Справа № 140/2481/16-ц Провадження № 22-ц/772/2270/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Стадника І.М., Міхасішина І.В.,

за участі секретаря Агеєвої Г.В., представника позивачки, апелянтки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_5, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні від-повідачів ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду ци-вільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4 управління Держгеокадас-

тру у Вінницькій області, Комунального підприємства «Тульчинське між-

районне бюро технічної інвентаризації» про визнання незаконними, ска-

сування наказів ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій об-

ласті, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, її представника ОСОБА_8 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

03 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася у Немирівський район-ний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_4 управління Держгеокадас-тру у Вінницькій області, КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвен-таризації» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів ОСОБА_6 про визнання незакон-ними, скасування наказів ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. По-зов мотивований тим, що рішенням 7 сесії 22 скликання Немирівської районної Ради народних депутатів Вінницької області від 25 квітня 1996 року ОСОБА_2 надана у постійне користування земельна ділянка площею 97,87 га. На підставі цього рішення Немирівської районної Ради народних депутатів 24 лип-ня 1996 року ОСОБА_2 виданий Державний акт серії ІІІ-ВН № 014518 на право постійного користування землею загальною площею 97,87 га. Згідно роз-порядження голови Немирівської районної державної адміністрації від 02 бе-резня 2009 року № 112 площа земельної ділянки зменшена на 40,3274 га, на да-ний час за ОСОБА_2 рахується земельна ділянка площею 57,5426 гектарів. Дана земельна ділянка використовується ОСОБА_2 у господарській діяль-ності селянського-фермерського господарства «Валентина», де вона є головою та засновником. Звернувшись у серпні 2016 року в усній формі до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 довідалася, що надана їй у користування земельна ділянка розділена на ділянки по 2 гекта-ри і надана у власність невідомим громадянам України, письмова інформація з цього приводу позивачці не надана. Завдяки веб-сайту «Публічна кадастрова карта» ОСОБА_2 стало відомо, що на земельну ділянку, що передана їй у постійне користування, відповідачем ГУ Держгеокадастру у Вінницькій облас-ті 24 травня 2016 року видані накази про затвердження документації із земле-устрою, земельні ділянки надані у власність окремих громадян, про що 10 червня 2016 року КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентариза-ції» здійснена державна реєстрація права власності на земельні ділянки: ка-дастровий номер :01:001:0439 за ОСОБА_9 Васильо-вичем; кадастровий номер :01:001:0438 за ОСОБА_10; кадастровий номер :01:001:0436 за ОСОБА_11; кадастровий номер :01:001:0437 за ОСОБА_12; кадастровий номер :01:001:0430 за ОСОБА_13; кадастровий номер :01:001:0431 за ОСОБА_14; кадастровий номер :01:001:04 32 за ОСОБА_15. Передані у власність ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 земельні ділянки згідно договорів купівлі-продажу від 23, 25, 26 серпня 2016 року продані ними як новими власниками одній і тій же особі ОСОБА_6 Позивачка вважає, що передача ОСОБА_4 управлінням Держ-геокадастру у Вінницькій області у власність вказаних громадян земельних ді-лянок, якими вона тривалий час користувалася на постійній основі, відбулася з порушенням вимог земельного законодавства України, порушенням її права стосовно використання нею земельною ділянкою, тому вона звернулася в суд з даним позовом ( а. с. 8-17 ).

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 01 березня 2017 року до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів залучені ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 ( а. с. 74 ).

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 управління Держ-геокадастру у Вінницькій області, КП «Тульчинське міжрайонне бюро техніч-ної інвентаризації» відмовлено ( а. с. 161-164 ).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2, її представник ОСОБА_3 оскаржують його в апеляційному порядку, про-сять дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Апелянти посилаються на невідповідність висновків суду дій-сним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуаль-ного права ( а. с. 165-172 ).

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши суддю-доповідача, пояснен-ня та заперечення на апеляційну скаргу представників сторін у справі, третьої особи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої ін-станції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає безумовному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сто-рони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених представленими доказами.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, воно є не-законним та несправедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 як голові та засновнику селянського (фермерського) господарства «Валентина» рішенням 7 сесії 22 скликання Не-мирівської районної Ради народних депутатів Вінницької області від 25 квітня 1996 року надано у постійне користування земельну ділянку площею 97,87 га, виданий Державний акт від 24 липня 1996 року ІІІ - ВН № 014518 на право по-стійного користування землею цією ж площею на території Вишковецької сільської ради Немирівського району Вінницької області. Розпорядженням го-лови Немирівської районної державної адміністрації від 02 березня 2009 року № 112 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо скла-дання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки» чле-нам фермерського господарства «Валентина» передано у власність земельні ді-лянки загальною площею 40,3275 га у розмірі земельної частки ( паю ) з ра-ніше наданих земель, тобто із 97,87 га, та видано державні акти на право влас-ності на ці земельні ділянки.

Про зменшення розміру площі земельної ділянки зроблено відмітку у Дер-жавному акті на право постійного користування землею.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції ви-ходив з того, що відповідно до наказу Держкомзему України від 02 липня 2003 року № 174 «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного ре-єстру земель», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962, підпункту 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право по-стійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди ) та договорів оренди землі, затвердже-ної наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 № 43, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04 червня 1999 ро-ку за № 354/3647, чітко зазначено, що при заповненні Державних актів на пра-во власності на земельну ділянку та на право постійного користування земель-ною ділянкою усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і роз-бірливо, виправлення не допускаються. Таким чином, можливість внесення змін чи виправлення до існуючого Державного акта на право постійного корис-тування земельною ділянкою чи Державного акта на право власності на зе-мельну ділянку законодавством не передбачено. Тому після розпаювання зе-мельної ділянки площею 40,3275 га із 97,87 га на 57,5426 га, що залишалися у користуванні селянського (фермерського) господарства, ОСОБА_2 мала би у звязку із зміною площі земельної ділянки вирішити питання про її форму-вання у відповідності з вимогами статті 79-1 ЗК України, що полягає у визна-ченні площі, меж земельної ділянки, внесення інформації про неї до Держав-ного земельного кадастру. Оскільки земельна ділянка площею 57,5426 га не сформована, право постійного користування нею у селянського (фермерського) господарства не виникло, це право посвідчено не було. У державній статистич-ній звітності з липня 2009 року не містилося відомостей про наявність у постій-ному користуванні ОСОБА_2 земельної ділянки площею 57,5426 га. Від-повідні відомості також були відсутні у Державному земельному кадастрі як єдиній системі відомостей про землі, тому підстав для відмови у наданні доз-волів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність бажаючих громадян не було. Відтак оскаржувані накази відповідача є цілком законними.

Оскаржуючи рішення суду від 13 липня 2017 року, апелянти вказують про належне користування ОСОБА_2 землею площею 57,5426 га на підставі пункту 7 Перехідних положень Земельного кодексу України. При цьому рішен-ня Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області щодо роз-гляду скарги на постанову про закриття адміністративної справи від 20 серпня 2014 року № 8/14 також доводить правомірність користування позивачкою землею та спростовує позицію суду першої інстанції, викладену в оскаржува-ному рішенні. Посилання суду на те, що земельна ділянка не рахувалася за СФГ «Валентина», повністю спростовується офіційними довідками, виданими відділом Держгеокадастру у Немирівському районі Вінницької області, на-явними в матеріалах справи. Оскаржувані накази ОСОБА_4 управління Держ-геокадастру у Вінницькій області від 24 травня 2016 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність третіх осіб прийняті з порушенням вимог статей 116, 141, 149 ЗК України, без згоди та відома земле-користувача, за відсутності будь-яких на те законних підстав.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, вони є обєктивними, грунтовними, такими, що узгоджуються з фактичними обставинами справи, є достатніми для задоволення скарги, скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2

З висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки всу-переч норм статей 213, 214 ЦПК України вони є помилковими, не обгрунто-ваними достовірними доказами через неповне з'ясування фактичних обставин справи та доказів, якими підтверджуються доводи сторін, норм матеріального права, що підлягають застосуванню до правовідносин між сторонами у справі, котрі регулюються нормами ЗК України, Закону України «Про селянське ( фермерське ) господарство».

Суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову, допустивши суперечливі висновки та порушення норм статей 11, 31, 215 ЦПК України. Даний спір згідно статті 100 Земельного кодексу України підлягає ви-рішенню в судовому порядку.

Слід окремо підкреслити, що нормативно-правові акти, на які посилався суд першої інстанції при вирішенні цього спору, а саме наказ Держкомзему України від 02 липня 2003 року № 174 «Про затвердження Тимчасового поряд-ку ведення державного реєстру земель», Інструкція про порядок складання, ви-дачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і пра-во постійного користування землею, договорів на право тимчасового користу-вання землею ( в тому числі на умовах оренди ) та договорів оренди землі, за-тверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 № 43, втратили чинність відповідно з наказами Міністерства аг-рарної політики та продовольства України від 07 липня 2012 року № 408 та від 03 липня 2013 року № 404.

Правомірним є посилання позивачки в обгрунтування заявленого позову на норми чинного Земельного кодексу України. Пунктами першим, сьомим Пе-рехідних положень цього Кодексу визначено, що громадяни, які одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, збері-гають права на ці ділянки. Рішення про надання в користування земельних ді-лянок, а також про вилучення ( викуп ) земель, прийняті відповідними органа-ми, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають ви-конанню відповідно до вимог цього Кодексу. Громадяни та юридичні особи, які одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим зако-нодавством, зберігають права на ці ділянки.

Частиною пятою статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи у користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Право постійного користування земельною ділянкою площею 57,5426 га ка-дастровий номер :001:0386 у відповідності з Державним актом серії ІІІ-ВН № 014518, виданим 24 липня 1996 року на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Немирівської районної Ради народних депутатів Немирівського ра-йону Вінницької області, здійснюється позивачкою, селянським ( фермерским ) господарством «Валентина» правомірно.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою, набуте до 2004 року, гарантоване статтями 13, 14, 41, 55 Конституції України.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що право пози-вачки на постійне користування наданою земельною ділянкою, визначеною у Державному акті площею 57,5426 га на території Вишковецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, для ведення селянського (фермерсь-кого) господарства дійсно є порушеним та підлягає судовому захистові.

У пункті 33 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судо-вий розгляд, гарантоване частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід тлумачити в контексті преамбули Кон-ституції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та ін-ших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно з нормами статті 303, 309 ЦПК України під час розгляду спра ви в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтова-ність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та ви-мог, заявлених у суді першої інстанції. Підставами для скасування рішення су-ду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду об-ставинам справи, неправильне застосування норм матеріального або процесу-ального права.

На виконання вимог статті 88 ЦПК України, враховуючи обгрунтованість та законність позову ОСОБА_2, за доведеності заявлених нею вимог коле-гія cуддів апеляційного суду зобовязана перерозподілити між сторонами поне-сені судові витрати у справі.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, її представника ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року скасувати.

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_4 управління Держгео-кадастру у Вінницькій області від 24 травня 2016 року про затвердження доку-ментації із землеустрою та надання земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0439 у власність ОСОБА_9. Скасу-вати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 червня 2016 року, номер запису про право 14921283, проведену КП «Тульчинське міжра-йонне бюро технічної інвентаризації».

Визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_4 управління Держгео-кадастру у Вінницькій області від 24 травня 2016 року про затвердження доку-ментації із землеустрою та надання земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0438 у власність ОСОБА_17. Скасувати рі-шення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 червня 2016 року, номер запису про право 14920227, проведену КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».

Визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_4 управління Держге-окадастру у Вінницькій області від 24 травня 2016 року про затвердження до-кументації із землеустрою та надання земельної ділянки за кадастровим номе-ром :01:001:0436 у власність ОСОБА_18. Ска-сувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 червня 2016 року, номер запису про право 14919252, проведену КП «Тульчинське між-районне бюро технічної інвентаризації».

Визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_4 управління Держгео-кадастру у Вінницькій області від 24 травня 2016 року про затвердження доку-ментації із землеустрою та надання земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0437 у власність ОСОБА_16. Скасу-вати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 червня 2016 року, номер запису про право 14920861, проведену КП «Тульчинське міжра-йонне бюро технічної інвентаризації».

Визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_4 управління Держ-геокадастру у Вінницькій області від 24 травня 2016 року про затвердження до-ументації із землеустрою та надання земельної ділянки за кадастровим номе-ром :01:001:0430 у власність ОСОБА_13. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 червня 2016 року, номер запису про право 14916769, проведену КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».

Визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_4 управління Держгео-кадастру у Вінницькій області від 24 травня 2016 року про затвердження доку-ментації із землеустрою та надання земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0431 у власність ОСОБА_14. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 червня 2016 року, номер запису про право 14918154, проведену КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».

Визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_4 управління Держгео-кадастру у Вінницькій області від 24 травня 2016 року про затвердження доку-ментації із землеустрою та надання земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0432 у власність ОСОБА_15. Скасувати рі-шення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 червня 2016 року, номер запису про право 14918536, проведену КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».

Стягнути з ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 3858,40 гривень у відшкодування сплаченого судового збору при поданні позовної заяви, 4244,24 гривні сплаче-ного судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголо-шення, однак воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про-тягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: