22-ц/775/425/2017(м)
Головуючий у 1 інстанції Сараєв І.А.
Категорія 27 Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Зайцевої С.А., Лопатіної М.Ю.,

секретар Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» про надання відстрочки виконання судового рішення,

ВСТАНОВИЛА :

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання заочного судового рішення №226/1377/14-ц від 29.05.2014 р. про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 1796,29 доларів США та 406879,62 гривень та витрат у вигляді судового збору в сумі 3654,00 гривень до завершення антитерористичної операції з тих підстав, що в суму заборгованості увійшла нарахована пеня у розмірі 404797,86 грн., нарахування якої суперечить ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Заяву вмотивував тим, що вищезазначене рішення суду суперечить ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Вважає, що оскільки м. Маріуполь знаходиться у зоні АТО, правовий режим на його території регулюються Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що дає можливість суду надати йому відстрочку виконання рішення суду до закінчення антитерористичної операції.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про надання відстрочки виконання судового рішення від 29.05.2014 року відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просив скасувати ухвалу від 13 квітня 2017 року та відстрочити виконання заочного рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29.05.2014 року. В скарзі зазначає, що судом не взято до уваги Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-Р відповідно до якого м. Маріуполь віднесено до місця проведення АТО, де діють норми Закону України «Про торгово-промислові палати України», а саме стаття 14-1, яка визначає діючі в м. Маріуполі (зоні АТО) обставини форс-мажорного характеру. Вважає, що такі обставини призупиняють не тільки нарахування пені та штрафів на території АТО, а також є підставою для відстрочення рішення суду, яким незаконно була нарахована пеня.

В судове засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 не явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Також не явився до суду представник ПАТ «Родовід Банк», , про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочку виконання заочного рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29.05.2014 року, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування виняткових обставин, що утруднюють або унеможливлюють виконання судового рішення про стягнення із останнього заборгованості за кредитним договором.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням 29.05.2014 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області ухвалене заочне рішення №266/1377/14-ц по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким з останніх стягнуто у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №2006М-83 від 29.04.2008 р. у розмірі: 1796,29 доларів США та 406879,62 гривень, судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.09.2014 р. заява ОСОБА_5 про перегляд зазначеного рішення залишена без задоволення. Рішення не оскаржено, набрало законної сили та звернуто до виконання.

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 посилається на норму статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якої на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням КМ України від 2 грудня 2015 р. N 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед яких є м.Маріуполь.

Представник заявника в апеляційному суді зауважив, що законом «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», заборонено стягнення будь-якої пені з боржника, а рішення суду від 29 травня 2014 року про стягнення з нього суми боргу, в тому числі пені в сумі 404797,86 грн, ухвалено вже після набрання вказаним законом чинності й всупереч вимогам закону. Оскільки ОСОБА_2 не може просити відстрочки виконання рішення тільки в частині стягнення пені, то змушений просити відстрочити виконання рішення про стягнення боргу в цілому до закінчення антитерористичної операції і відповідного розпорядження КМУ.

Між тим, зі справи вбачається, що пеня позивачем нарахована відповідачам станом на 26 березня 2014 року, і саме в такому розмірі стягнута судовим рішенням від 29 травня 2014 року. Тобто, сума пені нарахована Банком відповідачам за порушення кредитних зобов'язань за період до набрання чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Положення статті 373 ЦПК України передбачають, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, підставою для відстрочки виконання рішення суду є наявність об'єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення, оскільки підстави, викладені в заяві про відстрочку заочного рішення, не можуть вважатися винятковими для прийняття рішення про відстрочку виконання судового рішення, а доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2017 року, тому що судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді :

Є.Є. Мальцева

С.А. Зайцева

М.Ю. Лопатіна