УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 141 2410,05 доларів США, що еквівалентно 1 128 939 грн 72 коп.

На обґрунтування позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» посилалось на те, що 07 лютого 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 93 900 доларів США з кінцевим терміном погашення до 07 лютого 2018 року та зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 13,40 % річних.

12 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого банк передав у власність товариству, а товариство прийняло права грошової вимоги, існуючі або майбутні, банку до боржників і гарантів щодо погашення заборгованості, що виникли на підставі кредитних договорів та договорів забезпечення.

Позивач вказав, що ОСОБА_4 належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку товариство просило стягнути з відповідачки.

Заочним рішеннямДніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 128 939 грн 72 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість по тілу кредиту в розмірі 81 090,03 доларів США, що еквівалентно 648 152 грн 61 коп. та заборгованість за процентами в розмірі 35 283,77 доларів США, що еквівалентно 282 023 грн 17 коп., всього стягнуто 116 373,80 доларів США, що еквівалентно 930 175 грн 78 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзіпредставник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, дійшов висновку про доведеність заявлених позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, врахував правові позиції, висловлені у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року в справі № 6-2469цс16 та у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-133цс14, дійшовши обґрунтованого висновку, що за кожним черговим ануїтетним платежем строк позовної давності обраховується окремо, вимоги про стягнення несплачених щомісячних платежів, строк сплати яких настав поза межами трирічного строку від дати подання позову, а саме до 09 серпня 2010 року є такими, що пред'явлені з пропуском строку позовної давності, тому вимоги ТОВ «Кей-Колект» про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 003,26 доларів США та процентах за користування кредитом в розмірі 16 863,99 доларів США пред'явлені поза межами трирічного строку позовної давності

Крім того, апеляційний суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності щодо стягнення кредитної заборгованості, нарахованої ТОВ «Кей-Колект» після 09 серпня 2010 року, оскільки спірним договором кінцевий строк повного погашення заборгованості за кредитом визначено не пізніше 07 лютого 2018 року, тобто позов ТОВ «Кей-Колект» подано в межах строку позовної давності.

Доводи касаційної скарги про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки останній платіж відповідачем було здійснено у 2009 році, а з позовом до суду ТОВ «Кей-Колект» звернулося тільки у 2013 році не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 12.1. розділу 12 спірного договору право на дострокове повернення кредиту настає після невиконання позичальником вимоги про його повернення.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В.Попович