АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

23 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання положення договору недійсним та припинення дій, що порушують права споживача, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року,

встановила:

25.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати положення п.18 договору №200817366 «Про користування електричною енергією» від 23.10.2013 року, укладеного між ним та ПАТ «Київобленерго» несправедливим та недійсним з моменту його укладення. Припинити дії ПАТ «Київобленерго», які порушують його права, як споживача, шляхом накладення заборони на зарахування внесених ним платежів за спожиту електроенергію в поточні розрахункові періоди на погашення заборгованості, нарахованої по договору №546063 «Про користування електричною енергією» від 19.05.2016 р. укладеним з попереднім власником будинку ОСОБА_3; заборонити внесення в надані йому рахунки за електроенергію відомості щодо необхідності сплати суми заборгованості, зазначеної в п.18 договору №200817366 «Про користування електричною енергією» від 23.10.2013 р.; заборонити складення та вручення йому попереджень про припинення постачання електроенергії до належного йому на праві власності будинку АДРЕСА_1, в разі несплати суми заборгованості, зазначеної в п.18 договору №200817366 «Про користування електричною енергією» від 23.10.2013 р.; заборонити відключення постачання електроенергії до належного йому на праві власності будинку за несплату суми заборгованості, зазначеної в п.18 договору №200817366 «Про користування електричною енергією» від 23.10.2013 р.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що працівники відповідача вчиняють дії щодо штучного створення заборгованості за договором про користування електричною енергією, п'ять разів безпідставно складали та вручали йому попередження про припинення електропостачання та двічі намагались відключити електричні проводи.

У заяві про вжиття заходів забезпечення позову від 13 лютого 2017 року позивач просив заборонити ПАТ «Київобленерго» здійснювати відключення постачання електроенергії до належного ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1 до моменту вирішення спору по суті.

Заява обґрунтована тим, що існує реальна загроза незаконного відключення електропостачання до належного позивачу будинку. Після відключення виконати судове рішення в частині накладення заборони на відключення електропостачання електроенергії до належного позивачу будинку буде неможливим.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову є невмотивованими, не відповідають обставинам справи та вимогам ст. 210 ЦПК України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Київобленерго» - Іванов В.Г. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами дійсно виник спір щодо дійсності окремих положень договору, з умовами якого позивач не мав реальної можливості ознайомитися перед його укладенням; укладення договору про реструктуризацію заборгованості в результаті агресивної та нечесної підприємницької практики відповідача.

Доводи позовної заяви обґрунтовані тим, що представниками структурних підрозділів відповідача вчинялись дії щодо штучного створення заборгованості, п'ять разів складались попередження про припинення електропостачання за відсутності простроченої заборгованості по договору від 23.10.2013 р., двічі намагались відключити будинок від електропостачання.

Як пояснив представник ПАТ «Київобленерго»в судовому засіданні, відповідачем вживаються дії щодо відключення електропостачання до будинку позивача.

Суд першої інстанції не дав належної правової оцінки доводам заявника про те, що невжиття у даному випадку відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

З огляду на те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в частині припинення дій, що порушують права позивача, а саме щодо заборони відключення постачання електроенергії до будинку останнього, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, відповідає позовним вимогам, колегія суддів дівйшла висновку про наявність правових підстав для задоволення поданої заяви.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В порядку забезпечення позову заборонити Публічному акціонерному товариству «Київобленерго» вчиняти дії, пов'язані з відключенням постачання електроенергії до будинку АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №752/1808/17-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/4697/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.