ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
23 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
20 лютого 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, свої вимоги мотивує тим, що 19 березня 1993 року Відділом реєстрації Соломянського району у м. Києві між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 12 листопада 2009 року народженя. Спільне подружнє життя не склалося, шлюб існує лише формально. Позивачка вважає, що збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені.
На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між нею відповідачем.
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 березня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 131 (а.с.7).
Від спільного подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 318733, виданим 25 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київської області (а.с. 9), сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ОК № 345456 виданими повторно 17 січня 2017 рокуВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області (а.с. 10) та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ОК №322968, виданими повторно 15 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області (а.с. 11).
Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивачка примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу.
Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову.
Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Стосовно визначення місця проживання дітей суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Зі змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
За наведених обставин, враховуючи відсутність спільної домовленості батьків щодо місця проживання дітей, суд відмовляє у задоволені вимог в цій частині.
Вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Стягненню підлягають лише документально підтверджені судові витрати (ст. 88 ЦПК України). На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), фінансові документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.
Всуперечь зазначеного, позивачем не недано доказів, що підтверджують сплату витрат на правову допомогу.
Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 60, 208-209, 212-215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Шлюб, зареєстрований 19 березня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між ОСОБА_1 та ОСОБА_7, актовий запис № 131 - розірвати.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягунти з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 640грн. сплаченого нею судового збору.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова