Справа № 487/6927/16-ц
Провадження № 2/487/707/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
17.03.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кузьменко В.В.,
при секретарі Каламурза О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, понесених на утримання майна,
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, понесених на утримання майна задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину оплат за опалення квартири № 8 , яка розташована у будинку № 8-А по вулиці Бутоми в м. Миколаєві у розмірі 969 (дев'ятсот шістдесят дев'ять) гривень 82 копійки. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину оплат за утримання ЖКП Бриз ЖЕК №3 прибудинкової території та будинку № 8-А по вулиці Бутоми в м. Миколаєві у розмірі 87 (вісімдесят сім) гривень 46 копійок. В решті позовних вимог відмовлено.

Позивач, його представник, відповідачка та її представник в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що по справі необхідно винести додаткове рішення.

Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з позовної заяви позивачка ОСОБА_4 віднесена до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено копією посвідчення громадянина, евакуйованого у 1986 році із зони відчуження серії Б № 058130, виданого Миколаївською обласною державною адміністрацією від 04.05.1993 року, а тому, відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір звільняється від сплати судового збору.

Відповідач ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії ААД №107215, виданого Пенсійним фондом України від 18.06.2009 року, а тому, відповідно до п.9 с.1 ст.5 Закону України Про судовий збір звільняється від сплати судового збору.

Як вбачається з рішення суду, питання щодо розподілу судових витрат між сторонами не вирішувалось, а тому в цій частині необхідно винести додаткове рішення.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Доповнити рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.02.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, понесених на утримання майна слідуючим змістом:

„Судові витрати віднести за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі неподання особами, які беруть участь у справі, протягом десяти днів з дня отримання копї даного рішення, апеляційної скарги, додаткове рішення суду набирає законної сили.

Суддя Заводського районного суду

м. Миколаєва В.В.Кузьменко