Справа № 349/1002/17
Провадження № 2/349/497/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 листопада 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Лошак О.О.

з учасю секретаря судового засідання Сірко І.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди.

У позовній заяві зазначено, що у вересні 2016 року відповідач по справі, який перебував у зареєстрованому шлюбі з її дочкою, забрав з пасовища належну їй телицю та розпорядився нею на власний розсуд. Вартість телиці вона оцію в суму 16000 грн. Крім того, на вимогу відповідача вона передала йому золоті вироби, які належали її дочці та безпосередньо відповідачу, а також грошові кошти - 1000 доларів США та 160 євро, як компенсацію за меблі, які були в користуванні та інші речі, які були придбані її дочкою та зятем за час спільного проживання у шлюбі. Оскільки ОСОБА_5 звернулася до неї із позовом про витребування речей, які вона після одруження подарувала своєму синові та її дочці, поверненням власних коштів за це майно їй заподіяна матеріальну шкода на загальну суму 46 807 грн.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, представник позивачки ОСОБА_2 позов підтримали повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Крім того, пояснили, що кошти в сумі 1000 доларів США були власністю позивачки ОСОБА_1, які вона заощадила та які пересилала їй старша дочка, як а працює в Італії. 160 Євро були власністю відповідача

Представник відповідача ОСОБА_3 позову не визнав. Пояснив, що його довіритель перебував у зареєстрованому шлюбі з дочкою позивачки ОСОБА_6 Під час спільного проживання у шлюбі батьки відповідача дали синові корову, яку він утримував, годував, доглядав. Кілька років підряд його довіритель виїжджав на роботу за межі області, де заробляв значні суми грошей. Просив сестру та дружину обмінювати зароблені ним кошти у гривнях на валюту з метою купівлі автомобіля для потреб сім'ї. Восени 2016 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_6 було розірвано. Позивачка передала зароблені ОСОБА_4 і відкладені на придбання автомобіля кошти та золоті вироби, які належали йому. Телицю з пасовища ОСОБА_4 забрав зі згоди та з відома позивачки. Вважає, що телиця належить саме ОСОБА_4, оскільки походить від корови, яку передала його довірителеві його мати під час спільного проживання з дочкою відповідачки. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, вислухавши доводи позивачки, представника позивачки, представника відповідача, свідків, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Свідок ОСОБА_7 пояснила. що їй відомо, що восени 2016 року ОСОБА_4 з пасовища в с.Жовчів забрав телицю в присутності пастухів ОСОБА_8, ОСОБА_9 Крім того, ОСОБА_1 передала йому кошти за вживані меблі, які після одруження зять привіз до її будинку.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_1 Восени 2016 року, точної дати не пригадує, до неї прийшов зять ОСОБА_1 - ОСОБА_4, просив дати шнурок, щоб забрати з пасовища телицю.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що був присутнім при передачі коштів та виробів із золота ОСОБА_1 ОСОБА_4 В його присутності ОСОБА_4 сказав, що після повернення грошей не буде мати жодних претензій до ОСОБА_1 Кілька років він працював разом з ОСОБА_4 на будівельних роботах в м.Києві. Йому відомо, що ОСОБА_4 спочатку пересилав гроші дружині, а останні два роки - сестрі ОСОБА_12 Крім того, восени 2016 року ОСОБА_4 приходив до нього з проханням дати шнур, щоб забрати з пасовища телицю, однак він йому відмовив.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, до доводиться рідною сестрою відповідача. Брат, після припинення шлюбних стосунків з ОСОБА_13 забрав з її дому належні йому вироби з золота та зароблені ним кошти, які він складав на придбання автомобіля. Тривалий період часу брат працював за межами області на будівельних роботах. Зароблені кошти пересилав дружині, а коли вона поїхала на роботу за межі України, почав пересилати гроші їй. Вона обмінювала гривні на долари США і після того, як брат повертався з роботи, віддівала йому. Яку саме суму вона виміняла пригадати не може. Повертала братові по 200-300 доларві. Її батько вигодував телицю, яку дав братові в с.Жовчів і з якої в подальшому виросла корова. Від цієї корови народжувалися телята. Восени 2016 року брат забрав з пасовища телицю, яка належала йому. Перед цим попередив ОСОБА_1, що приїде по телицю. Вона не заперечувала, бо розуміла, що телиця належить братові.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушені, в порядку ст.386 ЦК України має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом ст.1166 ЦК України, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Ухвала Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ) від 21.12.2005 р.)

У спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач у судовому засіданні не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують заподіяння йому шкоди, протиправностіь дій відповідача.

Відповідач відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України спростував і довів відсутність своєї вини у заподіянні шкоди ОСОБА_1 Зокрема відсутність протиправних дій відповідача підтверджена у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, які підтвердили, що ОСОБА_1 добровільно передала вироби із золота та грошові кошти відповідачеві по справі, що телиця, яку забрав відповідач не належала позивачці по справі.

за таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.10, 11, 60, 212,214 ЦПК України,суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд. Особами, які брали участь в справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, у цей же термін з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лошак О.О.