Справа № 182/6471/16-ц
Провадження № 2/0182/1146/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2017 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24.11.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

Вона з 09.09.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось. На ґрунті сімейно-побутових проблем, несумісних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що погано впливає на її психічний стан. Почуття любові та поваги ними втрачено. З січня 2016 року вони з відповідачем припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Вона з дитиною переїхала до свого батька. Фактично сімя припинила своє існування. Вважає подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливими та такими, що суперечить її інтересам. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. Зазначила, що між нею та відповідачем досягнуто домовленість щодо місця проживання сина з нею.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.12). Вказала, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року. Майнового спору немає. Вказала, що дитина проживає з нею, але ходить в гості до відповідача. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Редько.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року. Майнового спору немає. Вказав, що дитина частково проживає у нього, частково у позивача.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 09.09.2006 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,7).

Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2016 року з причини несумісності характерів, що призводило до виникнення між ними сварок. Почуття любові та поваги між ними втрачено. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає.

З позову вбачається, що між сторонами досягнуто домовленість щодо проживання дитини з позивачем. З заяв сторін (а.с.12,13) спору щодо місця проживання дитини не вбачається.

За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 110,112 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 09.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 729, від якого є одна малолітня дитина розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_3 залишити прізвище „Редько, громадянину ОСОБА_4 залишити прізвище „Редько.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1