Справа 431/3490/17
Провадження 2/431/1282/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року. Старобільський районний суд

Луганської області

у складі:головуючого судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом із матір'ю, без згоди та супроводу батька,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом із матір'ю, без згоди та супроводу батька.

В обґрунтування свого позову позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 24 січня 2013 року. Від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач має на меті організувати для своєї дитини відпочинок в інших країнах світу з метою розширення її світогляду, спрямувати дитину на розвиток її історичних і культурних цінностей інших народів, підготовити дитину до свідомого життя у суспільстві. Однак, через напружені стосунки із батьком дитини ОСОБА_2, останній відмовляється надавати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон разом з нею, та посилається на те, щоб було рішення суду з приводу даного питання. Позивач вважає, що його дії суперечать інтересам їхньої дитини, в результаті чого її донька позбавлена тих можливостей, про які вона вказала раніше.

Також, вважає, що згідно із діючим законодавством України, яке регулює даний вид правовідносин, вона має право на отримання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна зі своєю дитиною, без згоди та супроводу батька. У зв'язку з чим, позивачка була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, в своєму позові просила суд розглянути справу без її участі. Просила суд надати дозвіл дитині - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці міста Антрацит, Луганської області, громадянки України, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Красний Луч, Луганської області, громадянина України, на строк вісім років, а саме з 08 серпня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. А також, надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці міста Антрацит, Луганської області, громадянки України, дозвіл на виготовлення паспорту для виїзду за межі України малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Красний Луч, Луганської області, громадянина України.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги позивачки в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 24 січня 2013 року.

Від шлюбу з відповідачем позивач має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

На підставі п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно із п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитині видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки, або до досягнення нею 18-річного віку.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють,мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці, а тому на підставі ч.ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві, в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та в'їзду в Україну громадян України», ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. 313 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом із матір'ю, без згоди та супроводу батька - задовольнити в повному обсязі.

Надати дозвіл дитині - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці міста Антрацит, Луганської області, громадянки України, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Красний Луч, Луганської області, громадянина України, на строк вісім років, а саме з 08 серпня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці міста Антрацит, Луганської області, громадянки України, дозвіл на виготовлення паспорту для виїзду за межі України малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Красний Луч, Луганської області, громадянина України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров