Справа 431/3939/17
Провадження 2/431/1395/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2017 року Старобільський районний суд
Луганської області
у складі:головуючого судді Озерова В.О.,
при секретарі Дубініній О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,
встановив:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, у якій просить суд визнати спільним сумісним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1 (вул. Кірова) в м. Старобільськ Луганської області, визнати за нею право власності на ? частину квартири № 3 з прибудовою А1-1 площею 24,5 м2 в буд. № 20 по вул. Монастирській (вул. Кірова) в м. Старобільськ Луганської області.
В обґрунтування свого позову позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2002 року. За період шлюбу вони придбали квартиру АДРЕСА_2 (вул. Кірова) в м. Старобільськ Луганської області. За цей час вони з відповідачем зробили в квартирі капітальний ремонт та побудували до квартири прибудову у вигляді кімнати площею 24,5 кв. м., оскільки разом з ними проживає мати відповідача, яка є інвалідом ІІ групи і потребує особливих умов проживання. На теперішній час у них з відповідачем склалися неприязні стосунки і вона бажає поділити спільно нажите майно, але відповідач відмовляється в добровільному порядку вирішити питання про розподіл квартири. У звязку з чим, позивачка була вимушена звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги позивачки в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.
Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з таких підстав.
Згідно ст.ст. 60, 61, 70 СК України будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Судом встановлено, що 17.08.2002 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружилися, актовий запис № 90, складений Старобільським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині ОСОБА_2.
За час перебування у шлюбі було придбано, згідно договору купівлі-продажу квартири від 01.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області, квартиру АДРЕСА_1 (вул. Кірова) в м. Старобільськ Луганської області, покупцем якої є ОСОБА_2
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Старобільського РБТІ № 2580148 від 16.01.2004р. та технічного паспорту на квартиру № 3 з прибудовою А1-1 площею 24,5 м2 в буд. № 20 по вул. Монастирській (вул. Кірова) в м. Старобільськ Луганської області, власником квартири є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2003 р., реєстраційний №3906.
При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майно подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.
Сторони не вказали про наявність іншого майна подружжя, крім спірного.
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.
Судом встановлено, що квартира № 3 з прибудовою А1-1 площею 24,5 м2 в буд. № 20 по вул. Монастирській (вул. Кірова) в м. Старобільськ Луганської областібула придбана під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, а тому є спільним майном подружжя.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_1 (вул. Кірова) в м. Старобільськ Луганської областіє спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а, відтак, в порядку поділу спільного сумісного майна слід визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири № 3 з прибудовою А1-1 площею 24,5 м2 в буд. № 20 по вул. Монастирській (вул. Кірова) в м. Старобільськ Луганської області.
Керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 358, 364 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжязадовольнити.
Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (вул. Кірова) в м. Старобільськ Луганської області.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 право власності на ? частину квартири № 3 з прибудовою А1-1 площею 24,5 м2 в буд. № 20 по вул. Монастирській (вул. Кірова) в м. Старобільськ Луганської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров