АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/5365/17 Головуючий 1 інстанції
Справа № 622/317/17 Чернова О.В.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач Хорошевський О.М.
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого, судді - Хорошевського О.М.
суддів: Кіся П.В.,
Кружиліної О.А.
за участю секретаря - Брулевича В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 25 липня 2017 року по справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЧ НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -
ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЧ НОМЕР_1 ) звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього завдані збитки у розмірі 105054 грн. та судові витрати.
За даним фактом було призначено службове розслідування, в ході якого було підтверджено спричинення ОСОБА_1 матеріальної шкоди державі в особі Харківського прикордонного загону внаслідок недбалого виконання ним своїх службових обов`язків, сума спричиненої шкоди, що розрахована у відповідності до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, завдану державі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1995 року, з урахуванням кратності розміру вартості майна становить 105054,00 грн.
Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 25 липня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 105054,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в сумі 1600,00 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження по справі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

Судова колегія погоджується з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за мобілізацією у військовому званні «старший солдат» на посаді старшого кухаря господарчого відділення відділу забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування. На підставі наказу начальника Харківського прикордонного загону № 389-ос від 28.10.2016 року відповідача з 28.10.2016 року звільнено з військової служби, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення в запас, за п. «є» п.1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у строки, визначені рішенням Президента України), без права носіння військової форми одягу та зараховано на службу у військовому оперативному резерві першої черги. Направлено до Лозівського РВК Харківської області для постановки на військовий облік (а.с. 35).
Згідно інвентаризаційного опису № Ф306 від 25.12.2015 року ОСОБА_1 на відповідальне зберігання від ОСОБА_2 було прийнято матеріальні цінності на суму 1311624,24 грн. (а.с. 12-16).
Згідно накладних № Є84/1 від 11.01.2016 року, № Є570 від 16.02.2016 року, № Є1501 від 26.04.2016 року, № Є2151 від 07.06.2016 року, № 3131 від 19.08.2016 року, № Є3041 від 13.08.2016 року, № Є3463 від 09.09.2016 року ОСОБА_1 також було прийнято військове майно на загальну суму 80857,58 грн. (а.с. 17-23).
11.10.2016 року було складено інвентаризаційний опис № Ф371, згідно якого ОСОБА_1 було передано ОСОБА_3 ввірені йому матеріальні цінності. При цьому відповідачем в зазначеному описі надано розписку про те, що до початку проведення інвентаризації всі видаткові документи на матеріальні цінності здано в бухгалтерську службу і всі матеріальні цінності, що надійшли на його відповідальність, оприбутковано, а ті, що вибули, списано. За результатами інвентаризації ОСОБА_1 підписано також розписку про те, що усі цінності, пойменовані в цьому інвентаризаційному описі, перевірено комісією в натурі в його присутності та внесено в опис. У зв`язку з цим претензій до інвентаризаційної комісії він не має. Цінності, перелічені в описі, знаходяться на його відповідальному зберігання. За результатами інвентаризації було виявлено нестачу матеріальних цінностей (а.с. 4-11).
Відповідно до п.18 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 14.02.2005 року № 111, за результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім положень, визначених пунктом 17 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення; які вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено кожним із військовослужбовців; обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; висновок щодо наявності чи відсутності в діянні військовослужбовця складу дисциплінарного правопорушення та в чому воно (за наявності такого) полягало; пропозиції щодо притягнення винних осіб до відповідальності правами відповідного начальника (командира) без зазначення конкретного виду стягнення; інші заходи, які пропонується здійснити для усунення причин правопорушення та умов, що йому сприяли; дата складання висновку.
Висновки щодо допущених військовослужбовцем порушень в обов`язковому порядку повинні підтверджуватися посиланнями на наявні докази.
За результатами службового розслідування за фактом заподіяння шкоди державі військовослужбовцем прикордонної комендатури швидкого реагування Харківського прикордонного загону від 08.12.2016 року, встановлено, що внаслідок халатного відношення старшого солдата ОСОБА_1 до виконання своїх службових обов`язків та зберіганню і використанню переданого майна допущено нестачу матеріальних цінностей номенклатури відділення продовольчого забезпечення на загальну суму 96192,73 грн. згідно інвентаризаційного опису від 11.10.2016 року № Ф371, що з урахуванням кратності становить 105054 грн. Згідно висновку факт спричинення матеріальної шкоди державі внаслідок недбалого виконання старшини за призовом старшого солдата ОСОБА_1 підтвердився, на підставі абз. 5 п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, притягнути старшого солдата ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності у розмірі 105054, 00 грн. (а.с. 24-28). Висновок відповідачем не оскаржувався.
Наказом начальника Харківського прикордонного загону від 19.12.2016 року № 1803 «Про підсумки службового розслідування» за допущення втрати речового майна, переданого під звіт на відповідальне зберігання, старшого солдата ОСОБА_1 притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності в розмірі 105054 грн. (а.с. 29-30).
Відповідно до витягу з аудиторського звіту від 30 березня 2017 року № 2 внутрішнього аудиту ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2017 року було підтверджено притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності на суму 105054, 00 грн. (а.с. 99).
Згідно витягу з наказу Адміністрації прикордонної служби України № 016 від 11.08.2003 року, яким затверджено Перелік дійсних та умовних найменувань органів Державної прикордонної служби України, за територіальним принципом Харківський прикордонний загін Державної прикордонної служби України, для адміністративно-господарської діяльності військова частина НОМЕР_1 (а.с.46).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, визначає Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 21 грудня 2000 року N 2171-III (надалі-Положення).
Пунктом 2 Положення визначено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Відповідно до пункту 4 Положення відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення
їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.
У разі притягнення особи, яка заподіяла матеріальну шкоду державі, до кримінальної відповідальності командир (начальник) військової частини зобов`язаний подати щодо неї цивільний позов до суду на суму невідшкодованої шкоди.
Пунктом 8 Положення передбачено, що залежно від того навмисно чи необережно заподіяно шкоди, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.
Згідно пункту 13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Пунктом 14 цього Положення визначено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Визначення розміру шкоди та порядок її відшкодування передбачено розділом IV зазначеного Положення. Пунктом 17 Положення передбачено, що за висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.
Відповідно до п. 31 Положення, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 року № 880 затверджено Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості. Так, зокрема, за нестачу або розкрадання казанка металевого, фляги металевої і поліетиленової встановлено 5-кратний розмір співвідношенні до їх вартості. Кратність до іншого переліченого нижче майна не встановлено.
Згідно довідки-розрахунку оцінки збитків матеріальних засобів, які завдано військовій частині НОМЕР_1 в результаті втрати майна, станом на 01.11.2016 року ОСОБА_1 допущено недостачу, загальний розмір збитків якої з ПДВ 20% та кратність становить 105054 грн. (а.с.76-79).
Судом було вірно встановлено, що належних та допустимих доказів звернення ОСОБА_1 до керівництва щодо недостачі прийнятого ним на відповідальне зберігання майна та неможливості забезпечення його належного зберігання ним не надано, як і не надано доказів повернення частини майна. В той час як на підтвердження позовних вимог надано достатньо належних та допустимих доказів.
Доводи, викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, були предметом розгляду судом першої інстанції, яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 308 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 25 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

О.А. Кружиліна