У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Базис» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Базис» (далі - ПАТ «АКБ «Базис») на його користь 3 % річних у розмірі 241 841 грн 10 коп.; інфляційні збитки у розмірі 1 797 935 грн 38 коп.; неустойку (пеню) у розмірі 2 114 367 грн 12 коп.; відсотки за банківським вкладом за прострочений строк повернення вкладу з 24 липня 2012 року по 01 грудня 2015 року в розмірі 1 451 046 грн 18 коп.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що 20 квітня 2011 року між ним та ПАТ «АКБ «Базис» укладено договір банківського вкладу № 30/0 з видачею депозитного сертифікату, за умовами якого він вніс на рахунок банку загальну суму в розмірі 2 021 500 грн, а банк зобов'язався видати сертифікат, відповідно до якого мав виплатити цю суму та 18,5 % річних процентів у строк до 23 квітня 2012 року.

Постановою Правління Національного банку України від 20 квітня 2012 року № 168 було призначено у ПАТ «АКБ «Базис» тимчасову адміністрацію строком на шість місяців з 23 квітня 2012 року до 23 жовтня 2012 року та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на три місяці з 23 квітня 2012 року до 23 липня 2012 року, а в подальшому на підставі Постанови Правління Національного банку України № 357 від 23 серпня 2012 року «Про відкликання банківської ліцензії..» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації банку.

Позивач вказував, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 червня2012 року було зобов'язано тимчасового адміністратора ПАТ «АКБ «Базис» перерахувати 2 021 000 грн банківського вкладу та 376 734 грн 89 коп. процентів на поточний рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_3 в ПАТ «АКБ «Базис».

Посилаючись на те, що ПАТ «АКБ «Базис» свої зобов'язання за договором щодо повернення вкладу та виплати процентів не виконав, ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача 1 451 046 грн 18 коп. процентів за користування грошовими коштами за період з 24 липня 2012 року по 01 грудня 2015 року, на підставі Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» 2 11 367 грн 12 коп. пені за порушення зобов'язань, а також на підставі ст. 625 ЦК України 3 % річних у сумі 241 841 грн 10 коп. та 1 797 935 грн 38 коп. збитків від інфляції за той самий період.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «АКБ «Базис» на користь ОСОБА_3 3 % річних у розмірі 241 841 грн 10 коп., інфляційні збитки в розмірі 1 797 935 грн 38 коп., неустойку (пеню) у розмірі 2 114 367 грн 12 коп., відсотки за банківським вкладом за прострочений строк повернення вкладу з 24 липня 2012 року по 01 грудня 2015 року в розмірі 1 451 046 грн 18 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «АКБ «Базис» задоволено частково, заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2016 року в частині стягнення збитків від інфляції та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов'язання змінено, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «АКБ «Базис» на користь ОСОБА_3 за порушення грошового зобов'язання за договором банківського вкладу від 20 квітня 2011 року за період з 21 жовтня 2014 року по 01 грудня 2015 року: збитки від інфляції в розмірі 988 147 грн 57 коп., 3 % річних у розмірі 65 042 грн 48 коп.

У частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ПАТ «АКБ «Базис» процентів за користування грошовими коштами та пені за порушення грошового зобов'язання за договором банківського вкладу від 20 квітня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову в цій частині відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду скасувати і ухвалити нове рішення.

ПАТ «АКБ «Базис» з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Харківської області від 23 червня 2016 року не звертався, а отже погодився з вказаним рішенням суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечень ПАТ «АКБ «Базис» на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходи з того, що вклад позивачу в установлений договором строк повернуто не було, рішення суду про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу в сумі 2 398 234 грн відповідачем не виконано, правовими наслідками чого згідно з положеннями ст. ст. 536, 625, 1061 ЦК України, а також Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», є стягнення на користь позивача суми вкладу, процентів за передбаченою умовами договору ставкою за період з 27 липня 2012 року по 01 грудня 2015 року, пені, а також 3 % річних та збитків від інфляції за порушення грошового зобов'язання за той самий період.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що з 23 квітня 2012 року по 21 жовтня 2014 року діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом якого припиняється нарахування процентів, неустойки (штрафу, пені) та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 квітня 2011 року між ПАТ «АКБ «Базис» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського вкладу № 30/0 з видачею депозитного сертифікату, згідно з умовами якого вкладник вніс на рахунок банку кошти в розмірі 2 21 500 грн, а банк зобов'язався видати ОСОБА_3 ощадні (депозитні) сертифікати, відповідно до яких виплатити цю суму та 18,5 % річних у строк до 23 квітня 2012 року.

Постановою правління Національного банку України від 20 квітня 2012 року № 168 прийнято рішення про призначення тимчасової адміністрації відповідача строком на шість місяців, а саме: із 23 квітня 2012 року по 23 жовтня 2012 року. 23 серпня 2012 року Національний банк України прийняв постанову № 357 про відкликання банківської ліцензії відповідача і почав процедуру його банкрутства.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 червня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «АКБ «Базис» про стягнення суми депозитного вкладу та відсотків позов ОСОБА_3 задоволено частково, зобов'язано ПАТ «АКБ «Базис» прийняти до погашення депозитні сертифікати та перерахувати грошові кошти в розмірі 2 021 500 грн та проценти за вкладом у розмірі 376 734 грн 89 коп. на поточний рахунок ОСОБА_3, стягнуто з поточного рахунку № НОМЕР_1, відкритого у ПАТ «АКБ «Базис», на користь ОСОБА_3 суму вкладу у розмірі 2 021 500 грн та проценти за вкладом у розмірі 376 734 грн 89 коп. (а. с. 7, 8).

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «АКБ «Базис» у добровільному порядку не повернув суму внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним відсотків, у зв'язку із чим позивач звернувся до Київського ВДВС ХМУЮ з виконавчим листом від 06 вересня 2012 року №2/2018/2366/2012/06 щодо примусового виконання зазначеного рішення суду.

Станом на 06 липня 2012 року на відкритому ОСОБА_3 у ПАТ «АКБ «Базис» поточному рахунку № НОМЕР_1 знаходяться грошові кошти в сумі 2 398 234 грн 89 коп. (а. с. 5).

Відповідно до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.1.2 ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Таким чином кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк, у свою чергу, у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунку клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2014 року в справі № 3-80гс14.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК Україниобмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Також установлено, що Постановою Правління Національного банку України від 20 квітня 2012 року № 168 у ПАТ «АКБ «Базис» була призначена тимчасова адміністрація строком на шість місяців з 23 квітня 2012 року до 23 жовтня 2012 року та введено повний мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на три місяці з 23 квітня 2012 року до 23 липня 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» мораторій - зупинення виконання банком зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) та зупинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань.

Відповідно до ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність» протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Протягом дії мораторію забороняється здійснювати стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення, та вжиття заходів, спрямованих на забезпечення такого стягнення відповідно до законодавства України та не нараховуються фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами.

23 серпня 2012 року Національний банк України прийняв постанову № 357 про відкликання банківської ліцензії відповідача і почав процедуру його банкрутства.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про банки і банківську діяльність» з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування процентів, неустойки (штрафу, пені) та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банку.

Судом також установлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року, яка набрала законної сили 21 жовтня 2014 року, було визнано протиправною та скасовано постанову Національного банку України від 23 серпня 2012 року № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «АКБ «Базис».

Також установлено, що починаючи з 03 квітня 2015 року та по 01 грудня 2015 року відповідачем виплачено позивачу заборгованість у загальному розмірі 850 000 грн.

З огляду на вказане та з урахуванням положень вищевказаного Закону та фактичних обставин справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні правові підстави для стягнення відсотків за договором банківського вкладу, та 3 % річних та збитків від інфляції за період з 28 серпня 2012 року - дати прийняття рішення про ліквідацію банку, по 21 жовтня 2014 року - дня набрання законної сили судовим рішенням про визнання протиправною та скасування постанови Національного банку України від 23 серпня 2012 року № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «АКБ «Базис».

Висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15 та від 13 червня 2016 року у справі № 6-1123цс16, які мають враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права на підставі положень ст. 360-7 ЦПК України.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційного скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович