РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/2923/16-ц
провадження у справі № 2/0285/211/17
15 березня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………………Літвин О.О.

секретаря………………..………Павлюк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.

В обґрунтування позову зазначила, що їх спільний син повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює проходить військову службу за контрактом та отримує заробітну плату.

Сторони в судове засідання не прибули, в письмових заявах до суду просили справу розглянути без їх участі.

Позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, мотивуючи тим, що сплачує ще аліменти на іншу свою дитину.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України).

Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка з сином проживають окремо від відповідача, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 17.10.2016 року.

Домовленості про утримання спільного сина сторони не досягли.
Відповідачу 32 роки; він має постійне місце роботи та сталий заробіток: проходить військову службу у в/ч - пп НОМЕР_1 з 21.06.2012 року по теперішній час на посаді водій-слюсар ремонтної майстерні ремонтної роти БТ ремонтно-відповідального батальйону;не достатньо приймає участь у вихованні своєї дитини; має на утриманні іншу дитину від першого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти.

Відомостей щодо свого заробітку або будь-яких доказів на спростування доводів позивачки в частині стягнення з відповідача аліментів саме у частці від заробітку, він суду не надав.

Обов`язок по утриманню неповнолітнього сина сторін не може бути покладений виключно на одну матір.

Враховуючи потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку; з урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (ст. 7 Закону: 1355 грн. для дітей віком до 6 років з 01.01.2017 року); розміру середньої заробітної плати по Україні (згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за січень 2017 року вона становила 6 008 грн.) суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Це відповідатиме як інтересам хлопчика, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.
Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне його утримання.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.10.2016 року до повноліття сина ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або отримання копії.

Головуючий суддя О.О. Літвин