Справа № 579/70/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2017 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря - Писаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в:

позивачка звернулася до суду з указаним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 листопада 2007 року виконкомом Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області вона зареєструвала шлюб з відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився спільний син ОСОБА_3.

Подружнє життя не склалося, а тому з листопада 2016 року вони припинили подружні стосунки, проживають окремо, син знаходиться на її утриманні та вихованні. Вона працює та отримує заробітну плату 2000 грн., однак цих коштів недостатньо, щоб забезпечити сина всім необхідним.

Він допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає, є особою працездатного віку, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, непрацездатних батьків не має, стягнень за виконавчими документами не має. Він неофіційно працює та отримує заробітну плату у розмірі 4000 гривень.

Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.18)

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає частково в розмірі 500 грн.(а.с.19).

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до положення ч.2 ст.197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2007 року у виконкомі Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, актовий запис №17 (а.с.6). У шлюбі у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим 10 липня 2008 року виконкомом Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.7).

Як вбачається з позовної заяви, сторони проживають окремо, відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Син знаходиться на утриманні та вихованні позивачки та проживає і зареєстрований разом з нею в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виконавчого комітета Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 12.01.2017 року №26 (а.с.8)

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За заявленими вимогами позивачка просить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач за змістом позову є працездатним, офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, непрацездатних батьків не має, стягнень за виконавчими документами не має, а тому повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, розмір яких суд визначає 506 грн. 70 коп. щомісячно, що становить 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» з 1 січня 2017 року у розмірі 1689 грн.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розгляд справи відбувався з дотриманням вимог ЦПК України, сторонам, зокрема позивачці, надано можливість повно реалізувати процесуальні права наданими їм законом, в тому числі надати докази.

Позивачка не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що відповідач працює не офіційно і розмір його заробітної плати становить 4000 грн., допомогу на дитину взагалі не надає, а також не надала доказів на підтвердження своїх вимог про те, що розмір аліментів на утримання дитини повинен становити 1000 грн.

Враховуючи положення ст.ст.11, 60 ЦК України суд позбавлений можливості самостійно витребовувати докази.

Суд не знаходить підстав для стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача в розмірі 1000 грн. і в цій частині позову необхідно відмовити за необгрунтованістю позовних вимог.

Суд вважає, що позивачка не позбавлена можливості за погодженням з відповідачем, чи шляхом звернення до суду ставити питання про зміну розміру аліментів згідно ч.1 ст.192 СК України, а також щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, хвороба дитини тощо) згідно ст.185 СК України.

Крім того, при визначені розміру аліментів суд керується і приписами ст.180 СК України та рівністю прав матері і батька, жінки та чоловіка, за якими позивачка ОСОБА_1, як мати малолітньої дитини, також зобов'язана її утримувати.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць.

Відповідно до ст. ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 158, 197, 212-215, 367 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 506 (п'ятсот шість) гривень 70 копійок щомісячно, з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів проводити з 17 січня 2017 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок ) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення - апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.223 ЦПК України.

Суддя О. В. Моргун