Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/537/15-ц

номер провадження 2/695/12/17

15 березня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

з участю представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на будинковолодіння, земельну ділянку як на частку у спільному, сумісному майні подружжя та в порядку спадкування, з стягненням відповідної грошової компенсації за ? частку у цьому майні,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_5 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на будинковолодіння, земельну ділянку як на частку у спільному, сумісному майні подружжя та в порядку спадкування, з стягненням відповідної грошової компенсації за ? частку у цьому майні.

Свою заяву позивач пояснює тим, що 09.06.2014 року помер її чоловік ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 І-СР № 238240 від 11.06.2014 року|. Вона перебувала у шлюбі із покійним з 23.04.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 І-СР № 050755 від 25.04.2009 року. За життя спадкодавець, перебуваючи у шлюбі з нею набув права власності та зареєстрував його у встановленому законом порядку на житловий будинок з надвірними будівлями № 20 по вул. Гагаріна в с. Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області, що Підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 САС № 496317 від 09.12.2009 року, оригінал якого не зберігся, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.12.2009 року, технічним паспортом-від 23.10.2009 року. Вказане домоволодіння розташоване на земельній Ділянці площею 0.25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:0020086, виданій покійному на підставі Рішення Чапаєвської сільської ради від 07.06.2011 року № YI--14/Y1. Право власності ОСОБА_6 на зазначену земельну ділянку було зареєстровано останнім 20.07.2011 року, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯК № 164531 від 24.10.2011 року, оригінал якого було втрачено ще за життя спадкодавця, довідкою № 109 від 06.11.2014 року, виданою Чапаєвською сільською радою Золотоніського району Черкаської області.

Зважаючи на те, що за спадкодавцем було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0.25 га та; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул.. Гагаріна, 20, с. Чапаєвка. Золотоніський район, Черкаська область право власності на які було зареєстровано за покійним в період шлюбу з нею, а тому в силу вимог ст.. 60 СК України вищезазначене майно є обєктом спільного сумісного майна подружжя.

За таких обставин, вона має право на 1/2 частину нерухомого майна як частку у спільному сумісному майні подружжя та на 1/4 частину майна померлого чоловіка. Оскільки виділ частки, що належить відповідачці 1/4 частина майна померлого батька, в натурі неможливий, то позивачка вбачає за собою переважне право на визнання за нею права власності на цілий будинок та земельну ділянку зі стягненням з неї відповідної компенсації за належну відповідачці частку нерухомого майна

Однак, за відсутності у неї оригіналів правовстановлюючих документів вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про визначення частки у спільному сумісному майні подружжя, а тому змушена звертатися з відповідною вимогою до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги, а саме просили суд визнати за позивачкою право власності на цілий житловий будинок та земельну ділянку площею 0,25 га в с. Благодатне, вул. Гагаріна, 20, Золотоніського району Черкаської області, як на частку в спільному сумісному майні подружжя та в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 09.06.2014 року, зі стягненням відповідної компенсації за 1/4 частину будинку на користь ОСОБА_4, мотивуючи тим, що позивач із спадкодавцем перебували лише в офіційно зареєстрованому шлюбі понад 5 років та постійно проживали разом в спірному домоволодінні, що для позивача є єдиним на сьогодні житлом; тоді як відповідач має свою сімю, забезпечена місцем проживання та за спільного життя спадкодавця із позивачкою ніколи не проживала разом із ними та не претендувала на їхнє нерухоме майно; а виділ частки, що належить відповідачці в порядку спадкування по закону, в натурі неможливий та істотно не порушить її інтересів, позивач вбачає за собою переважне право на визнання за нею права власності на цілий будинок зі стягненням з неї відповідної компенсації за належну відповідачці частку нерухомому майні.

Загальна площа житлового будинку, 1/2 частина якого є спадковим майном, становить 48,9 кв.м., що підтверджується даними Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та даними Технічного паспорта. Зважаючи, що загальна площа спадкового будинку не набагато перевищує допустиму площу для виділу в окрему житлову квартиру, такий виділ є неможливим, а тому спірний будинок є річчю неподільною, а частка відповідача в будинку є незначною. Законодавець в такому випадку передбачає можливість визнання права власності на частку в майні, що є незначною, за іншими співвласниками зі сплатою відповідної компенсації. Крім того як вбачається з висновку експерта від 13.10.2015 року за № 502/15-23, № 918/15-23, № 919/15-23, реальний розподіл будинку по вул.. Гагаріна, 20 в с. Чапаєвка, Золотоніського району в частках ? до ? не можливий. Також розподіл будинковолодіння в натурі в частках ? до ? не можливий. Поділ даного будинковолодіння в частках ? до ? можливий лише в грошовому виразі.

В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали мотивуючи тим, що спірний будинок був побудований ще батьками ОСОБА_4. Відповідач бажає проживати у даному будинку, оскільки це її родинний будинок в якому вона проживала понад 20 років. Після розлучення її батьків вони з батьком спілкувалися до самої його смерті, крім того позивачка має власне житло в м. Черкаси. В похованні батька відповідач приймала участь та витрачала кошти, що підтверджується накладною за № 123 від 10.06.2014 року та фіскальними чеками.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 238240, вбачається, що ОСОБА_6, помер 09.06.2014 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-СР № 050755, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 25.04.2009 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5.

Відповідно до Свідоцтва на нерухоме майно від 09.12.2009 року, вбачається що будинок в с. Чапаєвка, вул.. Гагаріна, 20, Золотоніського району, Черкаської області належить ОСОБА_6, форма власності приватна.

Відповідно до довідки від 06.11.2014 року за № 1019, виданої Чапаєвською сільською радою, вбачається, що за померлим 09.06.2014 року ОСОБА_6, рахується житловий будинок із надвірними будівлями у с. Чапаєвка, по вул.. Гагаріна, 20, Золотоніського району, Черкаської області. В даному будинку на день смерті ОСОБА_6 були зареєстровані і проживали такі особи ОСОБА_6, та його дружина ОСОБА_5, яка проживає і по даний час без реєстрації. Будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд. Заборона на будинок та земельну ділянку відсутня. довідка видана на підставі по господарської книги № 19, особовий рахунок № 1839.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 37607560 від 12.06.2014 року, вбачається, що після смерті 09.06.2014 р. ОСОБА_6, 12.06.2014 р. заведена спадкова справа номер у спадковому реєстрі 56183605.

Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 08.01.2015 року, вбачається що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий № 010020086, що розташовані в с. Чапаєвка, Золотоніського району, вул.. Гагаріна, 20 на імя ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР № 380585, ОСОБА_9 народилася 25.01.1976 року, батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_10.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СР № 279371, вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 уклали шлюб 08.09.1995 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Сидоренко».

Право власності на будинок, що розташований в с. Благодатне (стара назва с. Чапаєвка) вул. Гагаріна, 20 Золотоніського району Черкаської області зареєстроване гр.. ОСОБА_6 09.12.2009 р. (а.с.11) , а на земельну ділянку площею 0,25 га в с. Благодатне, вул. Гагаріна, 20, Золотоніського району Черкаської області - 24.10.2011 р. (а.с.19), тобто під час перебування в шлюбі позивачки зі спадкодавцем.

Тому доводи відповідачки та її представника, про те що даний будинок і земельна ділянка на якій він розташований, не являються спільною власність подружжя ОСОБА_6 та позивачки, є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України - Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК України - Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст..125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Безпосередньо факт набуття права власності на нерухоме майно підтверджується саме внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також отриманням документа, що підтверджує проведення державної реєстрації права на нерухоме майно. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV- документом, який підтверджує факт виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно (факт проведення державної реєстрації права власності), є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, або витяг з Державного реєстру прав.

Тобто, будинок та земельна ділянка на якій він розташований, являються спільною сумісною власністю подружжя, оскільки права власності на них набуте (після державної реєстрації) за час шлюбу.

Щодо земельної ділянки застосовуються положення Сімейного кодексу України до змін, внесених у ст.57 від 2012 року.

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка та відповідачка являються спадкоємцями першої черги після померлого чоловіка та батька ОСОБА_6, тобто що позивачці належить 1/2 частка спадкового майна ОСОБА_6 і відповідачці теж 1/2 цього майна.

З урахуванням частки спільного майна подружжя та спадкової частки, позивачці належить 3/4 будинку та 3/4 земельної ділянки, а відповідачці 1/4 даного нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України - Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України - Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України - кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

З висновку експерта від 13.10.2015 року за № 502/15-23, № 918/15-23, № 919/15-23, вбачається, що ринкова вартість будинку з надвірними спорудами, який розташований в с. Чапаєвка, по вул. Гагаріна, 20, Золотоніського району, Черкаської області станом на час проведення експертизи складає з земельною компонентною 202400 грн. Ринкова вартість 1/4 частини даного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами складає 50600 грн. Реальний розподіл будинку в частках 1/2 до 1/2 не можливий, так як площа новоутворених квартир, складає 21,7 кв.м., що менше мінімально допустимої площі однокімнатної квартири (30 кв.м.). Відповідно до цього і розподіл будинковолодіння і земельної ділянки в натурі і в частках 1/2 до 1/2 не можливий. Поділ даного будинковолодіння в частках 1/4 до 3/4 можливий лише в грошовому виразі. (а.с. 86-103)

В судовому засіданні відповідачка заперечувала проти визнання за позивачкою права власності на весь будинок та на всю земельну ділянку та бажала бути власником 1/4 частини спадкового нерухомого майна після померлого батька, проти виплати компенсації за її частку заперечувала.

Оскільки відповідачка не бажає отримувати компенсацію за свою частку у спільному майні, то її право власності, як гарантоване ст.41 Конституції України, не може бути порушено.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Частиною 2 цієї статті визначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Отже самостійне визначення судом розміру позовних вимог, змінення предмету або підстави позову, є неприпустимим.

Оскільки позивачка заявила позовні вимоги про визнання за нею права власності на цілий будинок та на всю земельну ділянку, а відповідно до закону вона має право лише на 3/4 частин вищевказаного нерухомого майна, на задоволенні яких у заявленому обсязі наполягала разом з представником у судовому засіданні, вимоги позивачки у заявленому обсязі не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Таратін В.О.

Повний текст рішення виготовлено до 10.20 год. 20.03.2017 р.

Суддя Таратін В.О.