ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2651/11
Провадження № 2/210/281/17
У Х В А Л А

іменем України

"27" лютого 2017 р. Дзержинський районний суд м. кривого ОСОБА_1 в складі :

головуючого судді Літвіненко Н.А.

при секретарі Севанян М.Б.

з участю позивача ОСОБА_2

з участю предст. позивача ОСОБА_3

з участю відповідача ОСОБА_4

з участю предст. відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності, поділ майна, визнання договорів купівлі-продажу недійсними,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності, поділ майна, визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Представником відповідача заявлене клопотання про залишення уточненої позовної заяви від 04.08.2016 року без руху, оскільки справа судами розглядалась неодноразово та ухвалою ВССУ від 03.02.2016 року попередні рішення були скасовані та справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

04 серпня 2016 року від позивача надійшла уточнена позовна заява.

При вирішенні питання про прийняття уточнених позовних вимог не було вирішене питання про відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Відповідно до п 2 ч 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та ч 3 ст. 80 ЦПК України визначено, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

В порівнянні із попередніми редакціями позовної заяви ( 26.12.2011, 27.03.2012, 10.10.2012 років) позивачем заявлена нова вимога, а саме вимога про витребування у ОСОБА_6 та визнання за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2, проте судовий збір позивачем за вказаною вимогою не сплачений.

Також відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити ціну позову, щодо вимог майнового характеру.

За позовними вимогами вбачаються, що позивачкою предявлено ряд позовних вимог майнового характеру, а саме вимог про визнання права власності на нерухоме та рухоме майно.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно аб його витребування вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до позовних вимог в редакції від 04.08.2016 року ціна позову зазначена 73239,50 грн. + 158500,00 грн, разом якщо порахувати самостійно ціна позову становить 213739,50 грн. Між тим позивачем не зазначено з яких підстав було визначену ціну позову.

Отже ціна позову в даному випадку повинна бути визначена вартістю нерухомого та рухомого майна на час розгляду справи враховуючи також розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року про необхідність визначення дійсної вартості майна на час розгляду справи.

В матеріалах цивільної справи відсутні будь які докази того, що при попередньому розгляду справи було встановлено дійсну вартість як нерухомого так і рухомого майна.

Так при подачі позову 26.12.2011 року ціна позову позивачкою була визначена вартістю нерухомого та рухомого майна в період набуття на неї права власності ОСОБА_7, а саме ціна позову становила вартість квартири АДРЕСА_3 на 2004 рік у розмірі 18989,00 грн., вартість квартири АДРЕСА_4 на 2006 рік у розмірі 19500,00 грн та вартості автомобілю у розмірі 142 000,00 грн. станом на 2009 рік, доказів вартості майна на час подачі позову до суду у кінці 2011 року позивачкою не надавалось.

В подальшому уточнивши позовні вимоги 27.03.2012 року позивачка розмір вартості спірного автомобілю зменшила до суми 108 000,00 грн, обґрунтовуючи тим, що така вартість автомобіля була на час його придбання відповідно до договору купівлі-продажу від 04.09.2009 року.

Відповідно до позовних вимог від 10.10.2012 року ціна позову була збільшена та зазначена позивачкою виходячи із вартість нерухомого майна станом на 25.08.2011 року, а саме вартістю за яку нерухоме майно було відчужене ОСОБА_7 25.08.2011 року.

Тобто на протязі всього розгляду справи позивачем не було визначено ціну позову згідно вимог ст. 80 ЦПК України, а отже зазначена ціна позову у всіх редакціях позовної заяви є непідтвердженою та необґрунтованою в порушені ст. 119 ЦПК України, що також унеможливило перевірити правильність сплаченого розміру судового збору, а судами попереднього складу та інстанцій цей факт не було перевірено.

Між тим відповідно до вимог п 8 ч 1 ст. 207 ЦПК України та розяснень, що містяться у п 7 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначено, що якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Разом з тим ВССУ в своїй ухвалі від 03.02.2016 року також наголосив на необхідність встановлення вартості майна.

Відповідача клопотання підтримав.

Позивач, представник позивача, кожен окремо, проти задоволення клопотання заперечують.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним клопотання задовольнити, залишити уточнену позовну заяву від 04.08.2016 року без руху оскільки:

1. відсутня довідка компетентного органу про вартість спірного майна, а саме квартири АДРЕСА_5, квартири АДРЕСА_6, автомобіля CHERY EASTAR, держномер АЕ 5574 ЕА 2008 року випуску на час звернення до суду;

2.не сплачено судовий збір в повному обсязі, виходячи із вартості спірного майна та

суми всіх позовних вимог, а саме з позовних вимог про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, що є обєктом спільної сумісної власності, та поділ майна, визнання недійсним договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5, квартири АДРЕСА_6, витребування майна у ОСОБА_6 та визнання за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 права спільної сумісної власності на вищевказані квартири, визнання права власності на 1/2 частину спірних квартир та автомобіля

На підставі наведеного, керуючись ст. 207 ч.1 п.8 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності, поділ майна, визнання договорів купівлі-продажу недійсними залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків до 14 березня 2017 року на 13 год. 30 хв., призначити вказану цивільну справу до розгляду в судовому засіданні на вказану дату.

Суддя: Н. А. Літвіненко