Справа №278/2002/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 березня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Дубовік О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Поліщук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області та Орган опіки та піклування Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила позбавити останнього батьківських прав. Дану заяву мотивує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає ніякої участі у його вихованні, не спілкується з ним, не цікавиться ні навчанням, ні життям. Також просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу у сумі 1051, 20 грн.

Позивач та її представник у судове засідання 17.03.2017 року не з'явилися, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 77).

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання (а.с. 19), зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 30, 35, 72).

Представник Органу опіки та піклування Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав (а.с. 71).

Представник Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору поклався на суд (а.с. 74).

Прокурор у судове засідання не з'явився, до суду спрямував лист, в якому просив розглянути справу у без участі представника прокуратури (а.с. 37).

Заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши представлені докази у справі, та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 12.10.2010 року Виконавчим комітетом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с. 4).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13.12.2011 року між позивачем та відповідачем шлюб розірвано (а.с. 3).

Згідно довідки №743, виданої 06.07.2016 року Виконавчим комітетом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, вбачається, що позивач проживає разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14.11.2011 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти (а.с. 8). Проте, як вбачається із довідки №10990, виданої 13.06.2016 року Житомирським районним відділом державної виконавчої служби відповідач має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2016 року у сумі 28133,33 грн. (а.с. 9).

У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не створює належних умов для його здорового фізичного, духовного та морального розвитку та не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При з'ясуванні обставин справи було досліджено рішення № 44 від 30.06.2016 року (а.с.10) та Висновок опікунської ради при виконкомі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с. 11), з якого слідує про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З характеристики на малолітнього ОСОБА_3 вбачається, що останній навчається в Оліївській ЗОШ І-ІІ ступенів, його вихованням виключно займається матір; за період навчання батько жодного разу не відвідував школу, не цікавився навчанням сина (а.с. 47).

У судовому засіданні 19.01.2017 року були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що на протязі 6 років відповідач не навідує сина, не цікавиться його життям та не надає ніякої матеріальної допомоги на його утримання.

З даної на запит суду характеристики з місця проживання відповідача ОСОБА_2, вбачається, що останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2; інформація про працевлаштування відсутня, розлучений, поведінка задовільна, скарг та заяв стосовно поведінки до сільської ради не надходили (а.с. 76).

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов'язку по вихованню дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

При розгляді справи встановлено, що відповідач умисно тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не створює належних умов для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку сина, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати (а.с. 1, 12, 13, 14, 15) у сумі 1051 грн. 20 коп.

На підставі ст. ст. 150, 164-166 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст. ст. 3, 10, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області та Орган опіки та піклування Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, позбавити батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер платника податку не відомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, судові витрати у сумі 1051 грн. 20 коп.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М. Дубовік