Провадження № 2/641/1900/2017 Справа № 641/5161/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді Григорєва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб по справам дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способів участі батька у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому просить усунути перешкоди у спілкуванні з дітиною та у їх вихованні, визначити способи батька у вихованні дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.04.2011 року він зареєстрував шлюб відповідачкою. За рішенням суду їх шлюб було розірвано. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час дитина зареєстрована та проживає разом з матірю за адресою м. Харків, вул. Ньютона 139 В, кв. 2. З моменту розірвання шлюбу відповідачка не дозволяє бачити дитину без попереднього дзвінка на мобільний телефон та повідомлення про точний час приїзду. Кількість зустрічей з дитиною обмежена одним разом на вихідних та триває: зараз чотири години, а раніше, взагалі, не більше однієї години. Неодноразово відповідачка взагалі забороняє приїжджати та бачити дитину, мотивуючи поганим самопочуттям дитини, при цьому не дає можливості втрутитися та допомогти. Літні та будь-які інші канікули дитина проводить разом з матірю та не допускає моєї участі. В разі наявності в нього можливості поїхати з дитиною на відпочинок за кордон, для того щоб побачити всесвіт та різну культуру, то відмовляє в надані дозволу, при цьому обраний час, жодним чином не завдає шкодам інтересам дитини, а навпаки збігається з перервами у навчанні чи інших гуртках. У процесі виховання дитини мають брати участь обидва батьки, в незалежності від їх стосунків. Взагалі суперечки та сварки між подружжям, або колишнім подружжям не повинні якимось чином впливати на життєдіяльність дитини. У період до звернення до суду ми намагалися вирішити дану справу у мирний шлях, шляхом усних домовленостей, однак дані усні домовленості ні до чого не призвели, завжди виникали суперечки з відповідачкою. Так домовившись про певний день зустрічей з дитиною, відповідачка могла просто змінити свою думку та не давати бачитись з дитиною, самостійно визначивши, що такі зустрічі будуть погано впливати на дитину. Відповідач постійно наголошує на погане самопочуття та здоровя дитини, однак жодним чином не дозволяє допомогти, а просто це констатує. Не надає підтверджуючих документів про звернення за допомогою до лікаря, а тому складається уявлення про небажання просто давати йому дитину для побачення. В зв*язку з чим він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі, надали пояснення налогічні викладеним у позові, просили позов задовольнити.

Відповідачка та її представник надали письмові заперечення, яких зазначено, що проти спілкування батька з дитиною вона ніколи не заперечувала та не перешкоджала виконанню батьком своїх обовязків по вихованню дитини. Вона просила позивача попереджати телефоном про час, коли він планує забрати дитину для зустрічі. Це є розумним та логічним проханням. Адже вона теж має планувати вихідні дні і теж має право відвідувати з дитиною розважальні заходи, лікувальні установи, займатися гігієною дитини, тощо. Оскільки між нею та позивачем не був визначений точний графік відвідувань батьком дитини, то не має нічого протиправного в тому, щоб батько повідомив коли він збирається відвідати дитину. До того ж, неодноразово відбувалися ситуації, коли батько призначивши день та час відвідування, відміняв його, посилаючись на відрядження або хворобу. Що стосується випадків, коли зустрічі не відбувалися по причині хвороби дитини, то слід зазначити, що дитина дійсно час від часу хворіє. Крім звичайних дитячих хвороб, дитина перебуває на диспансерному обліку як така, що часто хворіє, та з приводу обструктивного бронхіту з астматичним компонентом. Вони дійсно намагалися укласти нотаріально посвідчений договір про порядок спілкування з дитиною. Відбулося це за її ініціативи, але згоди їм не вдалося дійти, тому що позивач не бажав знайти будь-який компроміс. Головна вимога позивача, це знаходження дитини в нього не тільки протягом вихідного дня, а і вночі. Вважає, що це не відповідає інтересам дитини. Шлюб між нею та позивачем був розірваний коли доньці виповнилося всього два роки, фактично вони не проживали разом з того часу, коли їй виповнився один рік. З цього зрозуміло, що дитина з цього віку не проживала постійно з батьком, вона його бачила лише під час їх зустрічей. Дівчинці зараз шість років. Вона в деяких питаннях соромиться батька. Вона не може сказати йому про свої фізіологічні потреби. Позивач на цей час фактично має іншу сімю. У серпні в нього народилася дитина. Вважає, що перебування протягом двох днів та ночей у родині батька, з чужою для неї жінкою вплине на дитину вкрай негативним чином. Крім того, сама дитина не може ще в силу свого віку виконати всі гігієнічні процедуру. Батьку вона соромиться сказати про це, його дружині також. Крім того, вона не впевнена, що у родині, де є немовля, знайдеться час і можливість приділяти достатньо уваги для її дитини. У неї вночі трапляються бронхіально- астматичні напади, їй потрібна особлива увага і негайна допомога. Просила встановити графік спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 без її присутності поза місцем проживання дитини з урахуванням висновку Управління служб по справам дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради.

Третя особа Управління служб по справам дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з*явилась, надав висновок щодо доцільності встановленні порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини, просили справу розглядати за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.05.2013 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцвом про народження серії 1-ВЛ № 262274. Дитина на теперішній час постійно мешкає разом з відповідачкою ОСОБА_2

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2013 року з ОСОБА_1 були стягненні аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця та стягнені додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 1000,00 грн. один раз на рік у літній період часу.

Позивач ОСОБА_1 працює у ТОВ «Сингента» на посаді менеджера зі збуту про що надав довідку № 727/17 від 02.08.2017 року та його дохід за період з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року склав 657033,71 грн. За місцем роботи характеризується з позитивної сторони.

Відповідно до ст. 141 СК України, і мати, і батько дитини мають рівні права та обовязки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Стаття 159 СК України визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання) місце та час їх спілкування з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно сітаттями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року (статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року.

Згідно висновку Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 561 від 05.10.2017 року, управління вважає за доцільне визначити ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 11-00 години до 20-00 години; два тижні у літній період для оздоровлення дитини. До висновку наданий акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, де зазначено, що помешкання знаходиться у стадії ремонту. Для дітини планується окрема кімната.

За нормою ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності; результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має гарантоване законом, рівне з матір'ю дитини, право на спілкування зі своєю дитиною та право на її виховання. Тому необхідно встановити порядок участі батька у вихованні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити режим спілкування наступним чином: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 11-00 до 20-00 години, без присутності матері; два тижні у літній період для оздоровлення в період з 01.06. по 20.08., без присутності матері, з урахуванням графіків відпусток батьків. Крім того зобов*язати ОСОБА_4 не чинити перешкод щодо безперешкодного відвідування дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем її проживання, при узгодженні часу відвідувань з матір*ю ОСОБА_2; спілкуватися з дитиною засобами телефонного зв*язку, інтернету, електроною поштою; особисто поздоровляти дитину з Днем народження, Новим роком, Різдвом Христовим, Пасхою.

В іншій частині позову слід відмовити, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні вимоги позивача щодо безперешкодного відвідування шкільних/навчальних, позашкільних зібрань, гуртків, заходів, які проводяться за участю дитини, оскільки позивачем не підтверджено належними доказами, що такі перешкоди йому чинились. Позовна вимога яка вигладена як «порядок зміни місця проживання дитини вирішується відповідно до положень законодавства» не є позовною вимогою, а лише цитата статті Сімейного кодексу України.

Рішення суду про встановлення режиму спілкування з дитиною тільки в денний час, без ночівлі у батька, обумовлено тим, що дитина страждає на ряд захворювань, пов*язаних з органами дихання, в судовому засіданні позивачем не заперечувався факт, що йому невідомо про існування наявних у дитини хвороб. Крім того як пояснив сам позивач він фактично проживає не за місцем реєстрації, а з родиною своєї нової дружини, від даного шлюбу вони мають двохмісячну дитину. Таким чином перебування малолітньої ОСОБА_3 може привести до моральних страждань і негативно вплинути на стан фізичного здоровя дитини. Тому вимоги позивача в цій частині не відповідають інтересам дитини.

Разом з тим, визначаючи конкретний порядок участі позивача ОСОБА_1 у вихованні дитини та спілкуванні з нею, суд приймає до уваги малолітній вік дитини, поведінку батьків, інтереси дитини, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У випадку зміни обставин сторони не позбавлені можливості вирішити питання щодо встановлення іншого порядку та способу участі батька у вихованні дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 159, 257, 263 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов*язати ОСОБА_4 не чинити перешкод щодо безперешкодного відвідування дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем її проживання, при узгодженні часу відвідувань з матір*ю ОСОБА_2; спілкуватися з дитиною засобами телефонного зв*язку, інтернету, електроною поштою; особисто поздоровляти дитину з Днем народження, Новим роком, Різдвом Христовим, Пасхою.

Встановити час та дні для зустрічей ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 11-00 до 20-00 години, без присутності матері; два тижні у літній період для оздоровлення в період з 01.06. по 20.08., без присутності матері, з урахуванням графіків відпусток батьків.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5