Справа № 680/142/17 № 2/680/111/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2017 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання Стандрійчук М.П.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Новоушицької селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача посилаючись на те, що 15 вересня 1997 року помер її чоловік ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина, яку вона прийняла.

За життя ОСОБА_3 був членом КСП «Русь» с.Пилипи-Хребтіївські Новоушицького району Хмельницької області, якому було передано землю на підставі Державного акту на право колективної власності серії ХМ №030. Згідно зі списком, доданого до державного акту на право колективної власності, спадкодавець рахувався під номером №505.

14 жовтня 1997 року при розпаюванні земель КСП «Русь» на його імя було видано сертифікат серії ХМ №0371093 на право на земельну частку (пай) розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах.

Позивачка не має можливості отримати свідоцтво про спадщину на земельну частку (пай), що належала спадкодавцю, тому вимушена звернутися до суду про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві.

Представник відповідача надав суду заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності.

Суд заслухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Пунктами 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (п. 1).

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує це право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець має право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК Української РСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.11).

Спадкодавець ОСОБА_3 помер 15 вересня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №067479 виданим 16 вересня 1997 року Пилипо-Хребтіївської сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, актовий запис №28.

Свідоцтвом про шлюб виданим повторно Новоушицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 14 лютого 2017 року підтверджується, що позивачка та ОСОБА_3 були подружжям.

Факт зміни прізвища позивачки підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №155642 виданим повторно Новоушицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 14 лютого 2017 року.

Згідно з довідкою Новоушицької селищної ради № 258 від 10 лютого 2017 року ОСОБА_3 належала земельна ділянка(пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після його смерті в управління та розпорядження спадковим майном вступила дружина ОСОБА_2, спадкоємець за законом.

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області вартість земельних паїв із земель колишнього КСП «Русь» с.Пилипи-Хребтіївські Новоушицького району Хмельницької області станом на 01.01.2017 рік становить 39333,13 грн. із них 31991,89 грн (рілля) та 7341,24 грн. (багаторічні насадження).

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_4 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Русь» с.Пилипи Хребтіївські Новоушицького району Хмельницької області після смерті ОСОБА_3, який помер 15 вересня 1997 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно.

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу №90/01-16 від 03 березня 2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3, який помер 15 вересня 1997 року, не заведена.

За списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №030, виданого 23 грудня 1997 року КСП «Русь», прізвище ОСОБА_3 прописано за №505.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Зі змісту вказаної норми випливає, що особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю і включення до списку осіб, доданого до цього акта.

Згідно зі ст.9 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_3 помер 15 вересня 1997 року. На день його смерті списку громадян - членів КСП ім.Кірова, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, як і самого цього державного акту не було, а тому він не набув право на земельну частку (пай).

Разом з тим, визнання позову відповідачем за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає перевірці судом на предмет відповідності закону та дотримання прав, свобод, чи інтересів інших осіб.

Водночас, визнання відповідачем цього позову суперечить вимогам ст.9 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року та ч.3 ст.1218 ЦК України, тому не приймається до уваги судом.

Оскільки в ході судового розгляду не знайшов підтвердження факт належності ОСОБА_3 на час відкриття спадщини права на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «ім.Калініна» хоч він і був включений у списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) КСП «ім.Калініна», оскільки помер ще до розпаювання земель та видачі Державного акту на право колективної власності на землю, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 60, 174, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.16, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст.9, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, суд,

В И РІ Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до Новоушицької селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5