Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"07" березня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., при секретарі Сініловій Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона ОСОБА_1 є власником 72/150 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі Рішення Іллічівської районної адміністрації, замість свідоцтва про право власності № 22630 від 21.07.1994 року. Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яким на підставі того ж Рішення Іллічівської районної адміністрації належить кожному по 39/150 частин зазначеної квартири та які зареєстровані в ній. Відповідач ОСОБА_2 тривалий час (понад чотирьох років) не проживає за зазначеною адресою, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні квартири, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. У квартирі не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Позивачка просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. .

За викладених обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського Бюро технічної інвентаризації встановлено, що ОСОБА_1 є власником 72/150 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі Рішення Іллічівської районної адміністрації, замість свідоцтва про право власності № 22630 від 21.07.1994 року. Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яким на підставі того ж Рішення Іллічівської районної адміністрації належить кожному по 39/150 частин зазначеної квартири.

З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка ОСОБА_1 є власником 72/150 частин квартири АДРЕСА_3, а отже, наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що повязані з володінням та користуванням цим майном.

Згідно довідки КСН «Центральний ІІ» № 559 від 26.01.2017 року встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не проживає з 2012 року по теперішній час.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені

строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 понад чотири роки, він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 174, 209, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко