Справа № 202/2994/17
Провадження № 2/202/1689/2017
21 вересня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, -
В травні 2017 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачаОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення.
В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. П. Калнишевського (до перейменування вул. Косіора)АДРЕСА_1. За даною адресою вона зареєстрована одна.
Позивачка та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні з наведених в позові підстав.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до п.2, п.5 ст.74, ч.4 ст.76 ЦПК України. Поштові повідомлення про виклик були направлені як за місцем реєстрації відповідача так і за місцем його фактичного проживання та повернені до суду по закінченню строку зберігання.
Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача, представника позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 20 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №2568, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_4 двокімнатну квартиру, житловою площею 27,3 кв. м., загальною площею 45,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4. (а. с. 10).
Відповідно до Витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 04.08.2008 року номер 19772670, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5 (а. с. 12).
Згідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №97836945 від 20.09.2017 року квартира АДРЕСА_6 належить на праві власності ОСОБА_1.
В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_7 була придбана ОСОБА_1 за кредитні кошти, Кредитний договір №1138-016/ФКВ-08 був укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та перебувала в іпотеці (Іпотечний договір №1138-016/Zфквіп-08 від 20.06.2008 року) .
Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, індексний номер витягу: 51479206 від 06.01.2016 року, іпотекодержатель ПАТ «Дельта Банк», підстава договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», дата відступлення 02.10.2015 року.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, індексний номер: 51477325 від 06.01.2016 року, обтяження припинено.
Згідно до довідки №605 від 20.04.2017 року, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в АДРЕСА_8 зареєстрована: ОСОБА_1 (а. с. 19).
В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі наразі проживає ОСОБА_2, який в ній не зареєстрований та добровільно виселитися не бажає.
Згідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
У відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.
Дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що проживання відповідача в квартирі, яка належить на праві власності позивачці створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні її майном, в добровільному порядку відповідач виселятися не бажає, внаслідок чого позивач вимушена звернутися до суду, виходячи із вищевикладеного позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 640 грн. 00 коп.
Керуючись: ст. 41 Конституції України, ст. ст. 156,157 ЖК України, 22, 317, 319 321, 391, 392 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 30, 60, 88,169, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення задовольнити.
Усунути ОСОБА_5 перешкоди у користуванні квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_9, шляхом виселення з квартири ОСОБА_2.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Л.П.Слюсар