УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/1328/16-ц

4-с/330/10/2017

"21" вересня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Федорець С.В.

при секретарі Шеліповій Ю.О.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Григоряк Яни Юріївни щодо складення розрахунку заборгованості боржника по цивільній справі № 2/330/531/2016 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання,

. ВСТАНОВИВ:

11.09.2017 р. до Якимівського районного суду Запорізької області надійшла скарга на дії державного виконавця Бердянського міськрайвідділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 від ОСОБА_1

У скарзі зазначено, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 28.09.2016 у справі № 2/330/531/2016, ухваленим за позовом ОСОБА_1, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі ? частини від усіх видів доходів (заробітку), починаючи з 18.07.2016 року до досягнення сином 23-річного віку, тобто до 10.06.2021 року, за умови, що він буде продовжувати навчання.

З метою примусового виконання рішення Якимівським районним судом Запорізької області 29.11.2016 було видано виконавчий лист № 2/330/531/2016.

Зазначений виконавчий документ із заявою про примусове виконання судового рішення 07.02.2017 року ОСОБА_1 направлено начальнику Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Як вказує ОСОБА_1 у своїй скарзі, їй відомо про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, однак відповідну постанову державного виконавця вона не отримувала. Лише 28.08.2017 року, після неодноразових звернень та скарг на дії виконавця, ОСОБА_1 отримала повідомлення про те, що на виконанні у Бердянському міськрайонному відділі ДВС знаходиться вище вказаний виконавчий лист, та розрахунок заборгованості боржника.

При цьому, з цього розрахунку не вбачається, коли саме державним виконавцем його складено, лише зазначено, що станом на 01.04.2017 року заборгованість по сплаті аліментів складає 22453,43 гривень, а станом на 01.08.2017 року 9037,70 гривень.

Зазначені дії держвиконавця щодо складення розрахунку є, за думкою скаржника, незаконним, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 195 СК України, розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилися після утримання податків, частку заробітку, визначену виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем.

Крім того, у відповідності до п.4 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється державним виконавцем, в тому числі, за заявою стягувача шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами та фізичними особами- підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, про що складається відповідний акт.

Також зазначеною Інструкцією передбачено, що доставка стягувачу грошових переказів утриманих аліментів через відділення зв'язку проводиться за рахунок платника аліментів.

Однак, як вказує ОСОБА_1 у своїй скарзі, у розрахунку заборгованості, наданому їй державним виконавцем, не зазначено суму заробітної плати та інших доходів (довічного утримання судді) боржника, що залишилися після утримання податків. Розрахунку заборгованості на 01.04.2017 року взагалі ніякого немає, лише зазначено загальну суму заборгованості.

При цьому скаржник зазначає, що взагалі стягнення аліментів державним виконавцем проводиться з 18.07.2016 року, у той час як з позовом про стягнення аліментів вона звернулася до суду 01.07.2016 року, тобто аліменти, згідно до діючого законодавства, повинні стягуватися з дня звернення до суду із відповідною позовною заявою.

Крім того, як вбачається з наданого розрахунку, контроль за правильністю та своєчасністю відрахувань державним виконавцем проведено шляхом звичайної телефонної розмови із співробітником УПФУ, щодо відомостей про нарахування заробітної плати боржникові за період до його виходу у відставку з 18.07.2016 року по 03.10.2016 року, то їх перевірка взагалі ніяким чином державним виконавцем, на думку скаржника,не проводилася.

Також ОСОБА_1 у скарзі вказує на те, що, у порушення вимог Інструкції, доставка їй, як стягувачу, грошових переказів утриманих аліментів проводиться не за рахунок боржника, а оплата доставки відраховується з суми утриманих аліментів, через що станом на день подання скарги вона недоотримала аліментів на суму 134,16 гривень.

На підставі викладеного, скаржник просив визнати дії державного виконавця щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам неправомірними, скасувати вказаний розрахунок, розрахувати заборгованість боржника ОСОБА_2 по аліментам, визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо контролю за правильністю та своєчасністю проведення відрахувань аліментів із доходів боржника, а також зобовязати державного виконавця зробити розрахунок вартості доставки стягувачу грошових коштів утриманих аліментів за рахунок платника аліментів, з урахуванням недоотриманої стягувачем суми у розмірі 134,16 гривень.

До судовогго засідання скаржник не з'явився, однак заяви про відмову від скарги не надав.

Державний виконавець Бердянського міськрайонного ВДВС ОСОБА_3 була повідомлена телефонограмою про час та місце розгляду скарги, однак до судового засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причини неявки, заперечень проти скарги до суду не надав.

У судовому засіданні були вивчені матеріали скарги :

- копія повідомлення державного виконавця на ім'я стягувача ОСОБА_1 від 09.08.2017 року про наявність виконавчого провадження, а також про наявність заборгованості по аліментам станом на 01.08.2017 року;

- копія розрахунку заборгованості від 09.08.2017 року;

- довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» про зарахування на картковий рахунок суми аліментів за період з 20.06.2017 року по 20.08.2017 року.

Також судом були досліджені матеріали цивільної справи №330/1328/16-ц, провадження №2/330/531/2016 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання.

Розгляд вищевказаних матеріалів показав наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Статтею 26 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача.

Так, 28.09.2016 року Якимівським районним судом було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі ? частини від усіх видів доходів (заробітку), починаючи з 18.07.2016 року до досягнення сином 23-річного віку, тобто до 10.06.2021 року, за умови, що він буде продовжувати навчання.

Рішення набрало законної чинності 29.11.2016 року.

29.11.2016 року Якимівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист, який, разом із заявою про прийняття до виконання, ОСОБА_1 було подано до Бердянського міськрайонного ВДВС 07.02.2017 року.

При цьому, вище вказаний виконавчий лист повністю відповідає резолютивний частині судового рішення, і останнє, в силу ст. З Закону України «Про виконавче провадження», підлягає примусовому виконанню до його фактичного виконання у повному обсязі або визнання відповідного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 369 ЦПК України.

Таким чином, оскільки у рішенні суду від 28.09.2016 року зазначено про початок стягнення аліментів з 18.07.2016 року, вказане рішення набрало законної чинності і виконавчий лист повністю відповідає судовому рішенню, виконавцем цілком правомірно проводилося обрахування заборгованості боржника по аліментам за цим виконавчим листом саме з 18.07.2016 року.

Зогляду на наведене, посилання скаржника у цій частині є безпідставними.

28.08.2017 року ОСОБА_1 отримала повідомлення про те, що на виконанні у Бердянському міськрайонному відділі ДВС знаходиться вище вказаний виконавчий лист, та розрахунок заборгованості боржника.

У відповідності до розрахунку заборгованості боржника від 09.08.2017 року за вих№17347 станом на 01.04.2017 року заборгованість по сплаті аліментів складає 22453,43 гривень, а станом на 01.08.2017 року 9037,70 гривень.

Так, цілком обґрунтованими є посилання скаржника на положення ст. 195 СК України, у відповідності до якої розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилися після утримання податків, частку заробітку, визначену виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

У наданому ж державним виконавцем розрахунку не вказано, за який період він зроблений, щодо стану заборгованості на 01.04.2017 року немає жодних посилань взагалі на будь-які суми перерахувань, а при розрахунку за травень, червень та липень 2017 року державним виконавцем не зазначено ні виду доходу боржника, ні його розміру.

Крім того, як вбачається з цього розрахунку, інформація, на підставі якої він був зроблений державним виконавцем, була отримана останнім під час телефонної розмови з працівником УПФУ. При цьому навіть не було зазначено, з працівником якого саме управління Пенсійного Фонду України відбулася розмова. Жодного посилання на документи з приводу нарахованих боржнику сум розрахунок не містить, що позбавляє стягнувача права впевнитися у правильності проведених нарахувань.

Також, на підставі наданого державним виконавцем розрахунку, суд приходить до висновку про обґрунтованість посилань скаржника на незаконну бездіяльність державного виконавця щодо здійснення контролю за правильним і своєчасним проведенням відрахувань аліментів, оскільки п.4 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється державним виконавцем, в тому числі, за заявою стягувача шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами та фізичними особами- підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, про що складається відповідний акт.

Натомість, державний виконавець при проведенні розрахунку заборгованості не посилається на будь-які акти, а відомості щодо отримання інформації про правильність та своєчасність відрахувань з організації, з якою боржник перебував у трудових відносинах до виходу у відставку (тобто до 03.10.2016 року), взагалі у розрахунку відсутні.

Крім того, згідно до наданої скаржником банківської довідки про рух грошових коштів по її банківському рахунку за період з 20.06.2017 року по 20.08.2017 року, у порушення вимог Інструкції, доставка їй (стягувачу) грошових переказів утриманих аліментів через відділення зв'язку проводилося за її рахунок, а не за рахунок платника аліментів, внаслідок чого з нарахованих на її користь сум аліментних виплат було вирахувано за доставку грошових коштів суму 134,16 гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги скаржника про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам, скасування вказаного розрахунку, визнання незаконною бездіяльність державного виконавця щодо контролю за правильністю та своєчасністю проведення відрахувань аліментів із доходів боржника, а також зобовязання державного виконавця зробити розрахунок вартості доставки стягувачу грошових коштів утриманих аліментів за рахунок платника аліментів, з урахуванням недоотриманої стягувачем суми у розмірі 134,16 гривень, є цілком обґрунтованими, підтверджені в ході судового розгляду та підлягають задоволенню.

З приводу заявленої вимоги про розрахування судом заборгованості боржника ОСОБА_2 по аліментам, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд або визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення чи іншим шляхом поновлює його порушені права та свободи, або відмовляє у задоволенні скарги.

Так, суд при розгляді даної скарги на дії державного виконавця може зобов'язати державного виконавця зробити розрахунок заборгованості у порядку та з урахуванням інформації отриманої у порядку, передбаченому Інструкцієй з організації примусового виконання рішень, на підставі офіційних даних про суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилися після утримання податків.

Саме таким чином, на думку суду, слід поновити порушені діями державного виконавця права скаржника.

У задоволенні ж вимоги про здійснення судом розрахунку заборгованості боржника за виконавчим провадженням, на думку суду, слід відмовити.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що у скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 неправомірними.

Скасувати розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2, що був направлений стягувачу 09.08.2017 року під час примусового виконання за виконавчим листом №2/330/531/2016, виданим Якимівським районним судом Запорізької області 29.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі ? частини від усіх видів доходів (заробітку), починаючи з 18.07.2016 року до досягнення сином 23-річного віку, тобто до 10.06.2021 року, за умови, що він буде продовжувати навчання.

Зобов'язати державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області розрахувати заборгованість боржника ОСОБА_2 по аліментам за виконавчим листом №2/330/531/2016, виданим Якимівським районним судом Запорізької області 29.11.2016 року, у порядку та з урахуванням інформації отриманої у порядку, передбаченому Інструкцієй з організації примусового виконання рішень, на підставі офіційних даних про суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилися після утримання податків.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 щодо відсутності контролю за правильністю та своєчасністю проведення відрахувань аліментів із доходів боржника ОСОБА_2 по аліментам за виконавчим листом №2/330/531/2016, виданим Якимівським районним судом Запорізької області 29.11.2016 року.

Зобовязати державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зробити розрахунок вартості доставки стягувачу грошових коштів утриманих аліментів за рахунок платника аліментів, з урахуванням недоотриманої стягувачем суми у розмірі 134,16 гривень при проведенні виконавчих дій в рамках виконавчого провадження за виконавчим листом №2/330/531/2016, виданим Якимівським районним судом Запорізької області 29.11.2016 року.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

На підставі ст. 389 ЦПК України, про виконання ухвали суду Бердянський міськрайонний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повинен повідомити суд та заявника ОСОБА_1, не пізніше, ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Федоерць С.В.