Справа № 362/3878/16-ц Головуючий у І інстанції Марчук О. Л.
Провадження № 22-ц/780/1475/17 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 38 14.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лівінського С.В.,

при секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області Іванніков Іван Михайлович, про визнання недійним заповіту, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом про визнання недійним заповіту, який обґрунтовувала тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після своєї померлої матері ОСОБА_5, а відповідач є її спадкоємцем за заповітом.

Посилалася на експертний висновок, відповідно до якого рукописний запис в оскаржуваному заповіті виконано за допомогою такого технічного способу підробки, як перемальовування на просвіт, що позивач вважає дефектом волі заповідача, а тому просив визнати недійсним заповіт своєї матері від 28 квітня 2015 року з підстав невідповідності вимогам ч.3 ст.203 і ч.1 ст.215 ЦК України.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позов.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що до позовної заяви не додано та в судовому засіданні не надано будь-яких фактичних, прямих, беззаперечних доказів, які б підтверджували ту обставину, що при підписанні заповіту від 28 квітня 2015 року волевиявлення ОСОБА_5 не було вільним і не відповідало її внутрішній волі.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 28 квітня 2015 року ОСОБА_5 було складено заповіт, яким належну їй квартиру АДРЕСА_1 вона заповіла ОСОБА_3 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 03 серпня 2015 року (а.с.10).

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України, на яку посилається позивачка, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із Висновком експерта №163 від 05 серпня 2016 року, рукописний запис: «Заповіт прочитаний вголос та підписаний мною особисто ОСОБА_5» у першому примірнику заповіту від 28.04.2015 року, що виконаний на бланку серії НАН №244341 і у другому примірнику цього ж заповіту, виконано за допомогою такого технічного способу підробки як перемальовування на просвіт, тобто вказані рукописні записи виконані з технічною підробкою (а.с.58-67).

Виходячи з наведеного, суд оцінив вказаний висновок експерта, як такий, що не має інформації щодо предмету доказування, оскільки не містить даних про те, що оскаржуваний заповіт підписано не ОСОБА_5, а іншою особою.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Крім того, суд дійшов вірного висновку, що висновок експерта №163 від 05 серпня 2016 року не містить відповіді на питання: «чи виконано підпис від імені ОСОБА_5 в заповіті від 28.04.2015 року, ОСОБА_5 чи іншою особою?».

Дослідження обставин щодо підпису спірного правочину та вирішення питання його належності особі, якою він вчинений, як вірно вважав суд першої інстанції, і є визначальним та основним і головним у встановленні волевиявлення учасника правочину.

Клопотань або заяв про призначення і проведення відповідного виду експертизи з метою встановлення належності ОСОБА_5 підпису в заповіті від 28.04.2015 року, представником позивача і/або іншими учасниками процесу в судовому засіданні не заявлено.

Доводи сторони позивачки відносно того, що заповіт виконано за допомогою такого технічного способу підробки, як перемальовування на просвіт, суд вірно не прийняв до уваги з тих підстав, що це не свідчить про дефект волі ОСОБА_5, оскільки факт вказаного у спірному заповіті волевиявлення заповідача підтверджує її особистий підпис у заповіті, що виконаний нею власноручно.

Згідно з ч.3 ст.10 та ч.1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, в порушення наведених вимог процесуального закону до позовної заяви не додано та в судовому засіданні під час розгляду справи позивачкою не надано будь-яких фактичних, прямих, беззаперечних доказів, які б підтверджували ту обставину, що при підписанні заповіту від 28.04.2015 року волевиявлення ОСОБА_5 не було вільним і не відповідало її внутрішній волі.

Судом також зазначено, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини і не прийняла спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1272 ЦК України.

При цьому, суд врахував ту обставину, що рішенням суду апеляційної інстанції, яке відповідно до норми статті 319 ЦПК України набрало законної сили, позивачці відмовлено у продовженні строку для прийняття спадщини після померлої матері.

Отже, під час розгляду справи судом не встановлено і з матеріалів справи не вбачається, що існують передбачені частиною третьою статті 203 і ч.1 статті 215 ЦК України, на яку посилається позивачка, підстави для визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 від 28 квітня 2015 року.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відмови в задоволенні позову.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: