Справа № 727/1828/17
Провадження № 2/727/796/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

15 березня 2017 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Семенка О.В.

при секретарі Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

В позовній заяві посилається на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем у них є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2004 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, окрім цього, на її утриманні перебуває її матір, ОСОБА_4, яка є інвалідом другої групи по життєво. Вона тимчасово не працює, немає постійного доходу, проживають з випадкових незначних заробітків, які є єдиним джерелом доходу.

Дитина ОСОБА_3 постійно хворіє, в тому числі має туберкульозне захворювання, внаслідок чого потребує постійного лікування та значних фінансових витрат.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, навіть аліменти в розмірі 200 грн. сплачує несвоєчасно, не бере участі у додаткових витратах, викладених частими хворобами дитини.

Зазначає, що відповідач сезонно працює в Італії на протязі 10 років, має гарні заробітки, його матеріальний стан дозволяє сплачувати аліменти у набагато більшому розмірі, чим 200 гривень в місяць. Вказує, що інших дітей та осіб на утриманні у відповідача немає, стан здоровя у нього добрий.

Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі тисяча пятсот гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала викладені в позові обставини, надала аналогічні пояснення позовній заяві, просила задовольнити позов повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений в порядку ст. ст.74, 76 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Виходячи з наведеного та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці 08 грудня 2004 року у справі за №2-3937/2004 р. з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, 23.07.2004 року в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-МИ №149877, 23 липня 2004 року народилась ОСОБА_3, батьком якої є відповідач ОСОБА_2 а її матір'ю є позивачка ОСОБА_1 (а.с. 4).

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-МИ №004669, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 21.11.2005 року (а.с.3).

Неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстрована та проживає разом з матір'ю за адресою: м.Чернівці, вул. Бережанська, 17/75, що підтверджується довідкою про склад сімї від 21 лютого 2017 року № 82 товариства співвласників «Клен» (а.с. 7).

ОСОБА_3 навчається в 7 класі Чернівецького НВК «Лідер», що підтверджується довідкою від 03.02.2017 №02-16/49 (а.с.5).

Дитина постійно хворіє, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного та стаціонарного лікування від 06 лютого 2017 року КМУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги «РОШФ», амбулаторія №2 (а.с.8).

В тому числі дитина має туберкульозне захворювання, внаслідок чого потребує постійного лікування, в тому числі стаціонарного. За останні два роки ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в обласному дитячому протитуберкульозному санаторії «Садгора» з 02.06.2015 по 31.08.2015, та з 25.07.20-16 по 31.08.2016, що підтверджується виписними епікризами від 31.08.2015 та 31.08.2016. (а.с.9-10).

В позовній заяві позивачка вказує, що відповідач сезонно працює в Італії на протязі 10 років, має гарні заробітки. Вказує, що інших дітей та осіб на утриманні у відповідача немає, стан здоровя у нього добрий. Однак доказів цього в матеріалах справи відсутні.

Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18 Конвенції про захист прав дитини). Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК Українивідносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із Державним бюджетом на 2017 рік мінімальний прожитковий рівень щомісячно на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що дитина є хворобливою, взята на диспансерний клінічний облік в зязку із туберкульозним захворюванням, а тому потребує постійних витрат на лікування крім того змінилося матеріальне становище позивача в гірший бік, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття та з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 180 - 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 3 - 11, 57 - 60, 212 - 215, 224-226, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Розмір аліментів, присуджений рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2004 року в справі №2-3937/2004 р., змінити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. (тисяча пятсот гривень) починаючи з дня подання заяви 23 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Змінений розмір аліментів підлягає присудженню з дати набрання чинності даним рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_2, в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Семенко О.В.