Провадження номер 2/741/605/17
Єдиний унікальний номер 741/1530/17
РІШЕННЯ

іменем України

20 листопада 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідачів ОСОБА_2 ОСОБА_4, ОСОБА_2 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Макіївської об'єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області про тлумачення заповіту та визнання права власності на майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Макіївської об'єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_9. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району, що належали спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1. 11.03.1996 ОСОБА_9 склала заповіт, яким усе своє майно заповідала ОСОБА_6. 13.04.2004 ОСОБА_9 склала другий заповіт, яким земельну ділянку (пай), яка належить їй на підставі вищевказаного державного акта, заповідала ОСОБА_7. 05.10.2010 ОСОБА_9 склала третій заповіт, яким земельну частку (па й), підтверджену державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, заповідала ОСОБА_2. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Спадщину він прийняв, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, то отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що майно, указане в заповіті, посвідченому 05.10.2010 секретарем виконавчого комітету Макіївської сільської ради, не відповідає фактичному майну в наявності. Нотаріус роз'яснила позивачу про можливість тлумачення заповіту в судовому порядку. Саме тому позивач просив судовим рішенням здійснити тлумачення заповіту від 05.10.2010, складеного ОСОБА_9, що заповіт стосується не земельної частки (паю), а земельної ділянки. Крім того, оригінал державного акта загублений, а тому позивач просив визнати за ним право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнали позовні вимоги.

Представник відповідача Макіївської ОТГ в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, у судове засідання не з'явився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 належала земельна ділянка загальною площею 3,17 га (діл. №1 - 2,58 га рілля, діл. №2 - 0,59 га кормові угіддя) для ведення особистого селянського господарства із земель колишнього КСП ім. Щорса на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №522 від 22 грудня 2003 року, що підтверджується копією повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а. с. 10) та копією вищевказаного державного акта (а. с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_9 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_9 склала три заповіти, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 26-27). А, отже, спадкування після її смерті здійснюється за заповітом.

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_9 №9/2017 (а. с. 21-36) убачається, що 11 березня 1996 року ОСОБА_9 склала заповіт, яким усе своє майно заповідала ОСОБА_6, заповіт посвідчено секретарем виконкому Макіївської сільської ради Носівського району, зареєстровано в реєстрі за №117. 13 квітня 2004 року ОСОБА_9 склала заповіт, яким земельну ділянку, яка належить їй згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1 розміром 3,17 га, заповідала ОСОБА_7, заповіт посвідчено секретарем Макіївської сільської ради Носівського району, зареєстровано в реєстрі за №57. 05 жовтня 2010 року ОСОБА_9 склала заповіт, яким належне їй право на земельну частку (пай), підтверджену державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 розміром 3,17 га, яку виділено в натурі - земельну ділянку на території Макіївської сільської ради Носівського району, заповідала ОСОБА_2, заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району, зареєстровано в реєстрі за №72.

Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Згідно зі ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення заповіту.

Частиною 3 ст. 213 ЦК України передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Як вбачається із копії повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області заповідачу на підставі державного акта серії НОМЕР_1 належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 3,17 га на території Макіївської сільської ради Носівського району. Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,17 га виданий та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №522 від 22 грудня 2003 року. Із копії вищевказаного державного акта вбачається, що земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери, а саме: земельній ділянці площею 2,58 га присвоєно кадастровий номер НОМЕР_4, земельні ділянці площею 0,59 га - кадастровий номер НОМЕР_3. А тому, суд робить висновок, що заповіт ОСОБА_9 від 05 жовтня 2010 року стосується саме вищевказаних земельних ділянок. Крім того, спору відносно такого тлумачення заповіту між синами померлої немає.

Із копії спадкової справи до майна померлої також убачається, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_9, подавши у встановлений законодавством строк заяву про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що приватний нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, оскільки майно, указане в заповіті, посвідченому 05 жовтня 2010 року секретарем виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, не відповідає фактичному майну в наявності, що породжує спір між спадкодавцями, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії №782/02-31 від 31 липня 2017 року (а. с. 13).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку загублений, що підтверджується повідомленням у пресі (а. с. 13).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_9 05 жовтня 2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області Пасічник В.В., зареєстрованого в реєстрі за №72, що цей заповіт стосується земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 3,17 га, розташованої на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що належала ОСОБА_9 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №522 від 22 грудня 2003 року.

Визнати за ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку площею 2,58 га, кадастровий номер НОМЕР_4, та земельну ділянку площею 0,59 га, кадастровий номер НОМЕР_3, загальною вартістю 92391,13 грн., з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, яка належали ОСОБА_9 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №522 від 22 грудня 2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий