Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом обґрунтовуючи його тим, що 07 липня 2012 року по 23 червня

2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Від даного шлюбу має доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач разом з дитиною не проживає, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, на її лікування та придбання необхідного одягу.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь на утримання неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій в розмірі 2 000 грн на місяць, з моменту подачі позовної заяви до повноліття дитини.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі 2 000 грн, починаючи стягнення з 27 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року заочне рішення Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2015 року змінено в частині розміру стягнутих аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн з 27 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як батько неповнолітньої ОСОБА_7 зобов'язаний брати участь у витратах на її утримання, при цьому враховуючи відсутність даних щодо доходу ОСОБА_5 вважав за можливе стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн на місяць.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач офіційно не працевлаштований, має на утриманні дружину і малолітню дитину від нового шлюбу, та потребує лікування, тому він немає можливості сплачувати аліменти у розмірі 2 000 грн в місяць.

Даний висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільна дитина сторін проживає разом із ОСОБА_4, перебуває на її утриманні, ОСОБА_5 матеріальної допомоги в утриманні доньки не надає.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК Україниякщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Суд апеляційної інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку та з урахуванням стану здоров'я, матеріального і сімейного стану сторін законно та обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. При цьому визначений розмір аліментів на утримання дитини є таким, що відповідає вимогам ст. ст. 182, 184 СК України.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди із висновками суду щодо їх оцінки.

При цьому доводи скарги щодо наявності у відповідача доходу, який би забезпечував можливість сплати аліментів у розмірі 2 000 грн, не підтверджені матеріалами справи та ґрунтуються виключно на припущеннях, що відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України є неприпустимим.

Докази і обставини на які посилається представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 були предметом розгляду судом апеляційної інстанції та при їх дослідженні і встановленні судом дотримано норми матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

В.М.Коротун