Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1701/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Сірик І.С.

секретаря - Барабащук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до територіальної громади с. Веренчанка в особі Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Веренчанка в особі Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за заповітом. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1. Вказане спадкове майно ОСОБА_3 згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 12.10.2015 року та зареєстрованого в реєстрі №670 заповіла їй. Інших спадкоємців за заповітом не має.

Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, в судове засідання не з»явилися подали суду клопотання про розгляд справи у їй відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в їх відсутності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.11.2015 року (а.с.13). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Вказане спадкове майно, згідно заповіту від 19.10.2015 року, посвідченого секретарем виконкому Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Олієвською В.Д. та зареєстрованого в реєстрі №670, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померла ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 (а.с.12). Інших спадкоємців за заповітом не має.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 спадщину вчасно прийняла, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №42131018 від 16.11.2015 року (а.с.14) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.12.2016 року (а.с. 9).

З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №42131018 від 16.11.2015 року (а.с.14), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3, що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 9).

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою виконкому Веренчанської сільської ради №2043 від 13.09.2017 року (а.с. 17), обліковою карткою об'єкта по господарського обліку (а.с.15), довідкою виконкому Веренчанської сільської ради №2045 від 13.09.2017 року,(а.с.18), довідкою виконкому Веренчанської сільської ради №2044 від 13.09.2017 року (а.с.19), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №295 від 13.09.2017 року (а.с.11), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.10).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Згідно довідки виконкому Веренчанської сільської ради №2043 від 13.09.2017 року (а.с.17), облікової картки об'єкта по господарського обліку (а.с.15), довідки-характеристикою Заставнівського РБТІ №295 від 13.09.2017 року (а.с.11) житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 побудований за власні кошти, не є колгоспним двором, будівельний паспорт не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10). Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №295 від 13.09.2017 року (а.с.11) його вартість становить 59200 (п'ятдесят дев'ять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 10, 11, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И Л А :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 47,40 м. кв., житловою площею 41,50 м.кв.; літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В.»; сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», вбиральні під літ. «Ж»; криниця під літ. «К», огорожі під №1-2, всього інвентаризаційною вартістю 59200 грн., в порядку спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сірик І.С.