Справа № 473/318/17
"14" березня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,
за участю: позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
06.02.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_2, який є батьком вищевказаної дитини, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини, а саме без поважних причин не підтримує жодних зв'язків з малолітнім, в тому числі не спілкується, не займається вихованням, не піклується про стан здоров'я, його фізичний, духовний та моральний розвиток, злісно ухиляється від матеріального утримання сина (сплати аліментів за рішенням суду), що, в свою чергу стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився. Надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення, яке б відповідало інтересам дитини.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку, оскільки позивач у судовому засіданні не заперечувала проти такого порядку вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.
Так судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 43)
Як слідує з письмових доказів (а.с.9-11, 13-15) малолітня дитина проживає разом з позивачем ОСОБА_1, яка займається її вихованням, здійснює матеріальне утримання дитини та забезпечує всі необхідні умови для розвитку останньої.
Відповідач є дієздатною особою, проте не працює, прибутків не отримує.
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ухиляється, тобто не піклується про стан здоров'я малолітнього, його фізичний, духовний, моральний розвиток відповідно до потреб останнього, не займається вихованням та взагалі не спілкується з ним, не цікавиться його долею (а.с. 12, 17-18).
Водночас відповідач не надав суду доказів, що підтверджують поважність причин їх невиконання в минулому та доказів, що свідчать про бажання виконувати ці обов'язки в майбутньому.
Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Аналогічно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
При цьому, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року).
За таких обставин, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 13.01.2017 року, суд вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212 - 215, 224-228, 233 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, батьківських прав відносно його малолітнього сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.В.Лузан