_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3416/17
Провадження № 2-о/520/308/17
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

23.03.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 Нігари Пирузівни, за участю третіх осіб Головне управління Державної міграційної служби України, Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИЛА:

22.03.2017 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України з липня 1991 року по теперішній час для подальшого встановлення її належності до громадянства України.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Суд зазначає, що заявником в порушення ст. 235 ЦПК України невірно визначено процесуальний статус Головного управління Державної міграційної служби України та Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а саме невірно вказано «треті особи» замість вірного «заінтересовані особи».

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У заяві ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, у звязку із проблемами із здоровям та важким матеріальним становищем.

Положеннями ст. 82 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічні положення передбачено і положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того, п. 29-32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, передбачено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Суд вправі застосувати щодо одного й того самого заявника і за однією й тією ж його заявою (скаргою) як відстрочення, так і розстрочення сплати судового збору, або зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати. Зазначені дії можуть мати місце у різній послідовності або в сукупності.

На підставі викладеного, та враховуючи ненадання заявником на виконання вимог Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, письмових доказів майнового стану, суд приходить до висновку про неможливість застосування положень ст. 82 ЦПК України.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 та Розділу IV ЦПК України, а саме: заявником не надано документ, що підтверджує сплату судового збору та невірно визначено процесуальний статус Головного управління Державної міграційної служби України та Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Відповідно до п. 1.4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб /320,00 грн./.

При цьому, суд зазначає, що судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач: УК у м. Одесі (Київський р-н), код отримувача 38016923, Банк отримувача - УК у м. Одесі, код банку отримувача 828011, рахунок № 0005, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, яка подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 235 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

У задоволені заяви ОСОБА_1 Нігари Пирузівни про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 Нігари Пирузівни, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України, Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про встановлення факту постійного проживання на території України, - залишити без руху.

Повідомити заявника ОСОБА_1 Нігару Пирузівну про необхідність усунути зазначені в ухвалі недоліки у пятиденний строк з дня отримання ним ухвали суду.

Розяснити заявнику ОСОБА_1 Нігарі Пирузівні, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Васильків О. В.