Справа № 361/6794/17
Провадження № 2-з/361/149/17
У Х В А Л А

27 листопада 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в розмірі 83309 грн. 44 коп. завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10 червня 2017 року.

До початку слухання даної справи по суті представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на будь-яке рухоме і нерухоме майно у випадку їх існування, яке буде виявлено в ході виконавчого провадження з виконання ухвали суду про забезпечення позову, що належить ОСОБА_3 в межах позовних вимог, а також просив заборонити вчиняти будь-які дії з майном на яке буде накладено арешт.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

У частині 3 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", відповідно до якої, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, ч. 3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зважаючи на викладене, зміст заявлених позовних вимог, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Правових підстав для одночасного застосування двох видів забезпечення позову, а саме накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження майна, які є майже ідентичними за своєю природою, суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, що належать ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 83309 грн. 44 коп. (вісімдесят три тисячі триста девять гривень сорок чотири копійки)

Виконання даної ухвали доручити Броварському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвала про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Радзівіл А.Г.