Справа № 178/372/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
15 березня 2017 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Берелет В.В.,
секретаря : Кирсань Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Кринички цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -
1.3 «Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;
1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього р/ху та інших осіб повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків ...»
Безпосередньою причиною даної дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 70/27-248 від 22 квітня 2014 року стало грубе порушення водієм автомобіля «OPEL Ascona» державний номер 947 02 АА ОСОБА_4 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, де сказано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений належним чином.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Крім того, у звязку з отриманими травмами позивачами спричинено моральну шкоду.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкові страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Згідно ст. 26 Закону України «Про обовязкові страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.
Статтею 29 Закону України «Про обовязкові страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того
власника чи законного користувача транспортного засобу, який
керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на
стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Отже, суд, враховуючи вищевикладене, розяснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у звязку з глибиною та характером моральних страждань, які перенесли потерпілі, норми чинного законодавства України, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачів.
Керуючись ст.ст.10,11, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1034 грн. 57 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 30 000,00 (п'ятдесят тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди та грошові кошти у сумі 8000,00 (вісім тисяч) грн. в якості відшкодування витрат на правову допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення або з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_10