Справа №265/7009/17
Провадження №2/265/1817/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

при секретарі - Мамаєвій С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 7/20 частини кооперативної квартири в порядку спадкування за законом,

третя особа: Житлово-будівельний кооператив „Теремок, -

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2017 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 7/20 частини кооперативної квартири в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 02 квітня 2007 року померла його мати, ОСОБА_3, яка проживала на день смерті в АДРЕСА_1. На день її смерті залишилось спадкове майно у вигляді 7/10 частини кооперативної квартири АДРЕСА_2 (раніше бульвар Комсомольський) в місті Маріуполі, яка перебуває у ЖБК «Теремок», що належала їй на підставі рішення народного суду Орджонікідзевського району міста Жданова від 25 серпня 1972 року та ухвали судової колегії по цивільним справам Донецького обласного суду від 18 вересня 1972 року, відповідно до яких за нею було визнано право власності на 1/2 частину паю, виплаченого за рахунок погашення позики за квартиру, та виділені кімнати площею 16,3 та 13,55 кв.м, а підсобні приміщення залишились у спільному користуванні.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_1 є він та донька померлої ОСОБА_2, відповідач у справі.

Померла ОСОБА_1 була членом ЖБК «Теремок». Вартість спірної кооперативної квартири була виплачена у 1987 році. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Жданова (нині Маріуполя) від 25 серпня 1972 року, інша 1/2 частина паю на квартиру належала ОСОБА_4, який помер 07 липня 2010 року, спадкоємцями після смерті якого були він - ОСОБА_1, дружина померлого ОСОБА_5, донька ОСОБА_2 та донька ОСОБА_6. При цьому вони успадкували після смерті ОСОБА_4 3/10 частини вказаної кооперативної квартири, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Маріупольською міською радою 08 жовтня 2010 року. На підставі цього 7/10 частини вказаної квартири належало померлій ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_1 він прийняв спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до Охинського нотаріального округу Сахалінської області та оформив частину спадщини у вигляді квартири № 8 в будинку № 37-а в місті Оха Сахалінської області, про що будо видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 липня 2007 року.

Проте за час свого життя ОСОБА_1 не встигла зареєструвати право власності на 7/10 частини квартири АДРЕСА_3, що на даний час чинить перешкоди для оформлення правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно та прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Вважає, що його мати, ОСОБА_3, свого часу правомірно набула право власності на вказану кооперативну квартиру, проте не оформила правовстановлюючого документу та зареєструвала права власності на неї, оскільки це не було передбачено законодавством, яке діяло на час виплати паю за квартиру.

Зокрема, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 грудня 2011 року, за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування на 7/20 частини вказаної квартири, а відносно нього було відмовлено з формальних причин, оскільки він був у справі відповідачем, а не позивачем.

Отже, вважає, що дана частина квартири належить йому в порядку спадкування після смерті матері, оскільки незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Просив суд визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на 7/20 частини кооперативної квартири АДРЕСА_3 загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 02 квітня 2007 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, від якого на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності, за участі його представника, адвоката ОСОБА_7 Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_7, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, до суду також не зявилась, надіславши заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи ЖБК «Теремок» - голова кооперативу ОСОБА_8, у судове засідання також не зявилася, надіславши на адресу суду заяву з проханням справу розглянути без участі представника ЖБК «Теремок», проти задоволення позову не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 15 Закону України „Про право власності, що діяв під час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Згідно ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири.

Відповідно п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи № 9 від 18 вересня 1987 року, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд, продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

З довідки ЖБК „Теремок від 10 грудня 2010 року вбачається, що частина квартири площею 40,6 кв. м. на підставі рішення суду від 25 серпня 1972 року належить ОСОБА_3, яка померла 3 квітня 2007 року. При цьому пайовий внесок за кооперативну квартиру АДРЕСА_4 був сплачений повністю в 1987 році.

Згідно рішення народного суду Орджонікідзевського району міста Жданова Донецької області від 25 серпня 1972 року, ОСОБА_3 та членам її родини були виділені кімнати площею 16,3 кв. м. та площею 13,55 кв. м. у квартирі АДРЕСА_4 зі стягненням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 415 рублів. Підсобні приміщення були вказаним рішенням суду залишені у спільному користуванні.

Вказане рішення суду від 25 серпня 1972 року ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 1972 року було доповнено, за яким за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було визнано право на частку в паї на квартиру АДРЕСА_4 в розмірі 1331 рублів за кожним та виділено ОСОБА_4 кімнату площею 12,95 кв. м.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 28 грудня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4 помер 07 липня 2010 року, актовий запис № 926 від 07 липня 2010 року.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 05 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Охинського району управління РАЦС Сахалінської області, Росія, ОСОБА_3 померла 02 квітня 2007 року, актовий запис № 115 від 03 квітня 2007 року.

Відповідно до свідоцтва про народження, повторно виданого 15 грудня 1982 року міським РАЦС міста Оха Сахалінської області, ОСОБА_1 народився 25 травня 1965 року, батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, актовий запис № 262 від 11 червня 1965 року.

З технічного паспорту 3-кімнатної квартири АДРЕСА_5 (нині Морському) в місті Маріуполі вбачається, що загальна площа квартири складає 63,4 кв. м., а жила площа - 40,7 кв. м.

З урахуванням вивчених у судовому засіданні доказів, суд вважає встановленим, що за час свого життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 набули у власність кооперативну квартиру АДРЕСА_5 (нині Морському) в місті Маріуполі, оскільки сплатили пайові внески за вказану квартиру повністю у 1987 році.

З урахуванням визначеної частки у паї на квартиру АДРЕСА_4 за рішенням суду від 25 серпня 1972 року, та наданої у користування ОСОБА_4 кімнати 12,95 кв. м., останній згодом оформив на себе право власності на 3/10 частини вказаної квартири.

При цьому, право власності на інші 7/10 частки вказаної квартири оформлені не були.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 квітня 2011 року, ОСОБА_1 прийняв у спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер 07 липня 2010 року, 3/40 частини квартири АДРЕСА_4. За вказаним свідоцтвом іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

При цьому, право на володіння кімнатами площею 16,3 кв. м. та площею 13,55 кв. м. в квартирі АДРЕСА_6 ОСОБА_3 ніким не ставилося під сумнів на протязі багатьох років. Обставина, що за життя вона не отримала правовстановлюючий документ на квартиру, не може бути покладена судом, як підстава у відмові позивачу у задоволенні позову.

Так, ОСОБА_3 за свого життя не оформила свої права на спірну квартиру, тому вказані права повинні бути включені до складу спадкового майна після її смерті.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 липня 2007 року, виданого нотаріусом ОСОБА_9 Охинського нотаріального округу Сахалінської області, ОСОБА_1 прийняв у спадщину майно після смерті матері, ОСОБА_3, померлої 02 квітня 2007 року, у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30 травня 2008 року, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, вона включається до складу спадкового майна.

Оскільки спірна квартира є єдиним цілісним обєктом нерухомості, то з урахуванням набутого права власності ОСОБА_4 на 3/10 частини вказаної квартири, з урахуванням часток у паї на вказану квартиру, визначених рішенням суду від 25 серпня 1972 року та апеляційного суду від 18 вересня 1972 року, то до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 має бути включено 7/10 частини квартири АДРЕСА_5 (нині Морський) в місті Маріуполі.

Зокрема, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області № 2-973/11 від 27 грудня 2011 року, за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 02 квітня 2007 року, на 7/20 частини кооперативної квартири АДРЕСА_4. Водночас, в процесі розгляду даної справи, судом було встановлено, що за даними Четвертої державної маріупольської нотаріальної контори станом на 28 жовтня 2010 року, після смерті ОСОБА_3, яка померла 02 квітня 2007 року, спадкова справа відсутня.

Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

В сенсі ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, відповідно до вимог ст. 1269 та ст. 1270 ЦК України, позивач ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, ОСОБА_3, померлої 02 квітня 2007 року, оскільки він у передбачений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та у подальшому прийняв спадщину у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 свого часу правомірно набула право власності на 7/20 частини кооперативної квартири АДРЕСА_4, яка має бути включена до спадкової маси після її смерті, судом не встановлено інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, окрім позивача ОСОБА_1, який вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, та відповідача ОСОБА_2, за якою на підставі рішення суду вже було визнано право власності на 1/2 частину спірного спадкового майна, з урахуванням письмового визнання нею позову, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 7/20 частини кооперативної квартири АДРЕСА_8 (колишня назва Комсомольський) в місті Маріуполі в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла 02 квітня 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 7/20 частини кооперативної квартири в порядку спадкування за законом, третя особа: Житлово-будівельний кооператив „Теремок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 7/20 частини кооперативної квартири АДРЕСА_9 (колишня назва Комсомольський) в місті Маріуполі Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла 02 квітня 2007 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду учасниками справи, які не були присутні при його проголошені.

Суддя Гноєвой С.С.