Справа № 376/2092/16-ц Головуючий у І інстанції Ярошенко С. М.
Провадження № 22-ц/780/1349/17 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 58 14.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючогосудді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 10 листопада 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: голова правління ПАТ КБ «ПриватБанк» Дубілет Олександр Валерійович про стягнення майнової шкоди, заподіяної наданням банківської послуги,про факт якої та умови її надання належно не було проінформовано користувача нею, припинення дії нав'язаних договірних зобов'язань, розірвання договору про надання банківської послуги та відшкодування заподіяної моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він є клієнтом ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк", де розміщено його мюльтивалютні вклади. Також є платіжна карта «Універсальна» НОМЕР_1 з лімітом в 7000 грн.

У 2015 році, маючи намір продати належне йому майно, позивач розмістив оголошення в соціальних мережах. Покупець майно забрав і повідомив, що розрахується в безготівковій формі.

Згодом зателефонувала особа, з його слів, працівник Комерційного банку "ПриватБанк", який повідомив про можливий розрахунок платіжною картою «Універсальна» НОМЕР_1 та оскільки позивач забув свій пінкод, йому був повідомлений новий з роз'ясненнями про необхідність активації картки.

Ввівши в банкоматі пін код для активації карти позивач більше жодних операцій не проводив, проте виявив не нарахування, а списання коштів на грошову суму 6910 грн.

Двостороння переписка з приводу безпідставної банківської операції нічого не дала, у зв'язку з чим він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину.

Позивач просив зобов'язати банк відшкодувати йому безпідставно списані кошти; зобов'язати списати в зв'язку з цим всі нараховані проценти, штрафи, пеню, розірвати кредитний договір, стягнути матеріальну та моральну шкоду.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 10 листопада 2016 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Зобов'язано ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" на період судового розгляду справи №376/2092/16-ц:

припинити нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій за кредитним договором SAMDNWC8 (банківські рахунки НОМЕР_4, НОМЕР_3, НОМЕР_2);

не стягувати з банківських рахунків за договорами позивача про заощадження вклади «Мультивалютні»:

- SAMDN1920 від 28.12.2010 року особові базові рахунки НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7;

-SAMDN3879 від 12.01.2011 року особові базові рахунки НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10;

-SAMDN3780 від 12.01.2011 року особові базові рахунки НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13;

-SAMDN4381 від 04.04.2014 року (вклад «Стандарт» особовий базовий рахунок НОМЕР_14);

-з рахунків, яким відповідають платіжні картки НОМЕР_16, НОМЕР_3, НОМЕР_15.

не відкривати без відому позивача нові рахунки на його ім'я;

не змінювати розмір кредитного ліміту за кредитним договором SAMDNWC8;

не вчиняти будь-яких інших дій по стягненню з позивача коштів з інших джерел прибутків.

В апеляційній скарзі банк просить у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права і в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк", третя особа: голова правління ПАТ КБ "Приватбанк" Дубілет Олександр Валерійович про стягнення майнової шкоди, заподіяної наданням банківської послуги,про факт якої та умови її надання належно не було проінформовано користувача нею, припинення дії нав'язаних договірних зобов'язань, розірвання договору про надання банківської послуги та відшкодування заподіяної моральної шкоди. Позивач вважає, що дії відповідача позбавляють його прав, які закріплені типовим договором Банку, є несумлінними, спрямованими на затягування часу і заподіяння йому значної шкоди.

Суд вважав, що це все зазначене вище дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому, необхідно забезпечити позов на період розгляду даної цивільної справи.

Проте такий висновок суду не повністю відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте вказаним вимогам, вимогам ст. 210 ЦПК України щодо змісту ухвали, висновки суду не відповідають.

З ухвали суду вбачається, що вона не містить посилання на докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, чому саме цей вид забезпечення позову обраний судом, з посиланням на норму закону, якою це вид передбачений та не зазначено відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Не з'ясовано судом, чи буде обраний ним спосіб перешкоджати господарській діяльності банку та не з'ясовано чи співмірний вид забезпечення позовним вимогам.

За відсутності встановлення вказаних обставин, встановлення яких є необхідним при розгляді заяви про забезпечення позову, у зв'язку з порушенням порядку вирішення даного питання відповідно до ст.. 312 ч.1 п.3 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 10 листопада 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді