Справа № 694/289/17
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"09" березня 2017 р. м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: позивач повинен зазначити в позовній заяві обставини, якими обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У відповідності до пунктів 4 та 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК України.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно ст. ст. 69, 70, 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено між ними домовленістю. Майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Як зазначає Пленум ВС України у постанові №2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції" у позовні заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину".

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, відсутні документи на спірне майно, вартість майна визначена у довільній формі без документального підтвердження, а також не зазначений порядок поділу майна як вимагає чинне сімейне законодавство України.

Не зазначено доказів того, що відповідач має намір особисто розпорядитись спільним майном та доказу того, що документи на право власності (картки з розрахунковими рахунками) знаходяться саме у відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Підтвердження таких складностей позивач суду не надала та не зазначила жодного доказу, який би підтвердив факт її звернення до будь-яких осіб, держаних органів чи організацій з проханням надати такі документи та відмови в задоволені її прохання.

Крім того документи, що є в матеріалах позовної заяви належним чином не завірені, що унеможливлює надати належну оцінку як доказу.

Позивачем не надано довідки про склад сімї.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти діб з дня отримання позивачем ухвали.

Вважаю, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки, всупереч ЦПК України, вона не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ч.5 ст. 42, ст.ст. 119, 121, 122, ЦПК України, суддя,-

у х в а л и л а :

позов ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині даної ухвали і надання їх суду в строк, який не перевищує п`яти днів, з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали судді в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_4