Справа № 2-9210/11
Провадження № 4с/201/36/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017р. Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (заінтересовані особи-Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський електродно-метізний завод», ОСОБА_2, Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) на бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана скарга.

В обґрунтування поданої скарги представник заявника послався на те, що 20.12.2011р. судом було ухвалено рішення про солідарне стягнення з TOB «Дніпропетровський електродно-метізний завод», ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за договором овердрафту у розмірі 102 790грн. 70коп., а також про солідарне стягнення судових витрат у розмірі 1730 грн. 06.04.2016р. Індустріальним ВДВС ДМУЮ ( в подальшому назву відділу було змінено) було відкрито виконавче провадження № 50708052. 24.01.2017р. до заявника надійшов виконавчий лист із постановою від 27.09.2016р. про його повернення. Вважаючи, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законом заходів щодо належного виконання виконавчого листа, просив визнати незаконною бездіяльність Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області під час виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2011р. у справі № 2-9210/11 і виданого 23.05.2012р. на його підставі виконавчого листа № 2-9210/11, щодо стягнення з ТОВ «ДЕМЗ» на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у виконавчому провадженні № 50708052; зобов'язати Індустріальний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області здійснити наступні виконавчі дії у виконавчому провадженні: відібрати пояснення у керівника боржника з питань, які стосуються встановлення місця знаходження боржника, здійснення боржником діяльності (документальне підтвердження - договори оренди, тощо), а також наявність майна та грошових коштів у боржника. Крім того опитати, для з'ясування причин невиконання боржником рішення суду; опитати з підстав доведення боржника до банкрутства; витребувати у керівника боржника і дослідити бухгалтерську документацію боржника з метою встановлення майна та грошових коштів у боржника, а також ознак доведення боржника до банкрутства; провести огляд адреси, яка визначена юридичною адресою боржника, з метою підтвердження/спростування здійснення боржником підприємницької діяльності за цією адресою, встановлення майна боржника; вирішити питання про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності) у зв'язку із доведенням до банкрутства, умисним невиконанням рішення суду, наявністю шахрайських дії керівника боржника; надати запити до установ, з метою виявлення майна та коштів боржника (зокрема, в органи ДАЇ, до Державної авіаційної служби України, Державної служби інтелектуальної власності України, Митниці ДФС у відповідній області, Державної фіскальної служби України, Державної інспекції сільського господарства, Головного управління Держгеокадастру у області, тощо).

Представник заявника ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності № 51 від 03.01.2017р. а.с.№48) в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції (а.с.№47).

Ухвалою суду від 01.03.2017р., винесеною без виходу до нарадчої кімнати, в задоволені клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції було відмовлено.

Державний виконавець Соколова Ю.А. (діє на підставі довіреності від 18.01.2017р.а.с.№26) в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила судове засідання провести без участі державного виконавця та без фіксації судового засідання технічними засобами. У задоволенні скарги просила відмовити та долучити до матеріалів справи копію рішення, що свідчить про перебування юридичної особи боржника в процесі припинення та витяг з безкоштовного запиту з реєстру юридичних осіб (а.с.№21 - 22).

Крім того, державний виконавець надала до суду копії з матеріалів виконавчого провадження та письмові пояснення по суті скарги (а.с.№21-46), в яких посилалася на те, що державним виконавцем було вжито всіх заходів щодо виконання рішення, надіслано запит до Державної податкової служби України за № від 07.04.2016р., згідно якого встановлено, що у боржника відкритий рахунок у AT «МетаБанк», який на підставі відповіді банку був закритий. Також державним виконавцем було надіслано запит до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області та згідно відповіді було встановлено, що інформації стосовно майна боржника не знайдено. 06.05.2016р. винесено постанову про арешт коштів боржника, а 01.09.2016р. державним виконавцем за адресою, вказаною у виконавчому документі, здійснено вихід за місцем знаходження боржника, але виявити його не можливо, так само, як і не можливо розшукати майно належне боржнику. У зв'язку з цим, державним виконавцем було прийнято рішення 27.09.2016р. згідно п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (старої редакції) про повернення виконавчого провадження. Просила відмовити в задоволені скарги в повному обсязі.

Інші учасники судового процесу та їх представники в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи (а.с.№16-20), про причини неявки суду не повідомили.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені про дату та час слухання справи, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічним засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, ознайомившись із копією матеріалів виконавчого провадження, наданою державним виконавцем, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

20.12.2011р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №29210/11 були задоволені позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ТОВ «Дніпропетровський електродно-метізний завод», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором овердрафту та присуджено стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором овердрафту у розмірі 102 790грн. 70коп., а також судові витрати у розмірі 1730 грн.

23.05.2012р. на підставі даного рішення було видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «ДЕМЗ» на користь банку судового збору в розмірі 1730грн. ( а.с. № 46).

06.04.2016р. постановою державного виконавця Соколової Ю.А. було відкрито виконавче провадження ВП № 50708052 з виконання виконавчого листа № 2-9210/2011 про стягнення судового збору (а.с.№37).

06.04.2016р. в рамках вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця Соколової Ю.А. було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника (а.с. №39).

06.05.2016р. державним виконавцем було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку № 4 АТ «МетаБанк», що належить боржнику ТОВ «Дніпропетровський електродно-метізний завод» (а.с. №40).

Листом заступника начальника юридичного управління АТ «МетаБанк» ОСОБА_4 від 23.05.2016р. було повернуто без виконання постанову державного виконавця Соколової Ю.А. від 06.05.2016р. про арешт коштів боржника ТОВ «Дніпропетровський електродно-метізний завод», оскільки зазначений в постанові рахунок клієнта в АТ «МетаБанк» закритий (а.с.№41).

Відповідно даних з Єдиного державного реєстру МВС України інформація про зареєстровані транспортні засоби боржника відсутня (а.с.№42).

01.09.2016р. державним виконавцем Соколовою Ю.А. було складено акт, відповідно до якого, останньою було здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, але виявити боржника не можливо, розшукати майно належне боржнику, на яке можливе звернення стягнення, не має можливості також (а.с.№43).

27.09.2016р. постановою державного виконавця Соколової Ю.А. було повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.№ 45).

В даній постанові державний виконавець в обґрунтування повернення виконавчого листа посилався на те, що неодноразовими виходами державного виконавця за адресою, вказаною у виконавчому документі, встановлено, що майно, на яке може бути звернуто стягнення, відсутнє.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 384 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, або у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Крім того, ч. 2 т а 3 цієї статті передбачено права та обовязки державного виконавця, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника та інше.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 1.5 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 від 02.04.2012р., під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Постанова як окремий документ містить такі обовязкові реквізити, зокрема мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця з приводу того, що останнім не було вжито всіх необхідних заходів щодо виявлення майна боржника, що потягло за собою винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Так, в обґрунтування винесеної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, державний виконавець зазначає, що ним були здійснені неодноразові виходи за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі, однак, на підтвердження вказаного, надає до суду лише один акт такого виходу від 01.09.2016р. Крім того, державний виконавець посилається на відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення.

Проте, як вбачається з матеріалів наданої копії виконавчого провадження, державним виконавцем не застосовувалося до керівника товариства жодного засобу впливу за невиконання законних вимог державного виконавця, зокрема не виносилося постанов про накладення штрафних санкцій, не звертався до суду державний виконавець з питання обмеження виїзду за межі України керівника товариства, не виносилось подання про притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання рішення, тощо.

Також матеріали виконавчого провадження, надані державним виконавцем для огляду, не містять відомостей про те, що ним надсилалися запити ( крім податкової та МВС України) стосовно наявності у боржника нерухомого майна, за рахунок якого, можливо було задовольнити вимоги стягнувача.

Суд вважає дані порушення суттєвими, з урахуванням чого, суд дійшов висновку про наявність порушень в діях державного виконавця та передчасність винесення постанови про повернення 27.09.2016р. виконавчого документа стягувачеві, у звязку з чим вважає за необхідне скаргу ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» задовольнити в частині вимог щодо визнання незаконної бездіяльності державного виконавця.

В задоволені вимог про зобовязання Індустріальний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області вчинити певні дії в рамках виконавчого провадження, які заявлені в п. 4 скарги, слід відмовити, оскільки заявником не надано документів, які свідчать про те, що він звертався до державного виконавця з вимогою надіслати відповідні запити, отримати пояснення, витребувати докази, а державний виконавець ухилився від вчинення цих дій. Крім того, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ряд виконавчих дій ( накладення арешту на рухоме, нерухоме майно, кошти, вихід за місцем знаходження боржника), на яких наполягає заявник, були зроблені.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський електродно-метізний завод», ОСОБА_2, Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) на бездіяльність державного виконавця, задовольнити частково. Визнати бездіяльність Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2011р. у справі № 2-9210/11 і виданого 23.05.2012р. на його підставі виконавчого листа № 2-9210/11 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський електродно-метізний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» судового збору в розмірі 1730грн. у виконавчому провадженні № 50708052 незаконною. В іншій частині вимог скарги відмовити.

Обговорюючи питання розподілу витрат, повязаних з розглядом справи на підставі ст. 388 ЦПК України, та приймаючи до уваги, що сторонами не надано суду доказів понесення таких витрат, то підстав для їх розподілу не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 383 387 ЦПК України,суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський електродно-метізний завод», ОСОБА_2, Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) на бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2011р. у справі № 2-9210/11 і виданого 23.05.2012р. на його підставі наказу № 2-9210/11 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський електродно-метізний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» судового збору в розмірі 1730грн у виконавчому провадженні № 50708052 незаконною.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко