії 5 скликання від 20 серпня 2009 року за №1024 Мукачівської міської ради в частині передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_4 по вул.Набережна-бічна, 46 площею 0,0790 га. - відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 щодо позовних вимог про визнання недійсним та скасування державного акту серія ЯИ №051011 від 08 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0744 га., кадастровий номер : :01:023:0345, розташовану по вул.Набережна-бічна, 46 в м.Мукачево Закарпатської області - відмовлено в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання права власності на незавершений будівництвом будинок відмовлено. (а.с. 46-49)

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 2425,28 грн. на користьОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 кожному.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді