Справа № 539/1406/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарях Мирна Т.Ф., Карпенко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, мотивуючи тим, що 17.12.2011 р. між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням суду від 29.05.2017 року їх шлюб було розірвано. Відповідач покинула його з дитиною, а сама перейшла проживати в інше місце. Після звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_2 почала звертатися до нього з питань допуску до спілкування з дитиною, проти чого він не заперечував, однак поставив умову, щоб відповідачка бачилася з дитиною лише у його присутності. Під час їх спільного проживання відповідачка застосовувала до дитини фізичну силу. Дитина весь час проживала разом із ним та його матірю, яка на даний час знаходиться на пенсії. Таким чином, у неї буде можливість займатися онукою під час його перебування на роботі. При визначенні місця проживання дитини разом із ним, вона буде проживати у будинку, де створені для дитини всі умови для проживання та навчання, власником будинку є його мати. У відповідача ОСОБА_2 власного житла не має. Вважав, що визначення місця проживання дитини разом із ним, буде відповідати інтересам дитини.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 прохав суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ним. (а.с. 2-4).

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, мотивуючи тим, що на даний час між нею та відповідачем ОСОБА_1 є спір щодо визначення місця проживання їх спільної дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час вона із дитиною проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 у будинку, який належить на праві власності її матері ОСОБА_4 У даному будинку створені всі умови для проживання дитини. Вишневий дошкільний садок Сонечко гарантував зарахування дочки на навчання з 14.08.2017 року. Відповідач на протязі останніх 7 років ніде не працював, самостійного доходу не мав. Вони проживали за рахунок її заробітку та коштів допомоги на дитину. ОСОБА_1 характеризується грубістю, схильний до фізичних образ, застосовував до неї фізичне насильство. У травні 2017 року вона змушена була піти з будинку, де вони проживали однією сімєю в м. Лубни по вул. Лісна, 14 через застосоване до неї фізичне насильство відповідачем ОСОБА_1 У звязку з розлученням неодноразово чула погрози від ОСОБА_1 , а саме, що він забере у неї дитину. Вона має постійне місце роботи, а саме працює у Лубенській міській лікарні з 2010 року по теперішній час. Вважала, що у висновку служби в справах дітей виконкому Лубенської міської ради від 29.06. 2017р. № 166 не зазначено виняткових обставин, які б давали підстави для розлучення її із дочкою та не встановлено обставин згідно ст. 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом із матірю. Вона не має наміру перешкоджати батьку у здійсненні його прав та обовязків щодо спілкування та виховання дитини.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 прохала суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із нею. (а.с. 35-37).

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.07.2017 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та обєднато його в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини. (а.с. 55).

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 власний позов підтримав та прохав його задовольнити та в задоволенні зустрічного позову прохав відмовити, обгрунтовував позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві. Пояснив, що в квітні 2017 року ОСОБА_2 забрала речі та пішла з будинку, де вони сімєю проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. У червні 2017 року, коли його не було вдома, ОСОБА_2 забрала дитину, після чого він повернув дитину додому, де ОСОБА_2 періодично її навідувала. У вересні 2017 року ОСОБА_2 знову забрала дитину та з цього часу дитина проживає разом з нею.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 підтримала, в задоволенні зустрічного позову прохала відмовити, мотивуючи тим, що батьки мають рівні права щодо дитини. Якщо керуватися інтересами дитини, то їй краще буде проживати разом із батьком в м. Лубни, де вона проживала ще з народження.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 власний зустрічний позов підтримала та прохала його задовольнити та в задоволенні первісного позову прохала відмовити. Пояснила, що дитина дійсно любить обох батьків. ОСОБА_1 піднімав на неї руку, дитина була свідком її із ОСОБА_1 конфліктів, що негативно впливало на психіку дитини. На даний час дитина проживає разом із нею, вона працює, вихованням дитини займалася постійно. За місцем теперішнього проживання дитини для неї створені всі необхідні умови.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 зустрічний позов ОСОБА_2 підтримав, в задоволенні первісного позову прохав відмовити, мотивуючи тим, що по справі виключних підстав для розлучення дитини з матірю не встановлено. ОСОБА_2 працює, займається вихованням дитини. Догляд за малолітньої дитиною дівчинкою з огляду на її вік більш ефективним буде зі сторони матері. Посилання ОСОБА_1 на борги та повідомлення, що надходять від банків є безпідставними, оскільки борги утворилися за час спільного проживання сторін у шлюбі, при цьому все придбане майно залишилося у ОСОБА_1

Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради ОСОБА_7 пояснила, що до служби звернулася ОСОБА_2, а потім також ОСОБА_1 з питань визначення місця проживання спільної дитини. При цьому батько надав необхідний пакет документів. Комісія прийняла рішення визначити місце проживання дитини разом із батьком ОСОБА_1

Зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

17.12.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.05.2017 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Встановлено та визнається особами, які беруть участь у справі, що станом на час розгляду справи ОСОБА_1 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, а ОСОБА_2 проживає разом із дитиною ОСОБА_3 за адресою с. Вишневе Оржицького району вул. Гайдара, 14.

ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, працює у ТОВ Лубенський молочний завод, за місцем роботи характеризується позитивно згідно характеристики вуличного комітету від 5.05.2017р., довідки ТОВ Лубенський молочний завод від 19.10.2017 р., характеристики ТОВ Лубенський молочний завод від 18.07.2017р.

ОСОБА_2 згідно характеристики Лубенської ЦМЛ з 2010 року працювала у Лубенській ЦМЛ, за місцем роботи характеризувалася позитивно, згідно копії трудової книжки та довідки від 28.09.2017р. з 27.09.2017 року працювала у ПП Воронинці, відповідно до довідки від 16.11.2017р. з 3.11.2017р. працює у СТОВ Вишневе-Агро.

Відповідно до довідки Вишневої сільської ради Оржицького району від 26.09.2017р. ОСОБА_2 проживає разом із ОСОБА_3 без реєстрації в с. Вишневе по вул. Гайдара, 14.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.12.1994 року ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку за адресою с. Вишневе Оржицького району, у якому вона проживає на даний час.

Відповідно до довідки Вишневого ДНЗ Сонечко від 28.09.2017р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує даний дошкільний навчальний заклад з 28.09.2017р.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Лубенської міської ради від 21.06.2017р. № 7 рекомендовано виконавчому комітету тимчасово визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 за адресою м. Лубни вул. Лісна, 14 до вирішення питання в суді.

Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 29.06.2017 р. № 166 тимчасово визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом із матірю ОСОБА_8 за місцем її проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 до вирішення справи судом.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 6.11.2017 р. визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 29.06.2017 р. № 166.

Також в судовому засіданні були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є головою вуличного комітету вул. Лісна, дитина ОСОБА_3 більш прихильна до батька, він за нею більше турбувався, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 часто були сварки.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_1 постійно турбується за дитиною, дитина більш прихильна до батька.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_1 є її сином та вона проживала разом із сімєю сина. Були випадки, що ОСОБА_2 кричала на дитину та била її, недобросовісно виконувала свої обовязки щодо виховання дитини. У її будинку створені кращі умови для проживання дитини ніж ті, в яких зараз дитина проживає.

Свідок ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 пояснювали, що вони разом працювали із ОСОБА_2 в Лубенській ЦМЛ м. Лубни та знають про відносини між сторонами по справі. Так, ОСОБА_2 працювала та часто приходила на роботу з дитиною, оскільки її можливо не було на кого залишити. Дитина дуже привязана до матері і більш прихильна до неї, ніж до батька.

Свідок ОСОБА_12 також пояснювала, що була на дні народження у сімї ОСОБА_2 та була свідком того, як ОСОБА_1 застосовував фізичне насильство до ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_4 пояснювала, що вона є матірю ОСОБА_2 Зараз дочка із дитиною проживає у неї. В будинку є всі умови для проживання дитини. Дитина дуже привязана до матері та більш прихильна до неї.

Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Як вбачається із матеріалів справи дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не досягла віку 10 років.

Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як вбачається із пояснень допитаних в судовому засіданні свідків, дитина прихильна як до батька, так і до матері. При вирішенні спору суд враховує вік дитини, а саме що їй виповнилося лише 4 роки, її стать. Мати дитини ОСОБА_2 працює, є співвласником будинку, у якому проживає зараз із дитиною, будь яких перешкод у тому, щоб дитина проживала разом із матірю, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд вважає, що по справі не має підстав, передбачених ст. 161 СК України, які б унеможливлювали передачу дитини на проживання разом із матірю, а також виняткових обставин, за яких дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю. При цьому станом на час вирішення спору дитина проживає разом із матірю.

Враховуючи, що в задоволенні первісного позову судом відмовлено, а зустрічний позов задоволено, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з її матірю ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_15 Ю. А.