Справа № 369/1895/17
Провадження № 2/369/1787/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Усатова Д.Д.,

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2017 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивував тим, що він є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, з 05.02.1996 року є інвалідом 2 групи та перебуває на обліку в УПФУ України в Києво-Святошинського району Київської області.

Зазначає, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.04.2010 року відповідача було зобовязано здійснити перерахунок та виплатити пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, перерахунок додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 18 лютого 2009 року з врахуванням раніше зроблених виплат. Проте, починаючи з 09 червня 2011 року дане судове рішення не виконується відповідачем.

Вказує, що внесення будь-яких змін до законодавства не можуть обмежити розмір його пенсії, яка вказана в резолютивній частині судового рішення оскільки воно набрало законної сили.

З наведених позивачем розрахунків слідує, що заборгованість відповідача перед ним за ненараховану та невиплачену за період з 01.01.1998 р. по 17.02.2009 р. становить 258086,60 грн. Загальга заборгованість відповідача по нерахованій та невиплаченій пенсії за період з 01.01.1998 року по 28.02.2017 року включно становить 609975,65 грн.

Посилаючись на вищевикладене просив суд стягнути з УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області заборгованість по ненархованій та невиплаченій пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, перерахунок додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.1998 року по лютий 2017 року включно в розмірі 609975,65 грн.; допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України.

В подальшому представником позивача подано доповнену позовну заяву від 11 липня 2017 року. Вказав, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2017 року 1247 грн., з 01 травня 1312 грн., з 01 грудня 1373 грн. Тому заборгованість за рішенням суду по основній та додатковій пенсії за період з 01.11.2011 року по 31.07.2017 року становить 3941332,30 грн. Заборгованість по пенсії за період з 01.01.1998 року по 17.02.2009 року до рішення суду складає 258086,60 грн.

Протягом розгляду справи позивачем подано клопотання про уточнення та збільшення позовних вимог, де просив суд стягнути з Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на його користь заборгованість по не нарахованій та невиплаченій за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.04.2010 року, державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії, за період з 01.11.2011 року по червень 2017 року включно в розмірі 404673,90 грн., зобовязавши відповідача повести відповідні розрахунки в ручному режимі з використанням макетного вводу даних в електронну базу отримувачів пенсії по коду 997.

Стягнути з Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на його користь заборгованість по не нарахованій та невиплаченій державної пенсії за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2010 року, державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії, за період з 01.01.1998 року по 17.02.2009 року в розмірі 258086,80 грн., зобовязавши відповідача повести відповідні розрахунки в ручному режимі з використанням макетного вводу даних в електронну базу отримувачів пенсії по коду 997.

Зобовязати Києво-Святошинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Київській області з 01.08.2017 року проводити йому нарахування та виплату державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії по віку за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.04.2010 року в ручному режимі з використанням макетного вводу даних в електронну базу отримувачів пенсії пожиттєво по коду 997. Допустити негайне виконання рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач та його представник позивача позовні вимоги підтримали. Просили суд задоволити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, з підстав викладених в письмових запереченнях на позовну заяву, долучених до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС І катергорії, інвалідом ІІ групи захворювання яке пов»язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки МСЕК Сер. КИО І № 146630 від 26.03.2001 року ОСОБА_1 є інвалідом другої групи по захворюванню, що повязане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, група інвалідності встановлена довічно.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.04.2010 року у справі № 2-а-925/2010 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області задоволено частково, а саме: визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 18 лютого 2009 року неправомірними; зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 18 лютого 2009 року з урахуванням раніше здійснених виплат.

Дана постанова залишена без змін та на її виконання видано виконавчий лист.

З пояснень представника відповідача слідує, що рішення суду по справі 2-а-925/2010 року від 01.04.2010 року виконано в повному обсязі, що підтверджується розпорядженням № 143832 від 16.08.2011 року та протоколами відпрацювань.

Згідно журналу реєстрації повідомлень щодо реалізації Постанови КМУ затвердження прядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою №440, управлінням 25.11.2014 року отримано повідомлення внесення рішень до реєстру рішень, виконання яких гарантується державою згідно суду по справі 2-а-925/2010 року.

Згідно вимог ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), особам, віднесеним до категорії І розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам ІI групи - у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема, питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконанняБюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування виплат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Разом з тим, ні позивач в судовому засіданні, ні його представник не надав суду належних та допустимих доказів того, що на час розгляду справи є заборгованість Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області перед ОСОБА_1 по виплаті пенсії. З пояснень представника позивача вбачається, що він по суті не погоджується з нарахованою пенсією позивачу по справі, але не надав доказів щодо неправомірності нарахування саме такої пенсії, враховуючи на зміни в законодавстві щодо нарахування пенсійних виплат.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Усатов