Справа № 368/515/17
провадження № 6/368/43/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

з участю представника заявника ОСОБА_1

з участю представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кагарлик справу за заявою Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода»», заінтересована особа: ОСОБА_3, Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про визнання виконавчого листа по справі № 368/515/17 таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

представник заявника просить суд визнати виконавчий лист №368/515/17 від 21.08.2017 р., виданий Кагарлицьким районним судом Київської області по справі №368/515/17, про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 27.03.2017 р. по 17.08.2017 р. в розмірі 14612 гривень 78 коп., таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» безпідставно одержані кошти в сумі 14612,78 грн., посилаючись на те, що в квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Кагарлицького районного суду Київської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Кагарлицьким районним судом Київської області по справі №368/515/17, було видано виконавчий лист, в якому зазначена наступна резолютивна частина рішення: «стягнути з Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 27.03.2017р. по 17.08.2017р. в розмірі 14612 гривень 78 коп. Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати середнього заробітку за один місяць.»

13.09.2017 p., боржник отримав лист від Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №54564687 від 22.08.2017 р.

13.09.2017 р. боржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, в матеріалах якого знаходиться виконавчий лист по справі №368/515/17 виданий на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18 серпня 2017 р. Дата видачі виконавчого листа 21 серпня 2017 р.

Після ознайомлення зі змістом виконавчого листа, боржник вважає, що виконавчий лист таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оформлений з грубим порушенням вимог щодо оформлення виконавчих листів, а отже має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 Цивільного процесуального кодексу України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Стаття 367 ЦПК України передбачає вичерпний перелік випадків, у яких суд допускає негайне виконання судових рішень, а саме: суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Якщо судом ухвалено рішення про негайне виконання, то згідно з п. 29.32 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ (затверджено наказом Державної судової адміністрації України 17.12.2013 р. №173, надалі Інструкція з діловодства в судах №173) цей суд одночасно, тобто у день постановлення рішення, повинен видати і виконавчий лист.

«Пункт 29.32. Виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувана, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.

Виконавчі листи підписуються головуючим суддею, а за його відсутності (відпустка, тривале відрядження, хвороба та ін.) - головою суду чи його заступниками».

Отже, у виконавчому листі невірно зазначена резолютивна частина рішення, яка підлягає негайному виконанню, що може призвести до неправомірного стягнення з боржника коштів, законні підстави до стягнення яких ще не настали, в наслідок чого боржнику може бути завдано матеріальних збитків, що є неприпустимим, адже суд здійснюючи правосуддя захищає права та інтереси юридичних осіб та не повинен допускати порушення таких прав (ст. 4 ЦПК України).

Слід зазначити, що судом під час формування та видачі виконавчого листа були порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з діловодства в судах № 173, зокрема: виконавчий лист видано не в день прийняття рішення по справі, не 18.08.2017 р., а 21.08.2017 р.

Виконавчий лист не містить обовязкових реквізитів які вимагаються згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала, а лише «суддя І.І. Шевченко; секретар A.B. Сегіда», за якими не можливо встановити імя та по-батькові особи, що видана виконавчий лист.

Окрім того, такого реквізиту, як підпис «секретаря» Закон України «Про виконавче провадження» не вимагає та такого реквізиту не має бути в виконавчому листі.

Також слід зазначити, що підпис особи, яка підписана виконавчий лист, в місці підпису Суддя І.І. Шевченко та підпис судді І.І.Шевченко в рішенні суду №368/515/17 від 18.08.2017 р. не відповідають одне одному та є різними, а отже виникають сумніви, щодо підписання виконавчого листа уповноваженою на те особою.

Зазначені обставини дають підстави зробити висновок, що виконавчий документ оформлено неналежним чином з грубими порушеннями встановлених вимог до його оформлення, виданий не у встановлені строки та такий документ містить підпис невідомої, не уповноваженої особи, а отже за таким документом не може здійснюватись подальше примусове стягнення коштів з боржника.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати середнього заробітку за один місяць, повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки виданий без достатніх правових підстав, в частині стягнення 14612 гривень 78 коп. та з грубим порушення вимог до його оформлення.

Згідно ч.2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Боржник вважає, що видача виконавчого документа саме 21.08.2017 р. є помилкою, адже він мав бути виданий 18.08.2017 р.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України передбачено, що до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 369 ЦПК, якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Для цього боржник до заяви має додати доказ виконання рішення суду (платіжні документи, акт державного виконавця тощо).

З метою уникнення накладення арешту на рахунок боржника, останній виконав дане рішення суду та перерахував за виконавчим провадженням грошові кошти 14612,78 грн., 1461,27 грн. виконавчого збору, та 300 грн. витрат виконавчого провадження, що загалом складає 16374,05 грн. (копія платіжного доручення додається).

ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» вважає, що дані кошти були стягнуті з Товариства безпідставно та ОСОБА_3 безпідставно та підлягають стягненню на користь Товариства.

Представник заявника заяву підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у заяві.

Стягувач ОСОБА_3 та її представник заяву не підтримали та просили у її задоволенні відмовити, оскільки підстави зазначені у заяві надумані. Виданий виконавчий лист відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». На даний час вимоги за ним виконанні в повному обсязі, тому у задоволенні заяви необхідно відмовити. Просять стягнути судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 640 грн. 00 коп.

Представник заінтересованої особи в особі Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вимоги заяви не визнала та заперечила проти їх задоволення, оскільки виконавчий лист, який перебував на виконанні відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, виконавче провадження закінчено, оскільки заборгованість сплачена в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18 серпня 2017 року було розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода»» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та винесено рішення, згідно з яким визнано незаконним та скасовано наказ Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» № 632 від 03.03.2017 р. про застосування до ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, визнано незаконним та скасовано наказ Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» № 975 від 27.03.2017 р. про звільнення з посади комірника складу готової продукції ОСОБА_3 згідно п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, поновлено ОСОБА_3 на посаді комірника складу готової продукції Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода», стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 27.03.2017 року по 17.08.2017 року в розмірі 14 612 гривень 78 коп., стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень 00 коп. та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» на користь ОСОБА_3 судові витрати, що складаються із витрат пов'язанні із наданням правової допомоги в сумі 4 320 грн. 00 коп.

Окрім того, було допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі на Приватне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «Лагода» на посаді комірника складу готової продукції та в частині виплати ОСОБА_3 середнього заробітку за один місяць.

За загальним правилом відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Отже, виконавчий лист видається за заявою стягувачу або прокурору, який здійснював представництво інтересів особи.

Стаття 367 ЦПК передбачає вичерпний перелік випадків, у яких суд допускає негайне виконання судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом № 606-ХІV.

Згідно з абзацом 2 п. 21 постанови ВССУ № 6 вимоги до виконавчого документа, визначені у ст. 18 Закону № 606-ХІV, є єдиними. Іншими нормативно-правовими актами може бути встановлено додаткові вимоги до виконавчого документа, проте їх звуження не допускається.

Так, згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену під час його оформлення або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

При цьому не повинен змінюватися загальний висновок і суть судового рішення, що виконується.

підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК.

Згідно з ч. 4 ст. 369 ЦПК, якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Для цього боржник до заяви має додати доказ виконання рішення суду (платіжні документи, акт державного виконавця тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Відповідно до пунктів 29.34, 29.35 Інструкції з діловодства № 173 виконавчі листи реєструються в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом.

У справах про стягнення аліментів, про відшкодування збитків, завданих злочином, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя або втратою годувальника, про стягнення грошових сум із посадових осіб, винних у незаконному звільненні чи переведенні працівників або у невиконанні рішення суду про поновлення на роботі, виконавчий лист передається судом на руки стягувачу за його заявою або на вимогу стягувача надсилається за місцем його проживання.

У разі постановлення рішення про зменшення розміру аліментів виконавчий лист передається судом на руки боржнику за його заявою після набрання рішенням суду законної сили або на його письмову вимогу надсилається за місцем його проживання.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації громадянином його гарантованого Конвенцією «права на суд».

23 листопада 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в звязку з фактичним виконанням рішення суду в частині виплати коштів в сумі 14 612,78 грн.

У разі виконання боржником рішення суду під час виконавчого провадження, виконавче провадження закривається на підставі постанови державного виконавця.

З урахуванням вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника, тому у задоволенні заяви відмовляє.

Щодо судових витрат, то суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Стосовно судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 640 грн. 00 коп., то вказані витрати підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України особа має конституційне право на захист будь-якими незабороненими законом засобами. Згідно зі ст. 27 ЦПК України особа має право на отримання правової допомоги.

Офіційне тлумачення поняття „правова допомога було дане у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. у справі №1-23/2009 (справа про правову допомогу). Відповідно до п.3.2 цього Рішення правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином та адвокатом. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до вимог статей 12, 56, 84, 88 ЦПК України витрати на правову допомогу - це витрати сторін, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги фахівця у галузі права і за законом має право надання правової допомоги. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано договір про надання такої правової допомоги, який містить дані про вид правової допомоги, що надається, вартість виконання цього доручення визначається додатковими угодами та порядок її оплати та шість квитанцій про оплату послуг.

Стосовно витрат на правову допомогу, то відповідно до ст. 84 ЦК України це витрати сторони, що вона понесла у звязку із оплатою допомоги адвоката. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю сторін. На підтвердження цієї обставини суду слід надати договір про надання правової допомоги та документ, що свідчить про оплату гонорару. Це можуть бути квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. У постанові від 01 жовтня 2002 року у справі № 30/63 Верховний Суд України звертає увагу на те, що судові витрати за участю адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Стосовно представництва в судових засіданнях, то відповідно до п. 2 ст. 84 ЦПК України розмір такої компенсації з урахуванням справи визначається судом. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачені такі граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу якщо компенсації сплачуються іншою стороною не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що представник заінтересованої особи приймав участь у одному засіданні, і судом зроблено наступний розрахунок.

Згідно України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.05.2017 року по 30.11.2017 установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1684 грн. 00 хв. і проведено 1 судове засідання за 1 год. і становить на загальну суму 673 грн. 60 коп., але оскільки стороною заявлено меншу суму, ніж зроблено розрахунку судом, тому підлягає стягненню кошти в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 369 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, ст.. 88 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода»» про визнання виконавчого листа № 368/515/17 таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» на користь ОСОБА_3 судові витрати, що складаються із витрат пов'язанні із наданням правової допомоги в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до апеляційний суд Київської області через Кагарлицький районний суд протягом п'яти днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особа, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.І. Шевченко