Справа № 640/1752/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Чередник В.Є.

при секретарі Недосєкіній В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину (договору) недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 3397, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним в частині купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,10 га. кадастровий номер :13:006:0021 за адресою: пров. Чехова, 37, м. Харків, застосувати наслідки недійсності правочину у вигляді скасування рішення про державну реєстрацію прав та її обтяжень щодо переходу права власності на земельну ділянку площею 0,10 га. кадастровий номер :13:006:0021 за адресою: пров. Чехова, 37, м. Харків від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за № 33124020 від 23.12.2016 11:58:12.

В обґрунтування свого позову представник позивача ОСОБА_5 вказав, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 640/4283/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Харкові про визнання недійсним рішення, скасування рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, визнання припиненим права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2016 р. вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони відчуження земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :13:006:0021 за адресою: пров. Чехова, 37, м. Харків, на той момент належної ОСОБА_2 Ухвала залишена без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.06.2016 р.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2016 р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016 р. рішення суду першої інстанції від 22.08.2016 р. скасовано, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2016 р. задоволено заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, на яку ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у зв'язку із чим ухвала про скасування заходів забезпечення позову не набрала законної сили, але в той час ОСОБА_2, всупереч чинним заходам забезпечення позову, було здійснено відчуження земельної ділянки ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 23.12.2016 р., серія та номер 3397, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4

В своєму позові позивач також посилається на ст. 203, 215, 216 ЦК України та просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна недійсним в частині купівлі-продажу земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав заявлені позовні вимоги, викладені в позовній заяві та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що справа № 640/4283/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Харкові про визнання недійсним рішення, скасування рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, визнання припиненим права власності на земельну ділянку вже по суті вирішена на користь ОСОБА_2, рішення апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016 р. набрало законної сили, тому відпали підстави вважати порушеними права та інтереси ОСОБА_1 укладенням оспорюваного ним договору купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки судом визнано безпідставними його претензії на предмет земельної ділянки.

У звязку з вищевикладеним представник відповідача ОСОБА_6 просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та заперечення, в яких зазначив, що позивач не надає будь-яких доказів про порушення його прав при укладанні договору купівлі-продажу житлового будинку разом із земельною ділянкою, оскільки спірна земельна ділянка відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016 р була власністю ОСОБА_2 на час укладення договору купівлі продажу, при подальшому переході права власності на ОСОБА_3. Позивач не був стороною договору купівлі - продажу, який визнає недійсним в цьому судовому процесі, не був власником спірної земельної ділянки, не є власником і на теперішній час. Земельна ділянка на момент продажу ОСОБА_2 ОСОБА_7 ОСОБА_8 під заставою та забороною не перебувала. На підставі вищезазначеного, просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому така особа на власний розсуд обирає передбачений ст.15 ЦК України спосіб захисту цивільних прав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 640/4283/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Харкові про визнання недійсним рішення, скасування рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, визнання припиненим права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2016 р. вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони відчуження земельної ділянки площею 0,10 га, за адресою: 61107, м. Харків, пр. Чехова 37, на той момент належної ОСОБА_2. Ухвала залишена без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.06.2016./ а.с.10, 11/

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2016 р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі./ а.с.16-20/

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016 р. рішення суду першої інстанції від 22.08.2016 р. скасовано, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі (рішення суду набрало законної сили 26.10.2016 р.)/ а.с. 21-22/

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2016 р. задоволено заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, на яку Позивачем подано апеляційну скаргу (на момент винесення рішення по цій справі, апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали від 25.11.2016 року ще триває)./а.с.24/

Державним реєстратором Чугуївської міської ради ОСОБА_9 прийнято рішення від 22.12.2016 № 33105986 про реєстрацію припинення обтяжень земельної ділянки на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2016.

Після припинення обтяжень земельної ділянки на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2016 р., 23.12.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (житловий будинок та земельна ділянка за адресою пров. Чехова, 37, м. Харків), який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 реєстраційний номер 3397.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено в письмовій формі, посвідчено нотаріусом.

Судом також встановлено, не заперечувалося сторонами, що вже цим нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію щодо переходу права власності на вищевказану земельну ділянку від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за № 18245286 від 23.12.2016 11:50:04.

З обставин, встановлених на підставі аналізу наданих сторонами доказів, вбачається, що оспорений ОСОБА_1 договір купівлі-продажу від 23.12.2017 року відповідає передбаченим загальним вимогам, які свідчать про чинність правочину, оскільки на момент вчинення правочину, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який долучений до матеріалів справи, земельна ділянка площею 0,10 га, кадастровий номер :13:006:0021 за адресою: пров. Чехова, 37, м. Харків під забороною відчуження не перебувала.

Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, цивільно-правовий договір, який є основною правовою формою договору, що опосередковує рух цивільного обороту. За своєю правовою природою будь-який цивільно-правовий договір є правочином. Правочин - це дія особи, спрямована на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

У відповідності до ст. 15, 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину (або його окремої частини) є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Пунктом 7 та п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", передбачено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Цим же пунктом названої Постанови Верховного Суду України визначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Також, суд вказує, що відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16, в якій зазначено, що з огляду на те, що первісний спір, не завершений процес судового розгляду якого слугував підставою звернення позивачів до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу, станом на час перегляду Верховним Судом України справи вже вирішений по суті, в задоволенні іншого позову позивачів відмовлено й відповідне рішення апеляційного суду набрало законної сили, залишене без змін судом касаційної інстанції.

Отже, станом на час перегляду справи Верховним Судом України відпали підстави вважати порушеними права та інтереси позивачів укладенням оспорюваного ними договору купівлі-продажу, оскільки судом визнано безпідставними їх претензії на предмет зазначеного договору. Таким чином, позов у справі, яка переглядається, не може бути задоволений.

Тобто, як і в цій справі, справа № 640/4283/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Харкові про визнання недійсним рішення, скасування рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, визнання припиненим права власності на земельну ділянку вже по суті вирішена на користь ОСОБА_2, рішення апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016 р. набрало законної сили, тому відпали підстави вважати порушеними права та інтереси ОСОБА_1 укладенням оспорюваного ним договору купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки судом визнано безпідставними його претензії на предмет земельної ділянки.

Позивач не надає будь-яких доказів про порушення його прав при укладанні договору купівлі-продажу житлового будинку разом із земельною ділянкою, оскільки спірна земельна ділянка відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016 р. була власністю ОСОБА_2 на час укладення договору купівлі продажу, при подальшому переході права власності на ОСОБА_3. Позивач не був стороною договору купівлі - продажу, який визнає недійсним в цьому судовому процесі, не був власником спірної земельної ділянки, не є власником і на момент винесення рішення по цій справі відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016 р., яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Позивачем тягар доказування не витримано.

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 215 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину (договору) недійсним - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 13.02.2017 р. шляхом накладення заборони на відчуження земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :13:006:0021 за адресою: пров. Чехова, 37, м. Харків, що належить ОСОБА_3 (м. Харків, пров. Чехова 37, 61007, ІПН НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги.

Суддя -