Справа № 346/6286/16-ц
Провадження № 22-ц/779/403/2017
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 17 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року з позовом до суду звернувся ОСОБА_3 та просив ухвалити рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на його користь 1981 гривень вартості пошкодженого трактора, 500 гривень за проведення експертного дослідження, по 1500 гривень завданої моральної шкоди з кожного та понесені судові витрати.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на праві особистої власності належить колісний трактор марки «МТЗ-80Л», номерний знак «5738 ИК», 1984 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії АБ №543231 від 16 липня 2008 року.

20 квітня 2016 року о 12:30 годині після обробітку своєї земельної ділянки переїжджав до господарства, сусіди відповідачі безпричинно почали кидати камінням по трактору пошкодивши заднє скло кабіни, задню фару та кабіну.

З приводу вказаних подій звернувся до Коломийського ВП ГУНП із заявою на неправомірні дії відповідачів, і за результатами розгляду 22 квітня 2016 року надано висновок, яким розяснено право на звернення з відповідним позовом до суду. Згідно довідки, виданої приватним підприємством «Автопол», розмір витрат на усунення зазначених пошкоджень трактора на 04 червня 2016 року становить 1 981,65 гривень.

Завдану моральну шкоду позивач обґрунтував тим, що доклав фізичних і моральних зусиль у поїздках до місцевої поліції, пошуках експерта, поїздках до нього та його поїздках до місця завдання шкоди, тощо.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 17 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Апелянт у скарзі зазначає, що рішення є незаконним, не відповідає матеріалам та обставинам справи. На основі зібраних пояснень від нього, його дружини, відповідачів по справі, проведених фотозйомок пошкодження окремих частин трактора, працівник поліції зробив висновок, що відповідачі умисно пошкодили його трактор, що не було ними спростовано. Пошкодження трактора підтверджується експертним дослідженням. При ухваленні рішення суд безпідставно не взяв до уваги висновок стосовно конфлікту Коломийської поліції і безпідставно відмовив в позові. Факт пошкодження трактора не заперечила і сама відповідач ОСОБА_4 у поданих до суду першої інстанції запереченнях проти позову.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який вимоги скарги підтримав, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позов суд першої інстанції виходив з того, що висновок про результати розгляду звернення ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не доводить обставин про те, чи мали місце вказані у заяві позивача факти пошкодження його майна та чи вчинені вони відповідачами.

Однак колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову зроблено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За статтею 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить трактор колісний марки «МТЗ-80Л», номерний знак «5738 ИК», 1984 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії АБ №543231, виданим 16 липня 2008 року (а.с.6).

Згідно з висновком 655-2 експертного автотоварознавчого дослідження від 14 червня 2016 року ПП «Автопол», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику трактора марки «МТЗ-80Л, номерний знак « 5738 ИК» на 04 червня 2016 року становить 1981, 65 гривень (а.с.8).

Відповідно до звіту та фототаблиць до нього, вартість ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого чи розукомплектованого колісного транспортного засобу становить 1 448,00 гривень; вартість матеріалів, необхідних для ремонту - 227, 65 гривень; вартість нових складових (деталей, вузлів, агрегатів, систем), що необхідні для заміни при відновленні пошкодженого чи розукомплектованого колісного транспортного засобу 1 020,00 гривень; коефіцієнт фізичного зносу КТЗ 0,00; втрата товарної вартості досліджуваного трактора та його відновлення - 0, 00 гривень. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику трактора, становить 1 981, 65 гривень. На підставі проведених досліджень, розрахунків і одержаних величин визначається, що в даному випадку з технологічної точки зору досліджуваний пошкоджений трактор може бути відновлений шляхом ремонту з повним усуненням пошкоджень та приведенням його стану до технічних вимог виробника (а.с.9-27).

У цілому, експертом підтверджено доводи позивача, що у тракторі розбито скло кабіни заднє, оптика фари задньої та пошкоджено дах кабіни. Зовнішнім органолептичним методом експертного огляду виявлено ушкодження складових трактора, яких на думку експерта до пригоди 20 червня 2016 року ще не було. З урахуванням загального характеру та зон розташування цих пошкоджень, вони вважаються такими, що відносяться до отриманих внаслідок пригоди 20 квітня 2016 року і потребують повноцінного відновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір; наведене положення закону судами під час розгляду справи не враховано.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Колегія суддів вважає, що позивач у даній справі довів, що спільними протиправними діями обох відповідачів у тракторі розбито скло кабіни заднє, оптика фари задньої та пошкоджено дах кабіни, і вартість матеріального збитку становить 1981,65 гривень.

Суд першої інстанції при вирішенні спору повинен був врахувати, що позивач зразу ж після нанесення шкоди двома відповідачами звернувся до Коломийського відділу поліції, і під час проведеної перевірки з 20 квітня по 22 квітня 2016 року встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кидали каміння у трактор, пошкодивши його.

Відповідно до письмових пояснень відповідача ОСОБА_4 працівникам поліції у день спричинення шкоди, вона підтвердила конфлікт, про який зазначає позивач, і сестра ОСОБА_7 кинула камінь у сторону трактора (а.с. 81). У запереченнях проти позову відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також зазначили, що час і місце обставин, про які зазначає позивач відповідають обставинам справи. Відповідачі не погоджувались тільки з доводами позивача, що він обробляв свою земельну ділянку, коли ділянка на підставі документів належить ОСОБА_4 Жодним чином відповідачі не заперечували факту спричинення позивачу шкоди спільними діями, а тільки наголошували на тому, що за вказаних обставин правомірно захищали свої права та законні інтереси у спосіб обраний на свій розсуд виходячи з даної конкретної обстановки.

Допитаний судом як свідок старший інспектор Коломийського відділу поліції ОСОБА_8 у засіданні підтвердив, що 20 квітня 2016 року на виклик позивача ОСОБА_3 приїхав до його господарства, де виявив пошкодження трактора. Позивач зазначав, що відповідачі кидали камінням у його трактор, чим пошкодили кабіну, заднє скло та задню фару. В кабіні трактора знаходилось каміння, а заднє скло було розбите і посипалось, також була побита кабіна.

Щодо прав на користування земельною ділянкою, через яку між сторонами виник конфлікт, що призвело до спричинення шкоди майну позивача рішенням Коломийського місткрайонного суду від 30 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду від 10 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовлено за безпідставністю. Судовими рішеннями встановлено відсутність факту самовільного зайняття спірної земельної ділянки ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідачів, причинний зв'язок між ними, а відповідачі відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростували і не довели відсутність своєї вини.

Згідно з положеннями статей 450, 451 ЦК та роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в абзаці другому п. 3 постанови від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Як передбачено ст. 1190 ЦК України у разі заподіяння шкоди спільними діями кількох осіб останні несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідачі за обставинами даної справи спільно заподіяли шкоду, діями з єдиним наміром, тому повинні нести солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Завдану моральну шкоду позивач обґрунтував тим, що доклав фізичних і моральних зусиль у поїздках до місцевої поліції, пошуках експерта, поїздках до нього та його поїздках до місця завдання шкоди, тощо.

Однак, колегія суддів вважає. що зазначені позивачем підстави не можуть за вимогами ст. 23 ЦК України бути обставинами для відшкодування завданої моральної шкоди, а є обґрунтуванням та доводами спричинення матеріальної шкоди, тому вимоги про відшкодування моральної шкоди є не доведеними.

Відповідно до квитанції на а.с. 4, за проведення експертного дослідження позивач витратив 500 гривень, що є збитками, які також підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 17 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування завданої майнової шкоди задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1981 гривень вартості пошкодженого трактора, 500 гривень витрат за проведення експертного дослідження, 1255,20 гривень судових витрат, а всього стягнути 3736, 20 гривень.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Я.Д. Горблянський

ОСОБА_9