Справа № 505/721/17
Провадження 2-з/505/13/2017
У Х В А Л А

28.03.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

розглянувши в м. Подільську Одеської області заяву представника Держави Україна в особі Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Держави Україна в особі Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Держпродспоживслужби в Котовському районі, про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Держава Україна в особі Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в особі представника ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила визнати право власності держави Україна на камяну двоповерхову адміністративну будівлю по пров. Вокзальний-2 в м. Подільськ (Котовськ) Одеської області в особі Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів; відновити становище, яке існувало до порушення права державної власності, шляхом зобовязання ОСОБА_1 звільнити приміщення камяної двоповерхової адміністративної будівлі по пров. Вокзальний-2 в м. Подільськ (Котовськ) від фізичних осіб та майна, які знаходяться в ньому, та передати будівлю уповноваженому субєкту управління вказаним державним майном - Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Представник позивача ОСОБА_2 просив в порядку забезпечення позову накласти арешт на камяну двоповерхову адміністративну будівлю по пров. Вокзальний-2 в м. Подільськ (Котовськ) Одеської області та оголосити заборону відчуження, передачі в заставу, в оренду про що внести відповідний запис до Єдиного Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Свої вимоги мотивував тим, що на даний час спірна будівля фактично знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_1, яка не являється власником будівлі. На сьогодні позивачу стало відомо, що відповідачка намагається зареєструвати на своє імя право власності на спірну нерухомість, чим може порушити законні права власника держави Україна вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Беручи до уваги, що існує ризик того, що заявлення позивачем вимог про визнання права власності та зобовязання ОСОБА_1 звільнити приміщення може потягти за собою вчинення правочинів по відчуженню спірної нерухомості з боку відповідачки, задля уникнення обовязку повернути нерухомість належному та законному власнику, що в подальшому може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивач змушений звернутись до суду з наявним клопотанням про забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В провадженні суду перебуває справа за позовом Держави Україна в особі Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Держпродспоживслужби в Котовському районі, про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії.

Як зазначає позивач в нього є побоювання, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення, оскільки відповідач може розпорядитися майном до вирішення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачам та знаходяться у них або інших осіб.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реально можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідач може відчужити належне їй майно, що призведе до того, що виконання рішення суду, у випадку задоволення судом вимог позову, буде істотним чином ускладнено чи унеможливлено.

Визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання рішення суду в разі його задоволення, заходи забезпечення позову випливають із суті заявлених позовних вимог і гарантують виконання можливого рішення суду, вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, тому заява про вжиття заходів щодо забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 152 ч.1 п.1,153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В порядку забезпечення позову Держави Україна в особі Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, , місцезнаходження: вул. Бориса Грінченка, 1, м. Київ, 01001, до ОСОБА_1 про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії - накласти арешт на камяну двоповерхову адміністративну будівлю по пров. Вокзальний-2 в м. Подільськ (Котовськ) Одеської області, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2, БОС, 203, кв.17, та оголосити заборону відчуження, передачі в заставу, в оренду про що внести відповідний запис до Єдиного Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Ухвала суду щодо забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який її постановив протягом 05 днів з дня отримання її копії.

С у д д я -