Справа № 307/488/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області на рішення Тячівського районного суду від 08 червня 2015 року по справі за позовом Управління пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року Управління пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої пенсії. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 12.11.2007 року ОСОБА_2 звернулася до Управління пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області за призначенням пенсії по втраті годувальника. Виходячи з загального трудового стажу годувальника - 5 років 3 місяці, відповідно до ст.36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Управлінням призначено пенсію ОСОБА_2 по втраті годувальника на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. При зверненні за призначенням пенсії громадянка ОСОБА_2 надала трудову книжку годувальника ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2., яка містить запис про стаж його роботи за період з 10.01.1999 р. по 01.04.2004 р. в МПП «Аліса» Тячівського району Закарпатської області. Однак, в 2012 році спеціалістами управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області було проведено позапланову перевірку ПП «Аліса» щодо достовірності звітних даних в системі персоніфікованого обліку за період з 01.01.1999 року по 04.04.2012 року (Акт №46 від 04.04.2012 р.). В ході даної перевірки встановлено, що в.о. директором ОСОБА_5 у листопаді 2007 року (тобто, того ж місяця і року, коли ОСОБА_2 звернулася за призначенням пенсії) подано до відділу СПОВ 14 індивідуальних відомостей за 1999-2004 роки, в тому числі на ОСОБА_4, страхові внески за вказаний період не сплачені, а підтвердити стаж роботи ОСОБА_4 за вказаний період в МПП «Аліса» первинними документами неможливо, оскільки вони знищені паводком 2008 року. Протоколом № 8 від 26.03.2013 р. ОСОБА_2 припинено виплату пенсії по втраті годувальника, так як без врахування вищезазначеного періоду роботи годувальника у неї відсутнє право на пенсію по втраті годувальника. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 було подано недостовірні відомості про стаж роботи годувальника, а саме: підроблену трудову книжку ОСОБА_4, то в управлінні Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області виникла переплата у розмірі 58 625,71 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Тячівського районного суду від 08 червня 2015 року року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 04 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, у позові УПФ у Тячівському районі Закарпатської області відмовлено внаслідок його пред'явлення до неналежного відповідача.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 04 вересня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні поданого позову суд першої інстанції виходив із його необґрунтованості та недоведеності.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Згідно приписів ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 36 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності. При цьому дітям пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. У свою чергу в ст. 32 даного Закону вказано, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією до досягнення особою 23 років включно - 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки; для осіб 32 років і старших - 5 років.

Відповідно до ст.50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань із боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Аналіз наведених норм закону свідчить, що безпідставно отримана пенсія може бути повернута в примусовому порядку в разі встановлення факту недобросовісності дій набувача такої пенсії, зокрема, подання ним недостовірних (підроблених) документів. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Згідно статті 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Виходячи з п.1ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата й платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку й недобросовісності з боку набувача.

При цьому, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене в ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню лише в разі наявності цих фактів (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 р. у справі N 6-91цс14 та від 22.01.2014 р. у справі № 6-151цс13).

Матеріалами справи встановлено, що з 07.08.2004 року ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4

У листопаді 2007 року ОСОБА_2 звернулася Управління пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області для призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку із смертю ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

У позовній заяві зазначено, що при оформленні пенсії у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_2 подала до пенсійного фонду трудову книжку ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 і саме з посиланням на підробку ОСОБА_2 такої трудової книжки позивач звернувся до суду з даним позовом.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт підробки ОСОБА_2 вказаної трудової книжки.

Як вбачається з Акту №46 від 04.04.2012 р. було проведено позапланову перевірку ПП «Аліса» щодо достовірності звітних даних в системі персоніфікованого обліку за період з 01.01.1999 року по 04.04.2012 року, в якому зазначено, що в.о. директором ОСОБА_5 у листопаді 2007 року подано до відділу СПОВ 14 індивідуальних відомостей за 1999-2004 роки, в тому числі на ОСОБА_4, згідно акта перевірки сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за №566 від 10.11.1999 року складеного інспектором Тячівського райвідділу Пенсійного фонду ОСОБА_6 встановлено, що ПП «Аліса» за період з 01.03.1999 року розрахунки по страхових внескам Пенсійним фондом не проводилось із-за відсутності виробничої діяльності. Аналогічний акт перевірки сплати страхових внесків складено ОСОБА_6 від 11.02.2000 року за період з 01.03.1999 року по 01.02.2000 року. (а.с.5).

У Протоколі №8 комісії про призначення пенсій управління ПФУ в Тячівському районі Закарпатської області, зазначено, що припинено виплату пенсії у відповідності до ст.49 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки у померлого годувальника встановлено факт недостовірних відомостей про стаж роботи та нарахування заробітної плати в МПП «Аліса» (а.с.7).

Згідно пояснювальної записки в.о. директором ОСОБА_5 підтвердити стаж роботи ОСОБА_4 за вказаний період в МПП «Аліса» первинними документами неможливо, оскільки вони знищені паводком 2008 року (а.с.6).

В той же час у зазначених документах жодним чином не вказано про підробку ОСОБА_2 трудової книжки ОСОБА_4

Управління пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області не надано доказів і не доведено, що при поданні відповідачем документів для призначення пенсії по втраті годувальника відповідач вчинив будь - які зловживання (недобросовісність), що призвели до безпідставної виплати вказаної пенсії. Саме позивач, виходячи з вищенаведених приписів закону, повинен був довести факт протиправної поведінки відповідача.

За таких обставин судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в заявленому позові.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 307, 308, 313, 314, 315, і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 08 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді