Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1674/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

секретаря Климус Г.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2, від імені якої діє представник ОСОБА_1 до територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, від імені якої діє представник ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Шевченка, 4 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 04.02.2017 року.

Посилається на те, що 04.02.2017 року померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Шевченка, 4 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, яку вона відповідно до заповіту від 19.11.2015 року, який зареєстрований в реєстрі під №252 та посвідчений секретарем Баламутівської сільської ради та на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла їй.

Спадкоємці, котрі б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла вчасно, з метою її оформлення, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий будинок, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, у звязку з тим, що нею не було надано належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на дане майно за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 04.02.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтував вищенаведеним та просив задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.02.2017 року в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №172421 від 06.02.2017 року (а.с. 5).

Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Шевченка, 4 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вказане спадкове майно ОСОБА_3, згідно заповіту від заповіту від 19.11.2015 року, який зареєстрований в реєстрі під №252 та посвідчений секретарем Баламутівської сільської ради заповіла позивачу ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку спадкового майна померлої ОСОБА_3 при спадкуванні за заповітом відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 не проживала, що видно із довідки Баламутівської сільської ради №76 від 08.04.2017 року (а.с. 7), однак спадщину після її смерті вчасно прийняла, що вбачається із матеріалів спадкової справи №160/2017, заведеної до майна померлої 04.02.2017 року ОСОБА_3, яка перебуває в провадженні Заставнівської державної нотаріальної контори витребувана судом та досліджена в судовому засіданні.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий житловий будинок позивач звернулася із заявою до нотаріуса (а.с. 2 спадкової справи), проте у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3 Вказане вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1072/02-31 від 17.10.2017 року (а.с. 11).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Шевченка, 4 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області належав і рахується за померлою ОСОБА_3, що підтверджується довідками Баламутівської сільської ради №76 від 08.04.2017 року, №1244 від 17.10.2017 (а.с. 12), довідкою характеристикою Заставнівського РБТІ №321 від 27.09.2017 року (а.с. 10).

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1241,1268, 1270, 1273, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на житловий будинок загальною площею 35,40 м2, житловою площею 29,10 м2, з господарськими спорудами і будівлями до нього, а саме: літньою кухнею під літ. Б; сараєм під літ. В; вбиральнею літ. Г; сараєм літ. Д; сараєм під літ. Е; сараєм під літ. Ж; сараєм під літ. З; огорожею №1-2, розташований по вул. Шевченка, 4 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 04.02.2017 року в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.С. Стрілець