Справа № 523/3664/17
Провадження №2/523/2639/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"05" травня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивачка просить суд, розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, що привело до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, крім того, позивачка і відповідач спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують з травня 2016 року, а відповідач ухиляється від явки до органів РАЦС з питання розірвання шлюбу.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.14), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила.

Суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 12 серпня 2015 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_2 (а.с. 3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімя існує формально, подальше збереження сімї не можливо, оскільки відповідач разом з позивачкою спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують з травня 2016 року.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей.

В силу ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу (розглянутому в порядку окремого провадження) зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Отже, вибір прізвища не є вимогою позовного характеру, а тому з цього приводу не може бути ухвалено рішення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, ОСОБА_1, саме після розірвання шлюбу (а не під час його розірвання) має право відновити своє дошлюбне прізвище шляхом звернення із відповідною заявою до компетентного органу, а не в судовому порядку.

На підставі ст.ст. 110-112 СК України, керуючись ст. ст.10, 11, 64, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 12 серпня 2015 року Відділом ДРАЦС у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1181, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя