Провадження № 6/200/46/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

при секретарі: Санжаровській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання недійсною третейської угоди, скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 12.11.2007 року, винесеного у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, припинення права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Вищевказана заява про визнання недійсною третейської угоди та скасування рішення третейського суду з 22.08.2016 року знаходилась в провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О.

Згідно автоматичного розподілу справ між суддями цивільну справу передано до розгляду судді Женеску Е.В.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 25 січня 2017 року справу прийнято до свого провадження, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Вимоги заяви про визнання недійсною третейської угоди та скасування рішення третейського суду обгрунтовані наступним.

У 2006 році ОСОБА_1 за договорами купівлі-продажу придбав нерухомість житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1359 га, кадастровий номер -02-008-0345, що розташовані за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Білякова, 83б, а також земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер -02-008-0117, яка розташована за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Білякова, 83в. Вказані обєкти ОСОБА_1 не відчужувались, повноважень на укладення будь-яких угод щодо відчуження цих обєктів ОСОБА_1 нікому не надавав. Однак 17.06.2016 року при ознайомленні з цивільною справою № 2-175/5448/13-ц, яка перебуває в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, заявнику стало відомо, що позивач у цій справі ОСОБА_2 посилається у позовній заяві на рішення від 12.11.2007 року Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист», яким за нею було визнано право власності на спірні обєкти нерухомості, а також припинено право власності на зазначене майно ОСОБА_1 Вважає, що третейська угода, на підставі якої ОСОБА_2 звернулась до третейського суду, та рішення третейського суду підлягають скасуванню, оскільки ОСОБА_1 ніколи не укладав та не підписував з ОСОБА_2 третейської угоди про розгляд будь-яких спорів, які виникають з цивільних правовідносин, відтак, оскільки правових підстав для звернення ОСОБА_2 до третейського суду не було, рішення третейського суду також є незаконним та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, заявник просить суд визнати недійсною третейську угоду про розгляд спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 третейським судом. Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 12.11.2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1359 га, кадастровий номер -02-008-0345, що розташовані за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Білякова, 83б, та земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер -02-008-0117, яка розташована за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Білякова, 83в, а також про припинення права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_1 Стягнути з ОСОБА_2 на користь заявника судові витрати.

У судове засідання представник заявника не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримав.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, вимоги, які викладені в заяві про визнання недійсною третейської угоди та скасування рішення третейського суду, визнала.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступного.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.3).

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору-купівлі продажу від 27.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за р. № 2631, придбав житловий будинок № 83-б по вулиці Білякова в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Також, ОСОБА_1 на підставі договору-купівлі продажу від 27.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за р. № 2634, придбав земельну ділянку № 83-в по вулиці Білякова в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Вказані факти підтверджуються довідкою, наданою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с. 15, а.с. 24).

В матеріалах справи наявна копія позовної ОСОБА_2 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області про визнання договору іпотеки недійсним, яка прийнята судом 11.11.2016 року. ОСОБА_2 посилається у вказаній позовній заяві на рішення від 12.11.2007 року Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист», яким за нею було визнано право власності на спірні обєкти нерухомості, а також припинено право власності на зазначене майно ОСОБА_1

Ухвалою від 31 липня 2017 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська витребувано у Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» матеріали третейської справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1359 га, кадастровий номер -02-008-0345, що розташовані за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Білякова, 83б, та земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер -02-008-0117, яка розташована за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Білякова, 83в, а також про припинення права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_1

Однак вказана ухвала не виконана.

Разом з тим, при розгляді вказаного спору суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 17 ЦПК України Сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про третейські суди» № 1701-IV (далі Закон № 1701) юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Розглядаючи будь-яке питання, повязане з діяльністю третейського суду, суду перш за все необхідно перевірити наявність укладеної сторонами належним чином третейської угоди, відповідність її форми та змісту встановленим вимогам.

Відповідно до ст.12 Закону № 1701 Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Слід зазначити, що за своєю правовою природою третейська угода є різновидом цивільно-правового правочину, тому вона має відповідати також вимогам, встановленим цивільним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.4 ст. 203 ЦК України Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 215 ЦК України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 216 ЦК України Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до ст.. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до ст. 236 ЦК України Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Невідповідність третейської угоди вимогам цивільного законодавства дає підстави вважати таку третейську угоду нікчемною на підставі ст. 228 ЦК, згідно з ч. 1 якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, АР Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 стверджує, що він ніколи не укладав та не підписував з ОСОБА_2 третейської угоди про розгляд будь-яких спорів, а ОСОБА_2 доводів заявника не спростувала, а навпаки, визнала вимоги, викладені в заяві, суд приходить до висновку, що третейська угода, на підставі якої ОСОБА_2 звернулась до третейського суду для розгляду спору з ОСОБА_1 щодо права власності на спірні обєкти нерухомості, є недійсною, та такою, що порушує конституційні права і свободи ОСОБА_1 як законного власника спірного нерухомого майна.

Відповідно ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасоване лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ст.51 Закону № 1701 Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване зокрема, у випадку, якщо третейську угоду визнано недійсною компетентним судом.

Частиною 6 ст. 389-4 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду суд має право або постановити ухвалу про відмову в задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін або постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Виходячи з викладеного, оскільки законних правових підстав для звернення ОСОБА_2 до третейського суду для розгляду будь-якого спору з ОСОБА_1 не було, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 12.11.2007 року, винесеного у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, припинення права власності, є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись Законом України «Про третейські суди», ст.ст. ст. ст. 3, 10, 11, 57 61, 76, 88, 169, 209, 212 215, 218, 224, ч. 6 ст. 389-4, ст.ст. 389-5 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання недійсною третейської угоди, скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 12.11.2007 року, винесеного у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, припинення права власності - задовольнити.

Визнати недійсною третейську угоду про розгляд спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 третейським судом.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 12.11.2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1359 га, кадастровий номер -02-008-0345, що розташовані за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Білякова, 83б, та земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер -02-008-0117, яка розташована за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Білякова, 83в, а також про припинення права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення, а якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Е.В. Женеску