Ухвала іменем україни
25 жовтня 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Берегівська міська рада, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 31 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1. Відповідач, яка є власником суміжної земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_2, без належних документів, без гідроізоляції зробила вигрібну яму, що призвело до підтоплення будинку позивача, у результаті чого відбувається руйнація її будинку, а нечистоти заливають підвал її будинку та земельну ділянку на прилеглій до будинку території. Наявність вигрібної ями призводить до розмноження гризунів, створює постійний сморід. Вигрібна яма побудована з порушеннями норм ДБН, щодо відстані до житлового будинку, самовільно з порушенням принципу добросусідства. Крім того, житлові будинки та господарські будівлі не облаштовані інженерно-технічними засобами, що запобігають стіканню атмосферних опадів на земельну ділянку позивача, в зв'язку з чим вона просила суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди шляхом перенесення вигрібної ями, провести облаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжних ділянок, та перенесення найбільш виступаючої конструкції стіни будівлі на 1 метр.

Заперечуючи проти задоволення вказаних вимог, ОСОБА_7 подав до суду зустрічний позов, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_6 у порушення вимог ДБН у безпосередній близькості до його будівель, побудувала підсобні приміщення, які мають односхильний дах в сторону його ділянки, які не обладнані системами водовідводу та снігозатримання, в результаті чого руйнуються його будинок та прибудови. Частина огороджувальної конструкції тераси та дах тераси житлового будинку ОСОБА_6 безпосередньо примикає до зовнішніх стін його будинку, а водостічний жолоб його будинку ОСОБА_6 замурувала в стіну свого будинку, у зв'язку з чим він просив суд зобов'язати ОСОБА_6 перенести всі добудови до житлового будинку не менше як на 1 метр від стіни будинку ОСОБА_7, демонтувати огороджувальну конструкцію тераси та дах тераси, вивільнити замуровану у стіну житлового будинку по АДРЕСА_1 водостічну трубу.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2016 року позови ОСОБА_6 і ОСОБА_7 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_7 ліквідувати шляхом перенесення вигрібної ями, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_2, на допустиму відстань.

Зобов'язано ОСОБА_6 ліквідувати водостічну трубу, яка замурована в стіні житлового будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 31 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено, рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову ОСОБА_6 щодо зобов'язання ОСОБА_7 ліквідувати шляхом перенесення вигрібної ями на допустиму відстань скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення місцевого суду в частині часткового задоволення зустрічних позову ОСОБА_7 в апеляційному порядку не оскаржувалось та судом не переглядалось, а тому не підлягає перегляду у суді касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Частково задовольняючи первісний позов ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_7 збудував вигрібну яму з грубим порушенням чинних будівельних та санітарних норм, а тому є всі підстави для усунення перешкод ОСОБА_6 права користування та права розпорядження будинком, які можуть настати внаслідок експлуатації вигрібної ями.

Скасовуючи рішення апеляційного суду в частині задоволення первісного позову та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, апеляційний суд виходив із того, що обставини, на які посилається позивач, зокрема наявність на земельній ділянці відповідача вигрібної ями, не підтверджені належним та допустимими доказами у справі. Натомість ОСОБА_7 заперечує існування вигрібної ями на належній йому земельній ділянці.

Такі висновки є правильними та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка та житловий будинок по АДРЕСА_1 (а. с. 53-57)

ОСОБА_7 на праві приватної власності належить суміжна земельна ділянка та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 90, 91).

Відповідно до акта приймання в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_2, від 15 червня 1987 року, на земельній ділянці ОСОБА_7 було збудовано житловий будинок, сарай та вбиральню (а. с. 120-128).

Згідно з характеристикою до технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_2 від 12 січня 2016 року, на земельній ділянці відповідача за вищевказаною адресою збудовано житловий будинок, підвал під частиною будівлі, сарай, убиральня, гараж (а. с. 105).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 10 ЦПК України.

На суд покладається обов'язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів (ст. 57, 60 ЦПК України) на підтвердження порушення її прав в результаті наявної на належній відповідачу земельній ділянці вигрібної ями, що побудована без дотримання будівельних норм. Разом з тим відповідач заперечує наявність вигрібної ями, її також не було виявлено під час огляду земельної ділянки комісією, що була створена міським головою та про що складені відповідні акти від 26 березня 2015 року та від 05 серпня 2015 року.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного судового рішення не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК Українияк підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 31 травня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 щодо зобов'язання перенесення вигрібної ями на допустиму відстань залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня
В.М. Коротун
Л.М. Мазур
Т.О. Писана