Справа № 214/129/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження, суд

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рога надійшла заява ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: замінити стягувача під час виконання рішення Саксаганського районного суду міста ОСОБА_1 по справі № 2-2124/10 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», у зв'язку з переходом до ТОВ «Українська факторингова компанія» прав кредитора відповідно до договору факторингу № 46 від 17.11.2016 року.

В обґрунтування заяви зазначено наступне. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року по справі № 2-2142/10 задоволений позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, звернуто стягнення на предмет застави та стягнуто судових витрат у розмірі 771,32 грн.

ТОВ «Українська факторингова компанія» повідомляє суд про наявність наступних фактичних обставин, що стали підставою для звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження під час виконання судового рішення від 14.04.2010 року по справі № 2-2124/10.

17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 46, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 20.06.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Стаття 378 ЦПК України допускає зміну сторони у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження. З правилами цієї статті кореспондуються положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої встановлено - у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Підставою для заміни сторони у зобов'язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов'язків, що особисто не пов'язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов'язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов'язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Згідно ч.1 ст. 368 ЦПК України, питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. Частиною 5 ст. 124 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Частина 1 ст.14 ЦПК України закріпила «Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами». Зважаючи на викладене - звернення з заявою про заміну стягувача - це не лише обов'язковість вимог закону, але і гарантія своєчасного, повного, реального виконання виконавчого документа.

Разом з цим слід зауважити, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа N 6-122цс13) чітко зазначено наступне - виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Зазначена позиція також чітко викладена і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.01.2014 року за результатами розгляду скарги на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 15.10.2013 року (справа № 6-46843св13, Головуючий - Гвоздик П.О.).

Отже, в даному випадку, станом на теперішній час ПАТ «УкрСиббанк» вже позбавлено можливості користуватися своїми правами в якості стягувача у виконавчому провадженні, оскільки змінився кредитор у зобов'язанні, та, саме до нового кредитора - ТОВ «Українська факторингова компанія» перейшли всі права та обов'язки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження - стягувачем згідно до Закону України «Про виконавче провадження»..

У судове засідання сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно зі ст. 378 ч. 2 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року по справі № 2-2142/10 задоволений позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, звернуто стягнення на предмет застави та стягнуто судові витрати у розмірі 771,32 грн.

Відповідно до договору факторингу № 46, укладеного 17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк», право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 20.06.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Таким чином, до ТОВ «Українська факторингова компанія» перейшли всі права ПАТ «УкрСиббанк» щодо права вимоги до ОСОБА_2

Згідно зі ст. 378 ч.1 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Керуючись ст. 378, 209-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Замінити сторону виконавчого провадження, відкритого на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2010 року по справі № 2 2124/10, а саме: стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», що розташоване за адресою: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов