Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_2, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення порядку користування квартирою, зобов'язання вчинити дію, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, який також є законним представником ОСОБА_3, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення порядку користування квартирою, зобов'язання вчинити дію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 та проживає в даній квартирі з онуком ОСОБА_2 та правнуком ОСОБА_3

Вказує, що особовий рахунок на дану квартиру оформлено на його померлу дружину ОСОБА_4

Зазначає, що з відповідачами по справі в нього склалися неприязні стосунки щодо спільного користування квартирою, зокрема конфлікт виникає у зв'язку з непорозумінням щодо оплати комунальних послуг. Вважає, що вирішення спору між сторонами можливе лише у разі визначення конкретного порядку користування квартирою, за якого сторонам буде виділена конкретна житлова площа, що в результаті дасть змогу кожному з користувачів квартирою укласти окремий договір найму та окремі договори з компаніями, які надають комунальні послуги.

Посилався на те, що з онуком та правнуком у нього склався такий порядок користування спірною трикімнатною квартирою, за якого він користується середньою за площею кімнатою, а відповідачі займають найбільшу і найменшу кімнати. Інші приміщення у квартирі перебувають у спільному користуванні.

У заяві про збільшення позовних вимог (т. 1, а.с. 145-146) зазначив, що одна кімната площею 17,5 кв.м у квартирі не є ізольованою, а тому за рахунок її площі можна обладнати окремий прохід до кімнати площею 12,5 кв.м., яку займає позивач, за рахунок чого забезпечити окремий вхід до усіх трьох кімнат квартири.

Зазначив, що з урахуванням встановлення перегородки, житлова площа квартири зменшиться до 37,56 кв.м., тобто на кожного мешканця квартири припадатиме по 12,52 кв.м. житлової площі.

З урахуванням того, що його частка у квартирі після переобладнання кімнати становитиме 12,52 кв.м., а кімната, яку він займає на час розгляду справи, має площу 12,5 кв.м., тобто фактично співпадає з його ідеальною часткою, просив суд:

- змінити договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_2, виділивши у користування ОСОБА_1 кімнату площею 12,5 кв.м., обладнавши прохід до неї через коридор, утворений за рахунок встановлення перегородки у кімнаті площею 17,5 кв.м., а у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - кімнати площею 10,7 кв.м і 14,36 кв.м., тобто частини кімнати площею 17,5 кв.м., яка залишиться після встановлення перегородки;

- зобов'язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» укласти з позивачем окремий договір найму жилого приміщення, договір на постачання житлово-комунальних послуг, відкрити окремі особові рахунки на оплату вартості комунальних послуг на ім'я позивача та ім'я ОСОБА_2 відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

Представник позивача до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2, який також представляє інтереси ОСОБА_3, до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати справу без його участі та відмовити у задоволенні позову.

Представники КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та Служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, до початку судового засідання подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати справу без їхньої участі. У письмових пояснення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заперечувала проти задоволення позову в частині вимог, заявлених до цього відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до довідки № 2227 від 26.08.2015р., виданої ЖЕД-702, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Власником особового рахунку є ОСОБА_4 (а.с. 7).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с. 10).

З даних технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що вказана квартира неприватизована та складається з 3-х кімнат, житловою площею 40,7 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - 17,5 кв.м.; 2-а кімната - 12,5 кв.м.; 3-я кімната - 10,7 кв.м., кухні площею 5,0 кв.м., вбиральні (поєднаної) площею 0,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м., коридорів площею 5,4 кв.м. та 1,1 кв.м. (а.с. 148).

Причиною спору стала відсутність між сторонами згоди щодо володіння, користування та розпорядження квартирою та сплаті коштів за житлово-комунальні послуги.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу УРСР.

Відповідно до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно з положеннями ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

В силу положень ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст.103 Житлового кодексу України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, встановлених законом.

В силу положень ст.104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на ньому може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст.63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Вирішуючи питання про можливість виділення окремого приміщення у користування позивача судовим рішенням, суд виходить з наступного.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 04.08.2017, виокремлення в окреме користування житлової кімнати площею 12,5 кв.м. є технічно можливим шляхом встановлення перегородки між коридором 5,4 кв.м. та коридором площею 1,1 кв.м. для облаштування додаткового коридору шириною не менше 1,1 м (т. 2, а.с. 11-21).

Таким чином, кімната, яку просить виділити у користування позивач, площею 12,5 кв.м. може стати ізольованою від інших кімнат за умови облаштування додаткового коридору шириною 1,1 м, що призведе до зменшення житлової площі щонайменше на 3,45 кв.м. (оскільки не враховано товщину стіни), тобто з 40,7 кв.м. до 37,25 кв.м.

Якщо поділити житлову площу, яка утвориться у випадку встановлення додаткової перегородки, то на кожного мешканця квартири припадатиме щонайбільше по 12,42 кв.м. житлової площі.

Отже, частка жилої площі, яка припадає на кожного із сторін, у випадку переоблаштування квартири, не відповідає розміру жилого приміщення, тобто кімнати 12,5 кв.м, яку просить виділити у користування позивач.

Облаштування додаткової перегородки призводить до зменшення житлової площі, якою фактично користуються відповідачі по справі.

Відповідно до абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» N 2 від 12.04.85 р. з відповідними змінами, при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Разом з тим, як вбачається з розрахунків житлової площі, виділення у користування позивачу кімнати площею 12,5 кв.м. є неможливим, оскільки така кімната більша від ідеальної частки 12,42 кв.м., яка припадає у житловій площі на його особу.

Крім того, виділення площі 12,5 кв.м. призведе до штучного погіршення житлових умов відповідачів та викличе необхідність постановки сторін на облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов, адже згідно з Постановою виконкому Київської міської ради народних депутатів N 582 від 15.07.85 р. «Про порядок застосування у м. Києві "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов,і надання їм жилих приміщень в Українській РСР", жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв.м жилої площі, але не більш однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв. м жилої площі.

В разі, якщо в квартирі не встановлювати перегородку, то кімната, яку просить виділити у користування позивач, не є ізольованою, а відтак, і з цієї причини не може бути виділена у користування позивачу.

Вимоги, заявлені до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» є похідними від вимог про визначення порядку користування квартирою, а відтак, у їх задоволенні необхідно відмовити як таких, що заявлені передчасно.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не ґрунтуються на нормах закону, а відтак, у їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі ст.ст. 61, 63, 64, 66, 68, 103, 104 ЖК УРСР, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-228, 233 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який також є законним представником ОСОБА_3, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» про визначення порядку користування квартирою, зобов'язання вчинити дію - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Васильченко