Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/222/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Ковальчука М.В.

секретаря Дворак Г.П.

з участю сторін та представників

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовною заявою про поділ майна в якій, з урахуванням уточнюючої позовної заяви та уточнених вимог під час розгляду справи, просить поділити майно , що є спільною сумісною власністю сторін , яке було набуте під час шлюбу, а саме : меблевий гарнітур вітальня «Лотос» (2-х спальне ліжко, стінка), електричний бетонозмішувач на 125 літрів, кухонний гарнітур «Марта» (стінка та м'який куточок), , кухонну витяжку «Піраміда», телевізор марки "Дитжитал" , набір дитяча стінка "Юніор", меблевий гарнітур - спальня "Лотос" (2-х спальне ліжко, стінка)

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просить суд їх задовольнити та виділити позивачу меблевий гарнітур - спальня "Лотос" (2-х спальне ліжко, стінка), а решту виділити відповідачу зі сплатою 1/2 частки у визначеній вартості майна, а також 600 грн. за електричний бетонозмішувач який відповідачка продала без відома позивача.

Відповідачка в судовому засіданні після уточнених вимог позов визнала частково , відносно поділу майна між сторонами не заперечує, тільки заперечує у поділі електричного бетонозмішувача, оскільки вона його продала тому що перебувала у складному матеріальному становищі і потребувала грошів на утримання дітей.

Суд в судовому засіданні заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

В силу ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що з 01.09.2007 року по 30.03.2015 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, що не заперечувалось сторонами по справі.

З довідки виданої виконкомом Новобілокоровицької селищної ради Олевського району Житомирської області від 18.05.2015 року за № 1638, вбачається, що ОСОБА_1 разом із членами сім'ї, дружиною ОСОБА_2, сином ОСОБА_4, та сином ОСОБА_5, проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

За час спільного проживання сторони придбали рухоме майно вартість якого узгодили в судовому засіданні а саме: меблевий гарнітур вітальня «Лотос» (2-х спальне ліжко, стінка) вартістю 2000 грн., кухонний гарнітур «Марта» (стінка та м'який куточок) вартістю 3400 грн., , кухонну витяжку «Піраміда» вартістю 799 грн., телевізор марки "Дитжитал" вартістю 1000 грн., дитяча стінка "Юніор" вартістю 2000 грн., факт придбання та перебування майна у спільній сумісній власності сторін, підтвердили свідки в судовому засіданні ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, а також підтверджується товарними чеками (а.с. 23-28).

Статтею 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що подружжя мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Нормами чинного сімейного законодавства, зокрема, ст. 60 СК України, визначено, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо не доведено протилежне.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу)

Згідно з ч.1 ст.71 СК України, майно, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб ( ч. 4 ст. 65 СК України).

За вказаних вище обставин суд вважає, що спірне майно, яке було придбане сторонами під час шлюбу, є спільним майном сторін по справі та підлягає розділу, виходячи з того, що частки сторін є рівними при цьому суд бере до уваги визначену сторонами ціну майна.

Відповідно до ст. 71 СК, поділу в натурі не підлягають неподільні речі.

Згідно із правилами ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Сімейного кодексу України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Враховуючи те, що позивач покинув сім'ю, з відповідачкою залишились проживати неповнолітні діти, тому суд вбачає ці обставини мають істотне значення, котрі є підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя та вважає дитячу стінку "Юніор" в інтересах дітей та телевізор "Дитжитал" виділити відповідачці для забезпечення житлово-побутових умов дітей та їх повноцінного морально-духовного розвитку.

Крім того, у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Враховуючи пояснення відповідача, суд вважає, що вимога позивача щодо компенсації частки електричного бетонозмішувача на 125 літрів, який був проданий відповідачем не підлягає до задоволення, оскільки відповідач відчужила його в інтересах сім'ї, що вказує на те що вона не працювала, на утримання сім'ї матеріальної допомоги позивач не надавав, має двоє неповнолітніх дітей, а тому матеріальний стан відповідачки вимагав таких дій для утримання дітей.

Відповідно до ч.2 п. 30 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 встановлено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути половину судових витрат які сплачені позивачем згідно квитанції яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.1).

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна - задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 меблевий гарнітур - спальня "Лотос" (2-х спальне ліжко, стінка) вартістю 2000 грн., кухонну витяжку "Піраміда" вартістю 799 грн.

Виділити ОСОБА_2 кухонний гарнітур "Марта" вартістю 3400 грн., телевізор "Дитжитал" вартістю 1000 грн. та дитячу стінку "Юніор" вартістю 2000 грн.

В решті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 162,50 грн.

Повне рішення суду буде виготовлене на протязі п'яти днів.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10