МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. №2/521/4191/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Одеса Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Тищенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду в м.Одесі клопотання представника ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності, звільнення майна з-під арешту,

встановив:

У липні 2017року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності, звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2017р. було відкрито провадження у справі та призначене відкрите судове засідання.

Ухвалою суду від 03 серпня 2017 року за клопотанням представника позивача до розгляду справи було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (а.с.45).

26 вересня 2017 року через канцелярію суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 про забезпечення позову, яким він просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (виконавче провадження №45540739) вчиняти дії, направлені на продаж квартири №24, що розташована по вул. Артилерійській,4-а у м. Одесі, до набрання чинності рішенням у справі (а.с.).

В обґрунтування клопотання представник позивача зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки спірна квартира виставлена відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на реалізацію, шляхом прилюдних торгів, а тому може бути реалізована в будь який час.

Також зазначав, що в спірній квартирі відповідачка не проживає, але там проживають позивач, який є інвалідом, та його дружина. Вони є хворими пенсіонерами, а також особами, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд вважає, що на час розгляду вказаного клопотання, із боку відповідачки у справі відсутні можливості вчиняти буди яки недобросовісні дії щодо спірної квартири, оскільки вона знаходиться в іпотеці ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову, розглядається судом у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення, відповідна ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, і крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З змісту ст.154 ЦПК України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням положень статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання здійснюється за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має пріоритет перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності, звільнення майна з-під арешту залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда