Справа № 219/650/17
Провадження № 2/219/1229/2017
14 березня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Шкурат К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Витрати повязані з оплатою оголошення про виклик відповідача у судове засідання просить покласти на відповідача.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи через розміщення оголошення у пресі. Відповідно до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що 01.02.2011 року між позивачем та ОСОБА_2, як клієнтом, укладено договір заповнення анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.7). Згідно з вказаною заявою, заявник згоден з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифам складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згоден з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплатити винагороди банку.
Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.
Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг, держатель доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.
Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором.
Відповідно до п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до часу усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленому банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою держателя своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим договором.
У відповідності до ч.1ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України).
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно з нормоюст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно дост.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено уст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу(ч. 2ст. 1050 ЦК України).
Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Як вбачається з копії паспорту громадянина України ОСОБА_2 з 23.04.1996 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак згідно відомостей наданих Сіверською міською радою за №517 від 08.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 28.03.2014 року знятий з реєстрації за вказаною адресою, тож відомості, які підтверджують факт проживання та реєстрації його станом на 14.04.2014 р. на території, населеного пункту де проводилася антитерористична операція в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина); 1290,18 грн. (процентна складова) суд дійшов наступних висновків.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
У постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Оскільки за порушення кредитного зобовязання стягнута пеня за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування коштами, яка є неустойкою, за одне й те саме порушення зобовязання немає, тож підстав для стягнення штрафів не має, відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню.
Згідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст.88, 209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 в частині стягнення штрафів 500,00 грн. (фіксована частина); 1290,18 грн. (процентна складова) - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Н.М.Фролова