Ухвала

Іменем України

02 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, третя особа - Іллічівська місцева прокуратура Одеської області, про стягнення заробітку за час відсторонення від посади за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів прокуратури Овідіопольського району Одеської області, у вигляді заробітку за час відсторонення від посади з грудня 2007 року по січень 2013 року у розмірі 150 910 грн. 20 коп.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року, провадження у цій справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, й направити справу до районного суду для продовження розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, віднесено до компетенції цих органів, а не суду, відтак, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові № 6-2089цс15 від 24 лютого 2016 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Ураховуючи викладене та положення п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвали судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

І.М. Фаловська