РІШЕННЯ

іменем України

"11" квітня 2017 р. 145/2120/16-ц

2/145/213/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гніванської міської ради про визнання державного акта недійсним та визнання права власності на земельні ділянки,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1.

Даний будинок розташований на земельній ділянці, яка знаходиться за цією ж адресою. Право власності на земельні ділянки посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим 11 серпня 2000 року Гніванською міською радою. В державному акті вказано, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0.2102 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно витягів з ДЗК йому на праві власності належать дві земельні ділянки: одна площею 0.1000 га кадастровий номер НОМЕР_4, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, інша площею 0.1102 га. кадастровий номер НОМЕР_3, призначена для ведення особистого селянського господарства.

Земельна ділянка, площа якої згідно акту становить 0.2102 га, розділена на дві земельні ділянки, оскільки при заповненні бланка державного акту серії НОМЕР_2 від 11.08.2000р. була допущена помилка. Земельні ділянки з різним цільовим призначенням вказані з одним цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, хоча на момент видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку житловий будинок з господарськими спорудами був побудований.

28.04.1992 р. він отримав свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Гаванської міської ради № 52 від 26.03.1992 року взамін будівельного паспорта на забудову земельної ділянки та зареєстроване в КП «ВООБТІ» відповідно до вимог чинного на момент видачі свідоцтва законодавства.

Внаслідок допущених помилок при заповненні бланку державного акту серії НОМЕР_2 він не може зареєструвати своє право власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майне і, відповідно, розпорядитися належною йому на праві власності нерухомістю.

Враховуючи обставини, зазначені ним вище, необхідно визнати державний акт серії НОМЕР_2, виданий 11.08.2000 року, недійсним.

Оскільки документ, яким, яким посвідчується його право власності на земельні ділянки є неналежним і таким, що повинен бути визнаний недійсним, він з метою захисту свого права власності, згідно ст. 391 ЦК України, має право на подання позову про визнання за ним права власності на належні йому земельні ділянки.

Просить державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданий на його ім'я Гніванською міською радою 11 серпня 2000 року, визнати недійсним.

Визнати за ним право власності на земельну ділянку розташовану в АДРЕСА_1 площею 0.1000 га кадастровий номер НОМЕР_4, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 площею 0.1102 га. кадастровий номер НОМЕР_3 призначену для ведення особистого селянського господарства.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги зменшила, просить з підстав, наведених в позовній заяві, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_2 Гніванською міською радою 11 серпня 2000 року.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Гніванська міська рада подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у відсутності її представника, справу вирішити на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства .

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1, на праві власності належить позивачу, що стверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння (а.с.5).

Право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки за цією ж адресою посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим 11 серпня 2000 року Гніванською міською радою (а.с.4). Однак в державному акті вказано, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0.2102 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, а згідно витягів з ДЗК (а.с.7-9, 10-12) йому на праві власності належать дві земельні ділянки: одна площею 0.1000 га кадастровий номер НОМЕР_4, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, друга - площею 0.1102 га, кадастровий номер НОМЕР_3, призначена для ведення особистого селянського господарства.

При заповненні бланка державного акту була допущено помилку, земельні ділянки з різним цільовим призначенням вказані з одним цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, хоча на момент видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку житловий будинок з господарськими спорудами був побудований.

28.04.1992 р. ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Гніванської міської ради №52 від 26.03.1992 року взамін будівельного паспорта на забудову земельної ділянки отримав свідоцтво про право особистої власності, яке зареєстроване в КП «ВООБТІ» відповідно до вимог чинного на момент видачі свідоцтва законодавства.

Внаслідок допущених помилок при заповненні бланку державного акту серії НОМЕР_2 він не може зареєструвати своє право власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майне і, відповідно, розпорядитися належною йому на праві власності нерухомістю, а тому суд вважає за доцільне даний акт визнати недійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, ст.ст.203, 377 ЦК України, ст.ст.116, 121, 155 ЗК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року,

вирішив:

Позов задоволити.

Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданий Гніванською міською радою 11 серпня 2000 року на ім'я ОСОБА_2, визнати недійсним.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.