АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/204/17 Номер провадження 22-ц/786/2023/17Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко Ю. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства імені Зубковського про витребування земельної ділянки із чужого незаконного користування, третя особа Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного підприємства імені Зубковського (далі - ПП ім. Зубковського) про витребування земельної ділянки із чужого незаконного користування, третя особа Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району, з кадастровим номером НОМЕР_1, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого 14 липня 2010 року. 15 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі № 8. ОСОБА_2 вважає даний договір нікчемним, оскільки він не відповідає вимогам Закону України «Про оренди землі» та ст.ст. 203, 207 ЦК України, зокрема договір не зареєстровано, не вказана орендна плата із зазначенням її розміру, не визначено чи здійснюється орендна плата із урахуванням індексації, не зазначено щодо відповідальності при випадковому знищенні або пошкодженні об'єкта оренди, не визначено відповідальність щодо страхування об'єкта нерухомості та невідомо хто саме від імені ПП ім. Зубковського підписав даний договір.

Просила витребувати у ПП ім. Зубковського із незаконного користування вищевказану земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Ярмаківської сільської ради та повернути власнику ОСОБА_2

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2017 року у задоволенні позові ОСОБА_2 до ПП ім. Зубковського про витребування у ПП ім. Зубковського із незаконного користування та повернення їй земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Ярмаківської сільської ради відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими.

ОСОБА_2 та її представник будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПП ім. Зубковського, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,00 га, розташованої на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району, призначеної для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером НОМЕР_1, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 14 липня 2010 року (а.с.4).

15 грудня 2012 року між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ПП ім. Зубковського було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки № 8, при цьому у п. 8 Договору 1 зазначено, що договір укладено на 5 років, а п. 9 Договору визначено, що орендна плата орендарем вноситься у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 5, 7) та підписано акт про передачу та прийом зазначеної земельної ділянки (а.с.6).

22 лютого 2017 року здійснено державну реєстрацію даного договору, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 28-29) та копією реєстраційної справи (а.с.84-99). Даний договір підписаний позивачем, як орендодавцем, та директором ПП ім. Зубковського ОСОБА_3, як орендарем, що підтверджується довідкою даного підприємства від 06 березня 2017 року № 28 (а.с.27), в межах наданих повноважень, що підтверджується протоколом зборів учасників зазначеного підприємства від 28 грудня 2006 року (а.с.26) та копією Статуту (а.с.52-55).

При цьому, колегія суддів аналізуючи матеріали справи прийшла до переконання, що судом першої інстанції прийнято правильне рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки відсутні правові підстави для витребування майна (земельної ділянки) у відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ПП ім. Зубковського ст. 15 Закону України «Про оренду землі» не ставить під сумнів правильність рішення суду першої інстанції.

Так, згідно правової позиції викладеної в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ст. 215 ЦК України слід розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні та оскаржувані. Нікчемні це ті, недійсність яких прямо встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220,ч. 1 ст. 224 цього Кодексу тощо) Оскаржувані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч.1 ст. 225 цього Кодексу, тощо). Оскаржуваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом (ч. 2 ст. 215 ЦК України)

Із змісту ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час укладення договору, слідує, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Тобто відповідно до Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі у якому відсутні умови передбачені ст. 15 цього Закону, є оскаржуваний, оскільки закон не вказує на його нікчемність.

Проте, вимоги про визнання договору недійсним не заявлялося.

Також, договір, як було вірно встановлено судом першої інстанції, був зареєстрований у встановленому законом порядку, а відтак на час розгляду справи набрав чинності.

За правилами ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відтак, на час розгляду справи договір оренди землі набрав чинності, а вимоги про визнання його недійсним не заявлялося, а тому виходячи із принципу презумпції правомірності правочину підстави витребувати майно (земельну ділянку) відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що реєстрація договору відбулася після звернення до суду не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки на час винесення рішення судом першої інстанції, як і на даний час, державна реєстрація є чинною та не скасована.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції проаналізувавши умови договору оренди землі, в межах заявлених вимог, прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав вважати укладений договір нікчемним.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції та не дають підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.О. Панченко

О.В. Прядкіна