Справа № 308/7776/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

з участю боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді подання головного державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з поданням звернулася головний державний виконавець Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування вимог у поданні зазначено, що на виконанні в Ужгородському РВ ДВС перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 49518243 з примусового виконання виконавчого листа № 308/7776/15-ц від 27.11.2015 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 730 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01.07.2015 року та до досягнення дітьми повноліття.

У поданні вказує, що державним виконавцем 02.12.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку та зобовязано його зявитися у строк до 09.12.2015 року. Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику було надіслано розрахунок заборгованості по аліментам. Боржник на зазначену у постанові про відкриття виконавчого провадження дату до відділу не зявився.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

У поданні зазначено, що 14.12.2015 року державним виконавцем було надіслано запити до реєструючих майно установ про зареєстроване за боржником рухоме та нерухоме майно. Згідно з відповідями за боржником зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_4, рухоме майно за боржником не зареєстровано, дані про отримання доходів та відкриття рахунків у банківських установах відсутні.

За твердженням державного виконавця за період з 01.07.2015 року по 24.11.2016 року боржником було сплачено аліментів на 6000 грн. та за період з лютого по листопад 2016 року боржником не сплачено жодних коштів.

14.12.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, копії якої надіслано до відповідних установ для виконання та боржнику для відома. Інформацію про заборону відчуження було внесено до Єдиних державних реєстрів заборон відчуження рухомого та нерухомого майна.

19.08.2016 року державним виконавцем було надіслано на адресу боржника розрахунок заборгованості по аліментам та зобовязано його зявитись до відділу ДВС 26.08.2016 року для надання пояснення з приводу несплати аліментів. Боржник не зявився, пояснень з приводу несплати аліментів не надав.

19.08.2016 року державним виконавцем письмово було проінформовано стягувача ОСОБА_3 про її право звернутись до правоохоронних органів із заявою про притягнення боржника ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів.

Державний виконавець вказує, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.11.2016 року склала суму 17360,00 грн.

Державний виконавець вважає, що враховуючи вищенаведене, а також те, що протягом періоду з 01.07.2015 року по 24.11.2016 року рішення суду боржником не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

З посиланням на викладене державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в сумі 730 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01.07.2015 року та до досягнення дітьми повноліття.

У судове засідання державний виконавець не зявилася, при цьому згідно з прохальною частиною подання просить розгляд справи провести без державного виконавця.

Боржник ОСОБА_1, якого було викликано у судове з метою надання пояснень з приводу виконання рішення суду, у даному судовому засіданні пояснив, що на сьогоднішній день ним фактично майже у повному обсязі сплачено заборгованість по аліментам, про що надав копії відповідних квитанцій про зарахування коштів на рахунок стягувача ОСОБА_3 Також боржник повідомив суду, що постанову про відкриття провадження він не отримував та йому не було відомо про виконавче провадження.

Заслухавши пояснення боржника, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в Ужгородському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області знаходиться на виконанні виконавче провадження (ВП № 49518243) з примусового виконання виконавчого листа № 308/7776/15-ц, виданого 27.11.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 730,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01.07.2015 року та до досягнення ними повноліття.

02.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Однак, жодних доказів того, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження було надіслано чи вручено боржнику ОСОБА_1, суду не подано.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом..

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобовязань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання зобовязань, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається в даному випадку на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, а сама по собі заборгованість за виконуваним рішенням не свідчить про ухилення боржника від виконання зобовязань.

Разом з тим, під час розгляду подання боржник надав суду копії квитанцій про зарахування ним коштів на рахунок стягувача у 2017 році.

Також у матеріалах подання відсутні будь-які докази, які свідчать про отримання боржником викликів до Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області та у поданні йдеться лише про наявність у боржника невиконаного грошового зобовязання, без визначення причин та доцільності відповідного обмеження, обставин, які обумовлюють прийняття такого рішення.

Водночас, суд зауважує, що встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, як просить державний виконавець у прохальній частині подання, не враховуватиме специфіки виконуваного рішення і може тлумачитися як обмеження боржника у праві виїзду за кордон на весь період виконання зобовязань із сплати аліментів на утримання дітей, зокрема, до їх повноліття. За відсутності заборгованості за виконуваним рішенням суду таке обмеження вочевидь порушуватиме права боржника у виконавчому провадженні (ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України).

За наведених обставин суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча О.М. Світлик