Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 324/111/16 Головуючий у 1 інстанції: Кацаренко І.О.
№ провадження 22-ц/778/348/17 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

секретаря Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В позовній заяві зазначала, що 14 червня 1979 року її було прийнято на роботу в управління відповідача на посаду економіста з фінансової роботи фінансового відділу управління.

Наказом від 04 листопада 2014 року № 1080 голови правління у зв'язку з удосконалення організаційної структури та зниження зайнятості за основним місцем роботи наказано провести з 23 січня 2015 року скорочення штату і чисельності працівників в кількості 5 чоловік: головна бухгалтерія, сектор структурний підрозділ 3 чоловіка, фінансовий відділ 2 чоловіка.

Наказом № 30 від 23 січня 2015 року про припинення трудового договору (контракту) її було звільнено з посади економіста з фінансової роботи фінансового відділу управління на підставі п.1 чт.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року, її було поновлено на посаді економіста з фінансової роботи ПрАТ "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат", стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Зазначене рішення Пологівського районного суду Запорізької області мало застереження, що судове рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Тільки 19 жовтня 2015 року наказом № 708 вона була поновлена на роботі.

Вважає, що з відповідача необхідно стягнути середній заробітком за час вимушеного прогулу при затримці виконанняч рішення суду про поновлення на роботі, починаючи з 11 червня 2015 року по день поновлення на роботі по 18 жовтня 2015 року включно у сумі 9 720 грн. з вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових платежів.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача середній заробітком за час вимушеного прогулу за період з 11 червня 2015 року по 18 жовтня 2015 року включно в розмірі 9 720 грн. за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових платежів.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 червня 2015 року по 18 жовтня 2015 року включно у сумі 9612 грн. 00 коп. Виплату вказаної суми провести за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових платежів.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат" в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат" на користь держави 545 грн. 08 коп. судового збору.

Судове рішення в частині стягнення з приватного акціонерного товариства "Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат" на користь ОСОБА_3 середнього заробітку в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга гн підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних сміркувань.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив із того, що рішення суду вказує на обов'язок, а не право роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після проголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Встановлення факту порушення власником підприємства вимог ст. 235 КЗпП України щодо негайного виконання рішення суду в частині поновлення незаконно звільненого працівника, є підставою для стягнення з підприємства середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 червня 2015 року по 18 жовтня 2015 року . Розмір середньоденного заробітку позивача становив 108.00 грн. встановлений рішенням суду від 10.06.2015 року на підставі довідки, виданої відповідачем. Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 в частині стягнення 9612.00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушені строки виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі.

З таким висновком суду першої інстанції можна погодитись.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 працювала на посаді економіста з фінансової роботи фінансового відділу управління ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат».

Наказом №30 від 23 січня 2015 року про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_3 було звільнено з посади економіста з фінансової роботи фінансового відділу управління ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року у справі №324/355/15-ц поновлено ОСОБА_3 на посаді економіста з фінансової роботи ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат». Стягнуто з ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 14904 грн., в якості відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 2000 грн. Розподілені судові витрати. Рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді економіста з фінансової роботи ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» та стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.7-9).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року рішення Пологівського районного суду Запорізької області у справі №324/355/15-ц залишене без змін (а.с.10-12).

На виконання вказаних вище судових рішень в.о.Голови правління ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» 19 жовтня 2015 року видав наказ №708к про поновлення ОСОБА_3 на роботі з 10 червня 2015 року та допуск до виконання трудових обов'язків з 19 жовтня 2015 року (а.с.14,54). Так, ч. 1 ст. 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (ч. 5 ст. 235 КЗпП України).

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Оскільки зазначена норма права в імперативній формі передбачає негайне виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі відсутність у судовому рішенні вказівки про це не позбавляє рішення його обов'язковості з моменту проголошення.

Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (ч. 5 ст. 124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень за змістом статей 14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Як роз'яснено у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2 ст. 14 ЦПК України).

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Рішення Пологівського районного суду Запаорізької області від 10 червня 2015 року відповідачем виконане 19 жовтня 2015 року шляхом видання відповідного наказу, тобто із затримкою.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Визначаючи розмір середньоденного заробітку ОСОБА_3 у сумі 108 грн., суд правильно виходили із встановленої рішенням Прологівського районного суду від 10 червня 2015 року зазначеної обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, правильним є висновок суду про наявність підстав для задоволення заяви, відповідачем не спростовано розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі, з 11 червня 2015 року по 18 жовтня 2015 року в спірний період нарахування включено не було, а також у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначено, що сума в розмірі 9612.00 грн. підлягає стягненню з вирахуванням усіх необхідних платежів, в тому числі податкових.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки судами повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законні й обґрунтовані рішення, подану апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване суджове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» в особі представника Лукянчикова Ігоря Володимировича відхилити.

Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: