Справа № 408/7488/16-ц
Провадження № 2/408/315/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області, в складі: головуючого-судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Гляненко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодську, Луганської області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Біловодської районної державної адміністрації Луганської області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини закордон без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Біловодської районної державної адміністрації Луганської області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини закордон без згоди батька, посилаючись на наступне.

Від шлюбу з відповідачем по справі - ОСОБА_2, позивач має неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з нею. 11 квітня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Донька активно приймає участь в олімпіадах, конкурсах, спортивних змаганнях. В 2015-2016 роках ОСОБА_3 приймала участь у Всеукраїнському конкурсі захисту науково-дослідницьких робіт учнів-членів МАН України, де здобула І місце, отримала пропозицію поїздку до Германії. Згодом досягла високий рейтинг в Білоцерківському колегіумі після чого їй було запропоновано поїздку до Польщі. В вересні 2016 року донька прийняла участь в міжнародному конкурсі «Флекс» з англійським поглибленням, де здобула перемогу в двох турах. За результатами перемоги в третьому турі, переможцю буде запропоновано навчання в американській школі вдосконалення вивчення іноземних мов. З батьком весь цей час знайти спільної мови не видається за можливе, так як в нього новий шлюб, участі у вихованні доньки останній приймати не бажає, участі в додаткових витратах не приймає, сплачує виключно встановленні по рішенню суду аліменти на утримання неповнолітньої доньки, не переймається тим, що дитина веде активний образ життя приймає участь в багатьох конкурсах, що призводить до додаткового матеріального навантаження. Відповідач працює на морському судні за межами України, а тому не може надати своєчасно у встановлені строки таку згоду по мірі необхідності.

На підставі викладеного просить суд надати дозвіл на періодичний тимчасовий виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України у супроводі матері або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без згоди батька ОСОБА_2, до досягнення донькою 18 років, для навчання, участі в міжнародних фестивалях і конкурсах, для відпочинку та оздоровлення, також просить суд надати дозвіл на виготовлення проїзного документа (паспорта) для виїзду дитини.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та наполягає на позовних вимогах /а.с.33/.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі /а.с.37/.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував /а.с.31/.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 від 20.03.2001, батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначений відповідач по справі, а матір'ю - позивач /а.с.12/.

Рішенням Біловодського районного суду від 11.04.2011 шлюб між сторонами розірвано /а.с.09/.

ОСОБА_3 активно приймає участь в олімпіадах, конкурсах та спортивних змаганнях, отримуючи нагороди та займаючи призові місця, що може надати їй змогу приймати участь в міжнародних змаганнях /а.с.16-23/.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно статті 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, батьки, відповідно до положеньст.151СК України, вправі обирати самі.

Згідно вимог ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Ст. 154 СК України, надає батькам право звернутися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до вимог статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до Конвенції «Про права дитини», батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно вимог частини третьої статті 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 - річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18- річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16- річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, чинне законодавство передбачає можливість оформлення відповідних документів та виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків за рішенням суду.

Суд вважає, що оформлення виїзних документів на ім'я дитини за кордон, не порушує права батька стосовно дитини, бо сама наявність такого документу не дає можливості виїзду дитини за кордон без згоди батька, посвідченої нотаріально.

Отже, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Отже, з огляду на викладене, оскільки позивач визначила мету перебування дитини в іноземних державах та враховуючи, що об'єктивно неможливо визначити іноземні країни та часові проміжки перебування дитини в цих іноземних державах, оскільки заздалегідь не відомо час та місце проведення міжнародних фестивалів та конкурсів, суд, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування на навчанні, участі в міжнародних фестивалях і конкурсах, відпочинку та оздоровлення, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у її супроводі, або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без дозволу (згоди) батька - ОСОБА_2, до досягнення нею 18 років та оформлення документів для тимчасового виїзду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Біловодської районної державної адміністрації Луганської області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини закордон без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на періодичний тимчасовий виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Луганськ, громадянки України, за межі території України у супроводі її матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без дозволу (згоди) батька - ОСОБА_2, до досягнення нею 18 років, для тимчасового перебування на навчанні, участі в міжнародних фестивалях і конкурсах, відпочинку та оздоровлення.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на виготовлення проїзного документа для виїзду дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, до досягнення 18 років, без згоди батька - ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г.В.Булгакова