Справа № 367/7698/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленко Д. С.

при секретарі Токач М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивачка мотивує тим, що 02 липня 2005 року між громадянкою ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 був укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб 02 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 154.

В зв'язку з одруженням позивач змінила своє дівоче прізвище «ОСОБА_1» на прізвище «ОСОБА_2», витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб серія НОМЕР_3. Через різні погляди на життя та несумісність поглядів на побут під час спільного життя траплялися постійні сварки. Наслідком чого стало фактичне припинення сімейних стосунків між подружжям. У зв'язку із чим, 20 березня 2013 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. 23 січня 2016 року позивач уклала новий шлюб, і у зв'язку з одруженням змінила своє прізвище «ОСОБА_2» на прізвище «ОСОБА_1». Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 мають спільну дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Їхня спільна дитина, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Участі у вихованні та утриманні спільної дитини відповідач не приймає. Жодної фінансової допомоги не надає. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своїх дітей. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання їхньої спільної доньки, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Добровільно виділяти кошти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами своєї доньки не цікавиться. Вирішити з відповідачем питання утримання їхньої спільної доньки в добровільному порядку виявилося неможливо. ОСОБА_1 несе повністю всі витрати по утриманню дитини, відповідач при цьому, який являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не забезпечує її матеріально, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, є працездатною особою та спроможний надавати матеріальну допомогу. Як відомо позивачу, аліментів відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей у відповідача немає. На стан здоров'я відповідач ніколи не скаржився.

В зв'язку з чим просить суд, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі 3000 (три тисячі) гривень на дитину щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. Допустити негайне виконання рішення. Всі судові витрати покласти на відповідача.

Пізніше позивачем була подана позовна заява в порядку ст. 31 ЦПК України про стягнення аліментів, де зазначила, що позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням змінити своє ставлення до спільної дитини та надавати матеріальну допомогу, але всі її прохання були марними. Вихованням та забезпеченням доброту спільної дитини весь час займалась позивач. Постійні вимоги позивача про сплату аліментів на дитину, надання матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, навпаки викликали у відповідача агресію, та бунтівний стан, та призвело до побиття позивача, перед очима дитини. Тим самим відповідач спричинив не тільки фізичні та моральні страждання позивачу, а й моральні страждання у дитини, що в подальшому досить вплинуло на душевний спокій дитини та її психіку. Дані випадки стали неодноразовими, систематичними, погрози посилювалися, що виключало можливість позивача звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів з часу розірвання шлюбу, оскільки остання боялася за своє життя, та життя своєї доньки. Дані факти можуть стверджуватися показами свідків, про виклик яких позивач клопотати перед судом, та матеріалами перевірок за зверненнями гр. ОСОБА_1, до Ірпінського ВП. Дохід позивача, не дає їй можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку обдарувань, дитина часто хворіє, на ліки потрібні гроші, потрібно платити за навчання, дитину потрібно одягати, тому реалізуючи дане право, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Крім того, враховуючи і той факт, що на утриманні позивача знаходиться ще й малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

У зв'язку з чим, просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі 3000 (три тисячі) гривень на дитину щомісячно, за минулий період, а саме за останні три роки починаючи стягувати з 02.02.14 до дня пред'явлення даного позову до суду 02.02.17. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі 3000 (три тисячі) гривень на дитину щомісячно, а саме починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду 13.10.16 і до досягнення дитини повноліття. Допустити негайне виконання рішення. Всі судові витрати покласти на відповідача.

Позивачка та представник позивача - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Подала до суду клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи для обґрунтування обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача - О.І. Кісілевич в судовому засіданні проти позову заперечували, просили задовольнити його частково. Відповідач зазначив, що позивачка ОСОБА_1 подала до мене позов про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 3000 гривень на місяць, починаючи з дня подачі позову, а також за три попередні роки. Позов ОСОБА_1 він визнає частково. ОСОБА_2 перебував у шлюбі з позивачкою з 02.07.2005року. Шлюб було розірвано за рішенням Ірпінського міського суду від 20.03.2013року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дочка проживає з матір`ю. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 гривень на місяць, то він ці вимоги визнаю частково, оскільки в вважає, що розмір аліментів значно завищений. Наведені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, є спотвореними та викладеними тенденційно лише на користь позивачки. Після припинення подружніх відносин з позивачкою та розірвання шлюбу він постійно приймав участь у вихованні та утриманні своєї дочки. На кожні вихідні дні дитина бувала по його місцю проживання. Він цікавився навчанням дитини, її станом здоров`я, з ким вона дружить, які має захоплення. Відповідач купував для дитини усі необхідні речі, як на власний розсуд так і за списком, який складала позивачка. Він приймав участь у влаштуванні дитини у різноманітні гуртки за її інтересами, він оплачував її навчання в цих гуртках, допомагав адміністрації навчальних закладів у придбанні необхідних матеріалів, проведенні ремонтних робіт, сплачував благодійні внески. Відповідач постійно спілкується з класним керівником дитини та практичним психологом в Бучанській ЗОШ № 4, де навчається донька, відвідує батьківські збори. Відповідач зазначив, що дитину прийняли до Бучанської школи мистецтв на відділення вокал за письмовою заявою його теперішньої дружини ОСОБА_6, яка також тісно спілкується з дитиною та підтримує його участь у вихованні та утриманні дитини. Отже доводи позивачки, що він не спілкується з дитиною та не приймає участі у її вихованні та утриманні, не відповідають дійсності і спеціально викладені таким чином, щоб про нього склалось негативне враження. Щодо оздоровлення дитини у м.Скадовську, що він також приймав участь матеріально, купував дитині усі необхідні речі для відпочинку на морі за списком позивачки, а також пересилав гроші на картонку вихователя на потреби дитини. Останній раз дитина була у відповідача по його місцю проживання на зимові канікули в січні 2017 року. Дитина проживала у нього протягом тижня. Відповідач купив дитині санки, вони відпочивали з нею в парку. В інші дні він спілкувався з дитиною практично щодня по телефону та через Інтернет.

Після судового засідання 24.02.2017 року позивачка заблокувала його спілкування з дитиною, очевидно намагаючись таким чином вплинути на відповідача. На даний час він тимчасово не працює, не є приватним підприємцем, у нього виникли економічні труднощі. ОСОБА_2 одружений, його дружина ОСОБА_6 вагітна і він повинен також її утримувати. Відповідач просить врахувати усі наведені ним обставини та визначити розмір аліментів на утримання дитини в сумі 1000 гривень щомісяця. Оскільки відповідач не працює, не має постійного доходу, то він згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Та обставина, що позивачка має дитину від іншого шлюбу, не може бути прийнята до уваги при вирішенні даного спору, оскільки дитина має батька / чоловіка позивачки, який і повинен утримувати свою дитину та дружину.

Аліменти на утримання дитини з нього можуть бути стягнуті лише з дня подачі позову. Відповідач не визнає позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів за три попередні роки, оскільки ці вимоги не обґрунтовані доказами та не ґрунтуються на вимогах закону. ОСОБА_2 постійно проживав в АДРЕСА_1, яка належала йому та позивачці. Півроку тому вони продали дану квартиру та поділили кошти, також вони з позивачкою в добровільному порядку поділили усі інші речі. Відповідач постійно спілкується з позивачкою, якщо це стосується інтересів їхньої спільної дитини. Він нікуди не виїздив, не переховувався, його не оголошували в розшук, як неплатника аліментів. Він в добровільному порядку приймав участь у вихованні та утриманні своєї дитини, приймав участь у додаткових витратах на утримання та оздоровлення дитини, про що надав суду відповідні письмові докази. За три попередні роки позивачка не вживала ніяких заходів для утримання з нього аліментів за рішенням суду, хоча і не була позбавлена такої можливості. Таким чином, вважає що немає жодних законних підстав для стягнення з нього аліментів за три попередні роки. Також хоче повідомити суду, що позивачка умисно утаїла від суду його дійсне місце проживання, щоб він не був повідомлений про час та місце розгляду даної справи. Про розгляд справи 24.02.2017 року відповідач довідався випадково, а про попередні судові засідання він взагалі не знав. Позивачка знала, що спільну квартиру вони продали і що він проживає у своєї дружини. Їхня дитина неодноразово бувала у нього в гостях по АДРЕСА_1, а тому позивачка знала про його теперішнє місце проживання і умисно не повідомила його суду. Він просить врахувати всі його доводи та задовольнити позов ОСОБА_1 частково, стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно з дня подачі позову.

Вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 липня 2005 року між громадянкою ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 був укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб 02 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 154. В зв'язку з одруженням позивач змінила своє дівоче прізвище «ОСОБА_1» на прізвище «ОСОБА_2», витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб серія НОМЕР_3(а.с.9). Через різні погляди на життя та несумісність поглядів на побут під час спільного життя траплялися постійні сварки. Наслідком чого стало фактичне припинення сімейних стосунків між подружжям. У зв'язку із чим, 20 березня 2013 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано(а.с.12-13). 23 січня 2016 року позивач уклала новий шлюб, і у зв'язку з одруженням змінила своє прізвище «ОСОБА_2» на прізвище «ОСОБА_1»(а.с.14). Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 мають спільну дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.11). Їхня спільна дитина, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку приймав участь у вихованні та утриманні своєї дитини, приймав участь у додаткових витратах на утримання та оздоровлення дитини, про що надав суду відповідні письмові докази.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову . Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно стаття 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 84, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 6-8, 10, 15, 30, 57, 60, 64, 88, 209, 212-215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі - 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.10.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 551,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення.

Суддя: Д. С. Кухленко