Ухвала

02 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер України» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер України» - Манойленко Катерини Володимирівни на рішення апеляційного суду

м. Києва від 20 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом та, з урахуванням його уточнень, просив скасувати наказ № 161-к від 25 серпня 2015 року про припинення трудового контракту (договору)

№ 144 від 19 грудня 2013 року та звільнення з роботи ОСОБА_4, поновити його на роботі на посаді національного директора з продажу, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер України» (далі - ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер України») середній заробіток за час вимушеного прогулу, який станом на 30 червня 2016 року, з врахуванням отриманої допомоги по безробіттю, становив 933 489 грн 30 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 19 грудня 2013 року працював на посаді національного директора з продажу у ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна». 25 червня 2015 року отримав повідомлення за № 1325/2 від 12 червня 2015 року про заплановане вивільнення з підстав скорочення чисельності та штату працівників товариства на підставі наказу № 110/1-ОД від 12 червня 2015 року про внесення змін до штатного розпису, відповідно до якого виведена з штатного розпису лише одна посада - національного директора з продажу.

25 серпня 2015 року його було звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України в з'язку зі скороченням штату працівників.

Зазначене звільнення вважає незаконним, оскільки на підприємстві фактично не відбулось скорочення чисельності або штату працівників, оскільки, з моменту його повідомлення про наступне вивільнення і до моменту звернення до суду відповідач здійснював набір нових працівників на роботу, відповідно збільшувалась їх кількість, що підтверджується звітністю 1-ДФ, поданою до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві. Крім того, ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер України» не було дотримано положень ст. 49-2 КЗпП України при його звільненні, а саме не запропоновано будь-якої наявної вакансії за його кваліфікацією, які були на підприємстві, положення ст. 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі, ч. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки з 21 серпня

2015 року він перебував на лікарняному, а також щодо необхідності отримання згоди профспілки на його звільнення.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня

2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Визнано незаконним наказ ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер України» № 161-к від 25 серпня 2015 року про звільнення

ОСОБА_4

Поновлено ОСОБА_4 на посаді національного директора з продажу ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер України» з

20 жовтня 2016 року.

Стягнуто з ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер України» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1 290 011 грн 70 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер України» - Манойленко К.В., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права потребують перевірки в судовому засіданні.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд ХелсКер України» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер України» - Манойленко Катерини Володимирівни на рішення апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., ЗавгородняІ.М., Коротун В.М.