Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/155/17-ц
Провадження № 2-о/499/16/17
У Х В А Л А

Іменем України

"16" березня 2017 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Р.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 01 березня 2017 року була залишена без руху, оскільки заявником при поданні вказаної заяви не дотримано вимоги ст..119,258 ЦПК України.

Для усунення недоліків судом було повідомлено заявника про необхідність виправити зазначені в мотивувальній частині недоліки заяви у пятиденний строк з дня отримання позивачем ухвали суду, шляхом надання копії ухвали позивачу.

У встановлений строк заявник направив на адресу суду документи на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху. При цьому слід зазначити, що недоліки зазначені в ухвалі суду від 01.03.2017 року заявник усунув частково.

Підставами для залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення без руху були наступні обставини.

В порушення ч.3 ст.119 ЦПК України заява заявником ОСОБА_1 була не підписана.

П.2 Ч.1 ст..258 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

В порушення даної норми заявником не зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Заявник просить встановити факт родинних відносин між спадкодавицею, оскільки наявні розходження у написанні прізвища (спадкодавиці) і відповідно немає можливості підтвердити наявність між ними родинних відносин.

Ст..22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», частина перша якої передбачає, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

При цьому заявник щодо цієї обставини доказів не зазначає.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

П.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено , що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.274 ЦПК ( 1502-06 ). Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до ч.3 листа Верховного суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року вбачається, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Як вбачається заявником на виконання ухвали суду про залишення його заяви без руху надано лише заяву та її копію підписану заявником.

В частині зазначення причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт заявником ухвала не виконана.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 119 та 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - визнати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_2