Справа № 457/673/15-ц
провадження №4-с/457/10/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Грицьківа В.Т.

при секретарі Ринді О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Свої вимоги мотивує тим, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 винесено постанову ВП № 49339815 від 27.03.2017 р. про стягнення з нього виконавчого збору за виконання виконавчого листа № 457/673/15-ц, виданого 13.10.2015 року Трускавецьким міським судом.Дану постанову скаржник не отримував, вважає її незаконною, оскільки вона винесена з порушенням вимог Законів України "Про "іпотеку" та "Про виконавче провадження", просить її скасувати.

Скаржник та його представник не з"явилися на розгляд справи, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник скаржника подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Відповідачі - представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та головний державний виконавець Медведєв О.В. не з"явилися на розгляд справи та не повідомили суду причин своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи.

Сторони в судове засідання не зявилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 виступив майновим поручителем по кредитному Договору № 623-1910112 від 19.10.2012 р. між ПП «Дніпро ескорт» та ПАТ «Єврогазбанк». ОСОБА_1 поручився перед кредитором майном, яке належало йому на праві власності - нежитловим складським приміщенням загальною площею 234,7 кв.м., яке розташоване за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. І.Мазепи, 48.

30.07.2015 року Трускавецьким міським судом видано виконавчий лист у справі № 457/673/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлове складське приміщення загальною площею 234,7 кв.м., яке розташоване за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. І.Мазепи, 48.

12.11.2015 року головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП № 49339815 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

31.03.2017 року головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - ОСОБА_2 винесено постанову ВП № 49339815 про закінчення виконавчого провадження, згідно якої іпотечне майно було реалізовано на прилюдних торгах 09 березня 2017 року за ціною 252 068 грн.

27.03.2017 року головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - ОСОБА_2 винесено постанову ВП № 49339815 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 6846189,97 грн. за примусове виконання виконавчого листа № 457/673/15-ц щодо реалізації предмета іпотеки - нежитлового складського приміщення загальною площею 234,7 кв.м., яке розташоване за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. І.Мазепи, 48.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 53895944 від 13.05.2017 року з ОСОБА_1 частково стягнуто в рахунок погашення заборгованості виконавчий збір у сумі 23842,45 грн.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 17, ч. ч. 1, 2 ст. 25, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час вчинення виконавчих дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно п. 7 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно п. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

З матеріалів цивільної справи за позовом ПАТ "Європейський газовий банк" до ОСОБА_1, третя особа - ПП "Дніпро ескорт" про звернення стягнення на предмет іпотеки вбачається, що ОСОБА_1 не є стороною кредитних договорів між ПАТ "Європейський газовий банк" та ПП "Дніпро ескорт", а лише іпотекодавцем відповідно до договору іпотеки від 27.12.2012 року і несе відповідальність за змістом п. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку" за невиконання боржником основного зобов"язання лише в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно п. 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Тобто Законом України "Про виконавче провадження" обов'язковою передумовоювиникнення у державного виконавця права на стягнення виконавчого збору визначено факт стягнення, повернення коштів або передачі стягувачу майна.

Отже, державний виконавець при розрахунку виконавчого збору мав виходити із вартості предмета іпотеки, натомість державний виконавець помилково визначив суму виконавчого збору від загальної заборгованості за кредитом.

Крім того, згідно п. 7 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" після набрання чинності цим Законом, виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Державний виконавець Медведев О.В. виніс постанову "Про стягнення виконавчого збору" від 27.03.2017 року керуючись статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999року, пунктом 7 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року, що набрав чинності 05.10.2016.

Тобто, 27.03.2017 року при винесені оскаржуваної постанови № 49339815 державний виконавець керувався Законом, який втратив чинність.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова ВП № 49339815 від 27.03.2017 року, яка винесена головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 6846189,97 грн. є незаконною та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Скаржник пропустив строк на оскарження дій державного виконавця, оскільки про оскаржувану постанову йому стало відомо 16.05.2017 року з постанови про відкриття виконавчого провадження № 53895944 від 13.05.2017 року, що стверджується витягом з електронного реєстру поштових відправлень та звернуся зі скаргою до Трускавецького міського суду Львівської області в порядку адміністративного судочинства з позовом по даному предмету спору. 02.06.2017 року ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у даній справі. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності поважною, тому його необхідно поновити.

Керуючись статтями 73, 383-385 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження.

Визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 протиправними.

Скасувати постанову № 49339815 про стягнення виконавчого збору в розмірі 6846189,97 грн. з ОСОБА_1 винесену 27.03.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4