Справа № 494/380/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІК ТРЕЙД» про стягнення заборгованості та зобовязання повернути фуражну пшеницю, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІК ТРЕЙД» про стягнення заборгованості та зобовязання повернути пшеницю фуражну. Вказана справа передана канцелярією суду до розгляду судді Римарю І.А. 05.05.2017 року

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 01.02.2016 року між ТОВ «Балтикус Трейд» та ТОВ «ІНДАСТРІК ТРЕЙД» був укладений договір поставки сільськогосподарської продукції №С250216И, згідно якого датою поставки товару вважається дата прийняття покупцем товару за видатковою накладною, факт передачі та приймання товару оформлюється видатковою накладною, строк оплати становить 30 календарних днів після поставки товару. На виконання умов договору ТОВ «Балтикус Трейд» поставило сільськогосподарську продукцію ТОВ «ІНДАСТРІК ТРЕЙД», що підтверджується видатковими накладними, але ТОВ «ІНДАСТРІК ТРЕЙД» оплатило поставлений товар не в повному обсязі. Позивач зазначив, що між ним та ТОВ «Балтикус Трейд» був укладений договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Балтикус Трейд» відступило ОСОБА_1 право вимоги за вищевказаним договором поставки. ОСОБА_1 зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з усною вимогою погасити заборгованість, однак ТОВ «ІНДАСТРІК ТРЕЙД» заборгованість не погашає. У звязку з вищевказаним позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження по даній справі, суддею було встановлено, що даний позов позивачем подано з посиланням на ч. 8 ст. 110 ЦПК України, згідно з якою позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. Вказуючи на це та те, що місцем виконання договору поставки згідно твердження позивача та відповіді на претензію є фактично с. Гуляївка Березівського району Одеської області, де знаходиться частина пшениці, тому позовна заява була подана до Березівського районного суду Одеської області як до загального місцевого суду для вирішення спору в якості цивільного.

Розглянувши матеріали позовної заяви на стадії вирішення питання відкриття провадження по справі, приходжу до висновку, що позивачем не взяті до уваги обставини виниклого спору та вимоги діючого законодавства, які вплинули на невірне визначення підвідомчості і підсудності вказаного спору.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 3 постанови Пленума Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однієї зі сторін у спорі, є, як правило, фізична особа). Оскільки згідно ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст.ст. 1, 2 ГПК України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. Учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 спір виник між ТОВ «Балтикус Трейд» та ТОВ «Індастрік Трейд» з приводу виконання господарського договору - договору поставки сільськогосподарської продукції.

Крім того, як вбачається із копії договору поставки №С250216И від 01.02.2016 року укладених між ТОВ «Балтикус Трейд» та ТОВ «Індастрік Трейд», суб'єктний склад спору, який стосується виключно лише договору поставки, складають дві юридичні особи - суб'єкти господарювання.

Із позовної заяви видно, що позивач ОСОБА_1 є фізична особа, яка не є стороною договору поставки, він з нею не укладався і нею не підписувався. Як видно з матеріалів позову ОСОБА_1 з ТОВ «Балтикус Трейд» уклав лише договір про відступлення прав від 01.10.2016 року, а тому наявність договору щодо відступлення вимог фізичній особі не може бути підставою вважати вказаний спір цивільно-правовим.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що вказана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а дана справа підвідомча господарському суду.

Крім того, позивач у позовній заяві вказує, що відповідно до відповіді на претензію відповідача від 20.09.2016 року та вказаної видаткової накладної товар зберігається на складі в с. Гуляївка, Березівського району Одеської області, і саме тому з посиланням на положення ч. 8 ст. 110 ЦПК України позивачем дана позовна заява була віднесена до підсудності Березівського районного суду Одеської області.

Однак, як вбачається із матеріалів позовної заяви, відомості про місце поставки товару за договором поставки документально не підтверджені, договір поставки №С250216И від 01.02.2016 року відомостей з приводу місця поставки сільськогосподарської продукції також не містять.

Відповідно до п.п. 34, 39 Постанови Пленума Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" позови до юридичних осіб пред'являються до суду за місцезнаходженням юридичної особи. Позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтисятакож за місцем виконання цих договорів. Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено ст. 532 ЦК України. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Згідно з ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви місце знаходження відповідача - юридичної особи ТОВ «Ідастрік Трейд» - Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. Орджонікідзе, буд. 27В ,офіс 4-3.

Враховуючи те, що місце виконання договору поставки документально не підтверджено, договором поставки не було визначене чітке місце його виконання, відповідач - юридична особа, розташований за межами території Березівського району, то у відповідності до вимог чинного законодавства вказана позовна заява не підвідомча і не підсудна Березівському районному суду Одеської області, а підлягає розгляду за правилами господарської юрисдикції з подачею позову до господарського суду за місцезнаходженням відповідача ТОВ «Ідастрік Трейд».

З огляду на вище викладене, приходжу до твердого переконання про наявність підстави для повернення позовної заяви позивачу у зв'язку з її непідвідомчістю та непідсудністю Березівському районному суду Одеської області для її подачі до належного суду, а саме господарського суду за місцем знаходження відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі у випадку, якщо заяву не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження.

Як вбачається із доданих до позовної заяви письмових матеріалів, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8640 гривень 00 копійок.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивачу відмовлено у відкритті провадження, при цьому ним понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору. Оскільки сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження. А тому за таких обставин суд вважає за необхідне повернути сплачений при зверненні до суду судовий збір.

Керуючись ст.ст. 15, 109, 110 ч. 8, 122 ЦПК України, ст.ст. 1, 2, ст. 12 ч. 1 ГПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІК ТРЕЙД» про стягнення заборгованості та зобовязання повернути пшеницю фуражну - відмовити.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Березівському районі Одеської області повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8640 грн. (вісім тисяч шістсот сорок) гривень 00 копійок. сплачений ним, згідно квитанції №11 від 27.04.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.А. Римар