Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1120/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.03.2017смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Якименко Л.М., за участі секретаря Куш О.П., позивачки ОСОБА_1, її представника за довіреністю ОСОБА_2, представника 3/особи Мереженко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доманівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа -Доманівський районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про стягнення збитків від інфляційних витрат у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення суду про повернення боргу, -

в с т а н о в и в:

В грудні 2016р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, про стягнення коштів. В обгрунтування позову зазначила, що 02 листопада 2010р. між сторонами було укладено договір позики на суму 40000грн. Заочним рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 12.01.2012. стягнуто з ОСОБА_4 на її користь 40000грн. боргу. Вказане рішення суду набрало законної сили 23.01.2012 року. На підставі виданого судом виконавчого листа відкрито виконавче провадження, проте, в 2012р ОСОБА_4 повернула їй частину боргу в сумі 5680грн., заборгованість станом на 26.12.2016р складає - 34320грн. Посилаючись на те, що зобов'язання відповідачки перед позивачем не припинились на суму 34320грн., просить задовольнити позов та стягнути за три роки з ОСОБА_4 суму індексації боргу у розмірі 34415,59грн., у відповідності до вимог ст.625 ЦК України.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, уточнивши, що просять стягнути індексацію боргу за період з 27.12.2013року по 26.12.2016 року в сумі 34415,59грн., а також пояснивши суду стосовно письмового клопотання відповідачки, що через свідка ОСОБА_5 один раз відповідачка передала їй 1200 доларів США, коли вона звернулась в правоохоронні органи із заявою про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальтності по факту вчинення останньою відносно неї шахрайських дій, а тому часткове повернення боргу і стало підставою для винесення дільничним інспектором міліції 01.10.2011р. постанови про відмову у порушенні кримінальної справи за ст.190 КК України, враховуючи, що боржник частково повернула 12000грн. боргу та зобов'язалася з часом повернути весь борг.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася 30.01.2017р., 17.02.2017р., 27.02.2017р. та 15.03.2017р., заперечень проти позову не надала, повідомлялась судом за місцем її реєстрації, 30.01.2017р подала суду письмове клопотання, яким просила відкласти розгляд справи за станом її здоров'я, та для підготовки заперечення на позов; після чого в суд не з'являлася, не повідомляючи причину неявки. До суду 13.03.2017р. надійшло письмове клопотання ОСОБА_4 про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_5, явку якої не забезпечила, проте, суд викликав свідка повісткою через представника сільської ради, також відповідач вказала у клопотанні, що після допиту свідка та встановлення факту передачі позивачці 1000 доларів США, надасть суду заперечення по суті справи.

Представник 3/особи ст.державний виконавець Мереженко Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника 3/особи, допитавши свідка ОСОБА_5, та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 12.01.2012 року, яке набрало законної сили 23.01.2012 року, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто 40000грн. та судові витрати в сумі: 520грн. - судового збору та 300грн. - за правову допомогу (а.с.8).

На виконання вказаного рішення Доманівським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредиторв зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30.09.2016 р., який в силу ст.360-7 ЦПК є обов'язковим для всіх судів, за змістом ч.2 ст.625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процентів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

З огляду на викладене, судом встановлено, що між сторонами наявні грошові зобов'язання, які належним чином не виконані, що дає підстави для стягнення на користь позивачки інфляційних витрат за весь час прострочення від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов'язання, оскільки боржник зобов'язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_4 частково не виконала заочне рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 12.01.2012 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 40000 грн. суми боргу, в рахунок якого сплатила лише 5680грн., залишок боргу станом на 26.12.2016 р. становить - 34320 грн. (а.с.34).

Позивачка у поданій нею позовній заяві ставить питання про стягнення з відповідачки на її користь інфляційних втрат від простроченої суми за період з 27 грудня 2013 року по 26 грудня 2016 року в сумі 34415,59 грн.

Суд приходить до висновку, що стягненню підлягають інфляційні втрати за весь час прострочення від простроченої суми, оскільки боржник зобов'язана відшкодувати інфляційні втрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми.

Згідно з розрахунком позивача інфляційних втрат від суми боргу 34320грн. за період з 27.12.2013 року по 26.12.2016 року, вказана сума 34415,59 грн., яка підлягає стягненню з боржника.

В порядку ст.88 ЦПК підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с.Зелений Яр, Доманівського району, Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, паспорт: серія НОМЕР_1, 07.07.2004 року виданий Доманівським РВ УМВС України в Миколаївській області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с.Зелений Яр, Доманівського району, Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, інфляційні збитки у розмірі 34415,59грн. та судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів після проголошення, якщо не буде оскаржене. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку ст.294 ЦПК України.

Особи, які не були присутні при оголошенні рішення суду, вправі оскаржити його в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Л. М. Якименко