Справа № 472/609/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2017 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Ставніченко А.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання договору оренди поновленим,

В С Т А Н О В И В :

18 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання договору оренди поновленим.

З урахуванням уточнень від 21.08.2017 року, у звязку з допущеною технічною помилкою в позові, просив визнати поновленим з 02.07.2017 на строк 10 років договір оренди земельної ділянки загальною площею 82,0 га ріллі, який укладено між ОСОБА_1 (орендарем) та ОСОБА_4 районною державною адміністрацією Миколаївської області (орендодавцем) 02.07.2007.

В обґрунтування позову зазначив, що 02.07.2007 між орендодавцем ОСОБА_4 районною державною адміністрацією, та ним орендарем ОСОБА_1, було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 82,0 га ріллі, та зареєстровано у ОСОБА_4 офісі «Центр «ДЗК» Миколаївській регіональній філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.07.2007 за №09.

Згідно п. 8 вказаного договору договір було укладено на 10 років, тобто по 02 липня 2017 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Посилається на ст. 33 Закону України «Про оренду землі» згідно якої передбачено, що По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Вказує, що 28.04.2017 ним на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 8 Договору оренди земельної ділянки, до ОСОБА_4 РДА Миколаївської області було направлено лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі.

Зазначає, що ОСОБА_4 районна державна адміністрація Миколаївської області на порушення вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний термін не розглянула надісланий лист-повідомлення з проектом додаткової угоди.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив суд задовольнити позов. Представник позивача вказав, що матеріальною нормою права на яку посилаються в позові, як на задоволення своїх вимог є ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», крім того зазначив, що на даний час також наявні підстави для задоволення позову у відповідності до вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Представник відповідач ОСОБА_4 районної державної адміністрації Миколаївської області позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив наступне.

Вивчивши договір та додаткові угоди до нього від 01.06.2009 року та від 04.06.2010 року, було встановлено, що ОСОБА_5 допущено порушення п. 9 договору оренди землі, порушено п. 1.1 додаткової угоди від 01.06.2009 року та порушено п.1.1 додаткової угоди від 04.06.2010 рок до договору оренди землі.

В запереченнях зазначається, що встановлено заборгованість за 2007-2014 роки по орендній сплаті за 82 га в розмірі 68005,22 грн. Тому робочою групою з питань забезпечення додержання чинного законодавства щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та колективної власності (не витребувані паї) на території Веселинівського району Миколаївської області розглянуто питання щодо поновлення договору оренди земельної ділянки площею 82 га з ОСОБА_1 та вирішено не надавати в оренду вказану земельну ділянку.

Заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставинах, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2007 року між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією та ОСОБА_1, було укладено договір оренди землі загальною площею 82,0 га ріллі, та зареєстровано у ОСОБА_4 офісі «Центр «ДЗК» Миколаївській регіональній філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.07.2007 за №09 (далі Договір).

Відповідно до ОСОБА_5 приймання-передачі земельної ділянки від 18.07.2007 року ОСОБА_4 РДА Миколаївської області в особі першого заступника голови ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_1 одержав в оренду земельну ділянку загальною площею 82,0 га, відповідно до договору оренди від 2 липня 2007 року зареєстрованого за №09.

Згідно п. 8 Договору, договір укладено на 10 років, тобто по 2 липня 2017 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

28.04.2017 року ОСОБА_1 направив на імя голови ОСОБА_4 РДА Миколаївської області лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі від 02.07.2007 року зареєстрованого №09, що підтверджується відміткою про прийняття. До вказаного листа ОСОБА_1 додав: копію договору оренди землі від 02.07.2007 та акту прийому передачі землі; копія додаткової угоди від 01.04.2017; копія технічної документації; проект додаткової угоди в 2-х екз.

В свою чергу ОСОБА_4 РДА Миколаївської області було складено лист від 01.06.2017 року за №234/20-01-02/10 адресований ОСОБА_1, згідно якого останнього повідомляли, що у звязку з тим, що ОСОБА_4 РДА вивчається заява про поновлення договору оренди землі, та в місячний термін не можливо надати відповідь, було повідомлено, що вказана заява буде розглянута робочою групою забезпечення додержання чинного законодавства щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та колективної власності (не витребувані паї) на території Веселинівського району Миколаївської області, а тому термін розгляду звернення продовжено на 15 днів.

31.05.2017 року ОСОБА_4 РДА Миколаївської області було винесено Розпорядження №133-р, про внесення змін до складу робочої групи з питань забезпечення додержання чинного законодавства щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та колективної власності (не витребувані паї) на території Веселинівського району Миколаївської області.

07 червня 2017 року за результатами засідання робочої групи з питань забезпечення додержання чинного законодавства щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та колективної власності (не витребувані паї) на території Веселинівського району Миколаївської області був складений Протокол №1.

Згідно зазначеного Протоколу №1 від 07 червня 2017 року, на засідання робочої групи розглядалася заява громадянина ОСОБА_1 щодо поновлення договору оренди землі площею 82,0 га ріллі. За результатами голосування було вирішено відмовити ОСОБА_1 в продовженні дії договору оренди землі від 02.07.2007 року.

За результатами засідання робочої групи, ОСОБА_4 РДА Миколаївської області було складено лист від 13.06.2017 року за №704-01-02.08, який адресований ОСОБА_1А, згідно якого ОСОБА_5 повідомляли, що ОСОБА_4 РДА Миколаївської області вирішила не продовжувати договір оренди землі від 02.07.2017 року, тим самим висловила свої заперечення, щодо поновлення зазначеного договору оренди землі.

Вказаний лист був отриманий ОСОБА_1, про що свідчить його заява від 14.06.2017 року (на наступний день), адресована Голові ОСОБА_4 РДА Миколаївської області, в якій є посилання на вказаний лист (№704-01.02.08 від 13.06.2017р.) про надання пояснень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що зазначений лист від 14.06.2017 року на адресу ОСОБА_4 РДА він не писав.

Судом ОСОБА_1 та його представнику було роз'яснено їх право заявити клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, проте останні не заявили такого клопотання.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Зі змісту 1 першої статті 124 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядуванняшляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Отже, виходячи з того, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади абооргану місцевого самоврядування. За відсутності такого рішення неможливо зобовязати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або поновити його, оскільки таке зобовязання суперечитиме вимогам законодавства - відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Районна державна адміністрація при здійсненні повноважень власника землі є вільною у реалізації права розпоряджатися землею та вільна у виборі субєкта щодо надання йому права користування землею в порядку, встановленому законом.

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформлюється відповідним рішенням.

Вказана позиція викладена в Постановах ВСУ від 01.10.2013 року по справі №21-345а13; від 11.11.2014 року по справі №3-161гс14; від 20.11.2012 року по справі №3-520гс12.

В даному випадку уповноважений орган (ОСОБА_4 РДА Миколаївської області) прийняла відповідне рішення (вказаний Протокол №1 від 07.06.2017 року), за результатами робочої групи з питань забезпечення додержання чинного законодавства щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та колективної власності (не витребувані паї) на території Веселинівського району Миколаївської області та відмовила в поновленні договору оренди землі.

Крім того, необхідно врахувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на момент їх виникнення, оскільки згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Так відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, в момент укладання договору оренди), - після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

А тому посилання представника позивача в додаткових поясненнях від 25.10.2017 року, що в даному випадку наявні підстави для визнання договору оренди землі поновленим також у відповідності до вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не заслуговують на увагу, так як вказаної норми на час виникнення спірних правовідносин не існувало.

Як зазначив Верховний Суд України в свої Постановах від 23.03.2016 року №6-146цс16; від 09.09.2015 року №6-531цс15; від 18.03.2015 року №6-3цс15; від 25.02.2015 року №6-10цс15; від 25.02.2015 року №6-219цс14, вказуючи на норми ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діє на даний час, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб.

В даному разі ОСОБА_4 РДА Миколаївської області не укладала договорів оренди землі з іншим наймачем на ту земельну ділянку на яку претендує позивач.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи з викладеної норми, суд прийшов до переконання, що слід скасувати вжиті заходи забезпечення позову після набрання судового рішення по справі законної сили, які були застосовані ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 липня 2017 року, згідно якої: заборонено ОСОБА_4 райдержадміністрації Миколаївської області приймати будь-які розпорядження стосовно передачі у будь-який спосіб іншим особам права користування або оренди земельними ділянками загальною площею 82,0 га, що орендуються ОСОБА_1 на підставі договору оренди з ОСОБА_4 райдержадміністрацією від 02.07.2007 року.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 154, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання договору оренди поновленим відмовити.

Скасувати вжиті заходи забезпечення позову по справі №472/609/17 застосовані ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 липня 2017 року - після набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_7