У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Дем'яносова М.В., Дьоміної О.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 21 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру» (далі - ПАТ «Банк Кіпру») та Підприємством об'єднання громадян Львівським спортивно-культурним центром Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» укладено кредитний договір № 16/19-919/2012, з подальшими змінами внесеними на підставі додаткової угоди від 27 листопада 2013 року № 1 відповідно, до якого останньому було надано кредит у розмірі 350 000 доларів США і він зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку, що міститься у додатку № 1 до кредитного договору, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом.

Одночасно з укладенням кредитного договору 21 червня 2012 року позивач та ОСОБА_3 уклали договір поруки № 16/19-919/2012-П 2, позивач та ОСОБА_9 уклали договір поруки № 16/19-919/2012-П 3, позивач та ОСОБА_5 уклали договір поруки № 16/19-919/2012-П 4, позивач та ОСОБА_6 уклали договір поруки № 16/19-919/2012-П 5, позивач та ОСОБА_7 уклали договір поруки № 16/19-919/2012-П 1.

21 липня 2014 року між ПАТ «Неос Банк», який є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ «Банк Кіпру», та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір факторингу.

Позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість за договором кредиту у розмірі 329 242,16 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 20 серпня 2015 року становило 7 265 114,47 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 21 червня 2012 року між ПАТ «Банк Кіпру» та Підприємством об'єднання громадян Львівським спортивно-культурним центром Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир», укладено кредитний договір № 16/19-919/2012, з наступними змінами внесеними на підставі додаткової угоди від 27 листопада 2013 року № 1, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 350 000 доларів США і він зобов'язався щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку, що міститься у додатку № 1 до кредитного договору, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом.

21 червня 2012 року ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_3 уклали договір поруки № 16/19-911/2012-П 2.

21 червня 2012 року ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_9 уклали договір поруки №16/19-919/2012-П 3.

21 червня 2012 року ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_5 уклали договір поруки № 16/19-919/2012-П 4.

21 червня 2012 року ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_6 уклали договір поруки № 16/19-919/2012-П 5.

21 червня 2012 року ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_7 уклали договір поруки № 16/19-919/2012-П 1.

21 липня 2014 року між ПАТ «Неос Банк», який є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ «Банк Кіпру», та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором були відступлені ПAT «Альфа Банк».

Листом № 2056/150-32 від 13 січня 2015 року ПАТ «Альфа Банк» зобов'язав Підприємство об'єднання громадян Львівський спортивно-культурний центр Шахової асоціації незрячих України «Орієнтир» у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України у 30-денний термін здійснити повне дострокове погашення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Згідно з п. 1.1.2.1 кредитного договору кінцевим терміном повернення заборгованості вважатиметься також 30-й день з дня направлення кредитором позичальнику листа-повідомлення (вимоги) про дострокове погашення заборгованості.

Таким чином, з 13 січня 2015 року на боржника покладено обов'язок дострокового погашення зобов'язання до 13 лютого 2015 року. Кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитним договором № 16/19- 919/2012 від 21 червня 2012 року визначено 12 лютого 2015 року.

За змістом частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від установлення строку її дії на підставі договору чи закону, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора вимагати від боржника виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

З настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, що визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

З часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя щодо окремих зобов'язань за кредитом. Цей строк є преклюзивним і не є строком позовної давності.

Тобто банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за овердрафтом) пред'явити вимоги до поручителя.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1265цс16.

Суди зробили правильний висновок, що договори поруки від 21 червня 2012 року, укладені між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачами припинилися 13 серпня 2015 року, а з позовом ПАТ «Альфа Банк» звернувся 31 серпня 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

Суди обґрунтовано відмовили у позові.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Дем'яносов М.В. Дьоміна О.О.