Справа № 526/1822/17
Провадження № 2/526/860/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

10 листопада 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Гадяцької міської ради, сектор реєстрації місця проживання про втрату права на проживання,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. Просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на проживання в житловому будинку, що знаходиться за адресою: м.Гадяч, туп. Гоголя, 2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Гадяч, туп. Гоголя, 2 . В даному будинку зареєстрована її невістка ОСОБА_2, що підтверджується довідкою, виданою Гадяцькою міською радою. На даний час ОСОБА_2 в будинку не проживає з 08.02.2010 року та жодним чином в утриманні, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків. Оскільки, ОСОБА_2 в добровільному порядку не знімається з реєстрації, позивачка змушена звернутися до суду.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася через оголошення в пресі, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надала, клопотань про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Представник третьої особи сектору реєстрації місця проживання Гадяцької міської ради не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про право власності від 19.07.2016 року, договору про розподіл спадщини від 19.07.2016 року та копії технічного паспорту на садибний житловий будинок від 24.05.2016 року право власності на будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по туп.Гоголя, 2 в м.Гадяч Полтавської області належить ОСОБА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КЕ №092604 від 02.02.2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, про що 08.02.2010 року складено відповідний актовий запис №21.

Згідно до довідки, наданої виконкомом Гадяцької міської ради Полтавської області за вище вказаною адресою зареєстровані : син ОСОБА_3, невістка ОСОБА_2, онук ОСОБА_4.

Згідно актів комісії від 16.02.2016 року, 20.12.2016 року, 27.01.2017 року, 19.05.2017 року, 02.07.2017 року на предмет проживання ОСОБА_2 за адресою туп. Гоголя, 2 в м.Гадяч Полтавської області, виявлено, що остання зареєстрована за даною адресою, але не проживає і особисті речі відсутні .

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Враховуючи ті обставини, що відповідач в спірному жилому приміщенні відсутній, оплату за житло не здійснює, суд вважає, що є підстави для визнання його таким, що втратив право користування спірною жилою площею.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 11 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 391, 317 ЦК України, ст. ст. 15, 60, 212,215, 223-226, 294 ЦПК України, ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, який знаходиться в туп. Гоголя в місті Гадяч Полтавської області та користування вказаним будинком .

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: С. А. Киричок