Справа № 682/3068/17
Провадження № 2/682/1093/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, представника органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та ії вихованні,визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

в с т а н о в и в:

24.10.2017 р ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначення способу участі у вихованні сина.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Мають сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб з відповідачкою розірваний 6 червня 2017 року. ОСОБА_3 створює перешкоди у спілкуванні з сином та не дозволяє брати участь у його вихованні. Тому у липні 2017 року він звернувся до органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації з вимогою встановити спосіб спілкування з сином ОСОБА_6. Рішенням органу опіки та піклування від 01.08.2017 р встановлено години спілкування з дитиною в другу та четверту суботу щомісяця з 11 год до 16 год неділі цього ж тижня. Проте, відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, так як 26 серпня 2017 р та 9 вересня 2017 р у дні, визначені органом опіки та піклування, відповідачка не давала йому сина і він вимушений був викликати працівників поліції. На день розгляду справи судом відповідачка так і не дозволила йому поспілкуватися з сином. Просить позов задовольнити, зобов"язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у його спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити спосіб його участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, надавши можливість безперешкодного спілкування з дитиною щомісяця в другу та четверту суботу з 11 год до 16 год неділі цього ж тижня.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнала та пояснила, що позивач протягом шести років до розлучення інтересами дитини не цікавився, участі у його вихованні не брав. Після розірвання шлюбу позивач надсилав для сина повідомлення на мобільний телефон, у яких образливо висловлювався про неї, тому вона заблокувала телефон дитини. 26 серпня та 9 вересня 2017 р позивач дійсно приїжджав для зустрічі з дитиною, але ОСОБА_1 не бажав вийти до батька та спілкуватися з ним. ОСОБА_1 викликав працівників поліції без будь-яких вагомих причин.

Представник органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації ОСОБА_4 просить позов задовольнити, так як вважає, що відповідно до закону батько має право на спілкування з дитиною та на участь у вихованні дитини. При спілкуванні з малолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, було встановлено, що він не хоче бачитися з батьком, щоб не заподіювати болю для мами.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції Про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 p., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 Сімейного кодексу України закріплено право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Судом встановлено, що з 22.11.2009 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

06.06.2017 р. рішенням Славутського міськрайонного суду шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу син ОСОБА_6 залишився проживати разом з мамою - відповідачкою ОСОБА_3

Рішенням органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації від 01.08.2017 р № 394/2017-р встановлено години спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в другу та четверту суботу щомісяця з 11 год до 16 год неділі цього ж тижня.

Проте, відповідачка чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, так як 26 серпня 2017 р та 9 вересня 2017 р у дні, визначені органом опіки та піклування, відповідачка не давала позивачу сина і він вимушений був викликати працівників поліції, на що вказують листи Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 10.11.2017 р № 11106/114/01-17 та від 25.09.2017 р № 9438/114/01/2017 р, рапорт чергового по відділу поліції від 26.08.2017 р про повідомлення ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 не виконує рішення органу опіки та піклування і не дозволяє бачитися з дитиною, висновок відділу поліції про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.09.21017 р. про те, що ОСОБА_3 не виконує рішення органу опіки та піклування і не дозволяє бачитися з дитиною.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, підставними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідачки в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 141, 153, 157 Сімейного кодексу України, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Зобов"язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_5 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити спосіб участі ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і визнати за ним право безперешкодного спілкування з дитиною - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця в другу та четверту суботу з 11 години до 16 години наступної неділі цього ж тижня.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати у сумі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Зеленська В. І.