Справа №461/215/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Мисько С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГРА ЛМР про стягнення коштів у відшкодування майнової шкоди,завданої з вини відповідача - Галицької районної адміністрації. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, 19.07.2016 р. о 12.00 год. на вул. Тарнавського, 69 у м. Львові сталась дорожньо-транспортна пригода, зокрема, на автомобіль марки «Форд Галаксі» д.н.з. НОМЕР_1, 1999 року випуску, впала частина дерева, яке росте біля проїжджої частини. Опісля інциденту, позивачем викликано працівників поліції, для фіксування факту, та ініційовано питання про проведення експертизи транспортного засобу. В подальшому позивач з'ясував, що дерево, яке пошкодило транспортний засіб належить відповідачу, тобто винуватцем ДТП є Галицька районна адміністрація ЛМР. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача на його користь 38 935,09 грн. відшкодування майнової шкоди; 600,00 грн. відшкодування витрат на проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу; 5 500,00 грн. відшкодування витрат на правову допомогу; та суму сплаченого судового збору.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Представник відповідача - Мартин О.В. в судовому засіданні заперечила проти заявлених позовних вимог повністю. Додатково пояснила, що за фактом цього ДТП жодних протоколів чи постанови працівниками поліції на відповідача складено не було. Звернень на адресу районної адміністрації з даного факту не надходило. Позивачем не надано жодних доказів, що з вини відповідача сталась ця дорожньо-транспортна пригода. Відтак, не встановлено винної особи, через дії чи бездіяльність якої сталась ДТП.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим не майновим правам фізичної або юридичної особи, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Судом встановлено, що згідно рішення Львівської міської ради № 304 від 18.09.02 «Про передачу об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій» відділи комунального господарства районних адміністрацій, які на цей час були наділені статусом юридичних осіб прийняли на баланс вулично-шляхове господарство, штучні споруди та всі об'єкти благоустрою, які розташовані у межах червоних ліній.

Згідно розпорядженням міського голови №577 від 25.11.02 були затверджені акти приймання-передачі об'єктів зовнішнього благоустрою з балансів ЛКП «Львівсвітло» і ЛКП ЛШЕД районів на баланси відділів комунальних господарств районних адміністрацій, які на цей час були наділені статусом юридичних осіб.

Разом з цим, передача майна на баланс певній особі не змінює власника майна і межі його відповідальності, визначені Законом.

Розпорядженням голови Галицької районної адміністрації на виконання ухвал Львівської міської ради з 01.01.07 року було ліквідовано як юридичну особу відділ комунального господарства районної адміністрації, однак з балансу відділів комунального господарства на баланс районної адміністрації по акту прийому-передачі вулично-шляхове господарство, штучні споруди та всі об'єкти благоустрою не передавались, а тому районна адміністрація, в тому числі в особі своїх працівників, юридично не несе відповідальності за утримання об'єктів, які не є на її балансі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що територія - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об'єктів, об'єктів промисловості, комунально-складських та інших об'єктів у межах населеного пункту.

Відповідно до Правил благоустрою, затверджених ухвалою Львівської міської ради №376, організацію благоустрою м. Львова забезпечують органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених законодавством України. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку балансоутримувачами та власниками територій.

Відповідно до п. 1.1. Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затверджене рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради (надалі - Положення), Галицька районна адміністрація є виконавчим органом Львівської міської ради. Згідно п. 1.2. Положення районна адміністрація є підзвітною і підконтрольною Львівській міській раді. Районна адміністрація утримується за рахунок коштів міського бюджету м. Львова (п. 6.1.).

Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснює ,що відповідно до норм статей 1166, 1187 ЦК України, шкода завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення складається на винну особу - особу, яка вчинила правопорушення.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази складення такого протоколу чи винесення постанови працівниками поліції.

Таким чином, судом під час розгляду справи не встановлено винної особи, через дії чи бездіяльність якої сталася ця дорожньо-транспортна пригода. Відтак і прослідкувати причинно-наслідковий зв'язок між діями винної особи і наслідками є неможливим.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування.

Позивачем не надано достатніх та належних доказів вини Галицької районної адміністрації у дорожньо-транспортній пригоді.

До справи приєднана довідка ГУ НП у Львівській області від 25.07.2016р., яка стверджує лише факт звернення ОСОБА_1 до поліції по факту пошкодження автомобіля в результаті падіння дерева по вул. Тарнавського,69 в м. Львові, однак, такий документ не підтверджує самого факту, часу та конкретного місця події, відтак, вини відповідача.

Оглянуті в судовому засіданні фотографії лише візуально дають можливість пересвідчитись у спричинення транспортному засобу технічних пошкоджень внаслідок падіння дерева,однак, із фотографій неможливо встановити конкретного місця події та часу; окрім того, оглянуті фотографії в контексті норм ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України є належними та допустимими доказами і не містять інформації щодо предмету доказування.

Позивач вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіля марки «Форд Галасі» реєстраційний номер RP46484.

Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

З позовом звернувся ОСОБА_1, проте, як вбачається з матеріалів, він не є власником вказаного автомобіля, не має належно оформленого доручення на право представництва інтересів власника автомобіля, що є підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 10 і частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, з'ясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам та поясненням сторін у їх сукупності, суд приходить до переконання про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а тому в задоволені позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 22, 386, 395, 396, 1166, 1167 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», суд, -

в и р і ш и в :

в задоволені позову ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Р.Волоско.