У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю.

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання договору недійним,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2017 року представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною заявою.

Вказувала, що відповідачу належить 1/2 частка квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що існує ризик відчуження частки квартири, що належить відповідачу на користь третіх осіб, оскільки ніщо не заважає укласти фіктивні або будь-які інші угоди відносно спірного майна з третіми особами, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду, просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину квартири в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В силу вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне вказану заяву задовольнити, з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляд заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

15.12.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який укладено 25.12.2014 року між покійним ОСОБА_5, іпн. НОМЕР_1.

13.01.2017 року ухвалою суду відкрите провадження по справі та призначене судове засідання.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 27.03.2017 року № 83491625 вбачається, що ОСОБА_3 належить 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України одним з видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 6 ст. 153 ЦПК України).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що у власності відповідача перебуває частка квартири, тому вона може в будь-який час розпорядитися нею, що на думку суду утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, в разі якщо позов буде задоволено, тому суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

У разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання (ч. 7 ст. 153 ЦПК України).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1).

Про виконання ухвали проінформувати Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_6