У Х В А Л А

іменем України

"27" листопада 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування подання на призначення, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконною додаткову угоду до контракту, визнання незаконним подання щодо продовження контракту, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування подання на призначення, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконною додаткову угоду до контракту, визнання незаконним подання щодо продовження контракту, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

В пункті 3 цієї ж Постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з позовних вимог, заявлених позивачем, останній просить суд: визнати незаконним та скасувати подання, яке подане Керівником апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_4 на призначення ОСОБА_3 директором Ритуальної служби спеціального комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування»; визнати неправомірним та скасувати розпорядження Київського міського голови №243 від 17 вересня 2014 року «Про призначення ОСОБА_3.»; визнати незаконною додаткову угоду від 16 березня 2017 року до контракту від 17 вересня 2015 року підписаного Київським міським головою та директором Ритуальної служби спеціального комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» ОСОБА_3; визнати незаконним подання від 19 грудня 2016 року №058/11-12186 щодо продовження контракту з ОСОБА_3; скасувати наказ Ритуальної служби спеціального комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» №151-к від 16 червня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку із скороченням чисельності і штату на підприємстві; поновити ОСОБА_1 на роботі у Ритуальній службі спеціального комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» на посаді начальника відділу постачання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що частина вимог заявлених позивачем не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у цивільній справі в частині вимог за позовом ОСОБА_1 до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування подання на призначення, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконною додаткову угоду до контракту, визнання незаконним подання щодо продовження контракту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 16 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 16, 122, 210, 293, 294 ЦПК України, ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі в частині вимог за позовом ОСОБА_1 до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування подання на призначення, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконною додаткову угоду до контракту, визнання незаконним подання щодо продовження контракту.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна