Справа № 147/107/17
Провадження № 2/147/279/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря судового засідання Кучер І.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітнії дітей. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 17.03.2006 року з відповідачем перебувала у шлюбі. Рішенням суду від 12.12.2016 року шлюб між сторонами розірвано. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає. ОСОБА_1 одній важко утримувати дітей, оскільки вона не працює та не отримує доходів. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно. Також просила з відповідача стягнути на її користь 500,00 гривень за надання правової допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з наведеним позовом.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, погодився сплачувати на утримання дітей у розмірі 1000,00 грн., тобто по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, оскільки він не працює та має поганий стан здоровя.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася 10 травня 2006 року, ОСОБА_5 народилася 14 липня 2007 року, їх батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей серії 1-АМ №076845, серії 1-АМ №036889 (а.с.4,5).

Діти проживають з матір'ю ОСОБА_1, та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою №1248 від 16.09.2016 року, виданою виконкомом Летківської сільської ради (а.с.7).

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.12.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6).

Згідно довідки №158 від 02.03.2017 року, виданої Тростянецькою центральною районною лікарнею, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться на обліку в очному кабінеті з діагнозом атрофія зорового нерва лівого ока.

Згідно довідки №159 від 02.03.2017 року, виданої Тростянецькою центральною районною лікарнею, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться на обліку в лікаря травматолога з діагнозом: Ампутаційна кукса І пальця правої кисті на рівні основи основної фаланги І пальця правої кисті.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач не проживає з позивачем однією сімєю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязку утримувати спільних дітей, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а оскільки він офіційно не працює, аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2017 року становить 1689 грн. Протягом року прожиткові мінімуми збільшуються.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що діти станом на день звернення до суду мають повних 9 та 10 років, стягнення аліментів з відповідача на кожну дитину повинно бути не менше ніж 506,70 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зважаючи на норми ст. 184 СК України та з урахуванням положень частини 2 ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі. Разом з тим розмір твердої грошової суми аліментів не повинен бути менше розміру, встановленого ч.2 ст. 182 СК України.

Суд також враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців. Також суд приймає до уваги можливості відповідача і потреби його неповнолітніх дітей, що обов'язок утримувати дитину є обов'язком обох їх батьків, тому суд приходить до висновку, що сума аліментів в розмірі 1200 грн., тобто по 600,00грн. на кожну дитину буде обґрунтованою та законною.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень та на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, та ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 600грн.(шістсот гривень 00 коп.) на кожну дитину, щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 10.02.2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 640грн. 00 коп.(шістсот сорок гривень 00коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за надання правової допомоги в сумі 500грн.(п`ятсот гривень 00коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звертається до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя