Провадження № 22-ц/780/5123/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 07.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.

за участю секретаря Марченка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2017 року за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 03 липня 2017 року у виконавчому провадженні № 50598738.

Свої вимоги обґрунтував тим, що всупереч вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження не отримував, що свідчить про порушення порядку проведення виконавчих дій та призвело до винесення неправомірної постанови про опис та арешт майна боржника.

Крім того, вважає, що всупереч п. 2 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем у постанові про опис та арешт майна боржника не зазначено інформації, яка відноситься до її обовязкових реквізитів, а саме матеріали стін.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою визнати дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника неправомірними посилаючись на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та постановлений з порушенням норм права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону;

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання договору про іпотечний кредит, з ОСОБА_2, ОСОБА_4 солідарно стягнуто на користь ПАТ «Родовід Банк» поточну заборгованість за кредитом у розмірі 213 162, 21 грн., поточну заборгованість за процентами в розмірі 1 226,98 грн. та 3% річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 13 726, 33 грн.

29 січня 2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на виконання вказаного рішення, яке набрало законної сили 16 квітня 2015 року, видано виконавчий лист № 2/357/143/15.

23 березня 2016 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 на підставі заяви ПАТ «Родовід Банк» про примусове виконання рішення суду за виконавчим листом № 2/357/143/15 відкрито виконавче провадження.

Згідно акту державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 від 25 березня 2016 року ОСОБА_2 було повідомлено про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/357/143/15 та запропоновано отримати копію постанови, від чого він відмовився посилаючись на те, що йому необхідно проконсультуватися з адвокатом.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 не сплачував борг державним виконавцем було прийнято рішення здійснити опис та арешт майна в межах повноважень наданих йому п.5 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

03 липня 2017 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 50598738 винесено постанову про опис та арешт майна боржника (а.с. 4-5).

З матеріалів справи встановлено, що 05 вересня 2017 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 постанову про відкриття виконавчого провадження від 23 березня 2016 року № 50598738 направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення - ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції з посиланням на положення ст. 28, ч.5 ст. 48, ч.1 ст. 50, ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 є безпідставною, а державний виконавець діяв в даному випадку в межах закону та своєї компетенції, зокрема у відповідності до вимог п.5 ч.3 ст. 11, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі висновки суду є правильними і ґрунтуються на встановлених судом обставинах справи та нормах матеріального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За змістом ст. ст. 383, 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_2 посилався на те, що постанова державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 є неправомірною, оскільки не містить обовязкових реквізитів відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», також посилався на порушення процедури здійснення виконавчих дій, оскільки не отримав постанову державного виконавця від 23 березня 2016 року № 50598738 про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче проваджен- ня" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вказаним законом передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що боржник ОСОБА_2 знав про рішення Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року щодо стягнення з нього заборгованості на користь ПАТ «Родовід Банк» і мав можливість здійснити дії щодо добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на дії державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Посилання апелянта на те, що він був позбавлений права оскаржити постанову про відкриття провадження є необґрунтованими, оскільки він особисто був присутнім на проведенні виконавчих дій 03 липня 2017 року, про що є його підпис у постанові про опис та арешт боржника і заперечення щодо проведення виконавчих дій ним не заявлялись. Крім того не є обґрунтованими твердження про те, що йому було невідомо про існування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки як вбачається з матеріалів справи 23 серпня 2017 року за вих. № 39810 державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 було повторно направлено для виконання і відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 березня 2016 року № 50598738.

Правом на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження апелянт не скористався, також вимог щодо визнання її неправомірною чи такою, що підлягає скасуванню апелянтом до суду першої інстанції не заявлено .

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» , арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як вбачається зі змісту постанови про опис та арешт майна боржника від 03 липня 2017 року ВП № 50598738 виконавчі дії проводилися державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 відповідно до встановленого законом порядку в присутності боржника ОСОБА_2, понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зауважень щодо складення постанови від ОСОБА_2 не надходило.

Вирішуючи спір, суд першої інстанцій з дотриманням положень ст. ст. 212-214 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що твердження апелянта про те, що державним виконавцем не було вказано у постанові матеріали стін не мають істотного значення для субєкта оціночної діяльності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що постанова державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про опис та арешт майна боржника від 03 липня 2017 року ухвалена з дотриманням вимог закону та не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених в ухвалі суду, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_8