Справа № 367/1232/17
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Саранюк Л. П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бучанського управління житловокомунального господарства про усунення порушень прав споживача житловокомунальних послуг,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що з березня 2006 року йому на праві власності належить квартира № 50 за адресою: Київська область, м. Буча ОСОБА_2 Хмельницького, 2.

Позивач зазначає, що до 01.10.2013 року він перебував у договірних відносинах з Бучанським управлінням житловокомунального господарства (далі - Відповідач) по наданню послуг з утримання будинку, його споруд та прибудинкової території на підставі укладеного Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Причиною припинення дії даного договору є те, що Відповідач, не надаючи ряд послуг, або надаючи їх в неповному обсязі, відмовився оформляти додаткову угоду або новий договір з визначенням своєї відповідальності.

Позивач вказує, що звертався до Відповідача з проханням укласти новий договір, проте отримав лише типовий, без наявності в ньому як істотних умов, обумовлених нормами Закону, так і умов особистих (площі квартири, статусу Позивача, тощо).

В свою чергу, Позивач направив Відповідачу зауваження, кожний пункт якого відповідає нормам діючого законодавства, для включення їх до тексту договору. На свої зауваження до тексту отриманого договору у формі заяви від 18.10.2016 р., листа до БУЖКГ від 28.10.2016 р., повідомлення від 16.01.2017 р., претензію від 13.02.2017 р. про його згоду укласти договір на законних умовах він отримав відповіді від БУЖКГ від 17.10.2016 р. та від 30.12.2016 р., якими Відповідач ухилився від його укладання, тобто від будь-якої відповідальності за свої незаконні дії або бездіяльність в майбутньому.

Позивач вважає, що беззаперечним доказом ухилення Відповідача від своїх обовязків при дії типових договорів з мешканцями його будинку є масові скарги, претензії, заяви до Відповідача про неприпустимість порушення з його боку норм чинного законодавства - лише за один 2016 рік, в результаті чого він приходить до висновку про порушення його прав як споживача.

У звязку з вищевикладеним, просив суд визнати відсутність договірних відносин між ОСОБА_1 і Бучанським управлінням житлово-комунального господарства у сфері надання житлово-комунальних послуг, як порушення вимог ст. ст. 19, 22, 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» з боку Бучанського управління житлово-комунального господарства. Зобовязати Бучанське управління житлово- комунального господарства укласти з ОСОБА_1 договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 529 лише як типовий з обовязковими додатками у формі зауважень ОСОБА_1 до типового договору.

В судове засідання Позивач не зявився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судове засідання Відповідач свого представника не направив, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, проти позову заперечують у повному обсязі, просять відмовити у його задоволенні.

Так, судом встановлено, що у період до 01.10.2013 року Позивач перебував у договірних відносинах з Бучанським управлінням житловокомунального господарства з приводу надання послуг з утримання будинку, його споруд та прибудинкової території на підставі укладеного між ними Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Позивач та члени його родини фактично проживають у будинку, що обслуговує КП «Бучанське УЖКГ» споживають послуги , які надає КП «Бучанське УЖКГ» відповідно до рішення Бучанської міської ради від 29 жовтня 2009 року 3 1547-57-У, яким КП «Бучанське УЖКГ» визнане виконавцем послуг з утримання будинків, комунальної власності, споруд та прибудинкових територій.

Сторони не укладали договір у письмовій формі, однак Позивач отримував надані Відповідачем послуги, сплачував за них та оформив відшкодування витрат за спожиті послуги у вигляді субсидії, отже між сторонами виникли договірні відносини з надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, який носять усний характер.

Доказами факту отримання послуг та відсутність відмови від їх отримання є бухгалтерська виписка «Стан взаєморозрахунків за період 01.01.2013 року по 01.03.2017 рік» згідно до якої Позивач здійснював оплату за спожиті послуги та отримував субсидію.

Сплативши за надані послуги, споживач своїми діями фактично визнав наявність договірних відносин та факт надання послуг.

Крім того, Позивач сам підтверджує наявність договірних відносин доданими до позовної заяви листами зверненнями та актами претензіями до КП «Бучанське УЖКГ», на які були надані обґрунтовані відповіді №254 від 30.06.2016, №255 від 01.07.2016,№273 від 21.07.2016, №334 від 28.09.2016.

Згідно з законом, договори можуть укладатися в усній та письмових формах. Сторони мають право обирати у якій формі їм укладати договір, якщо інше не встановлено законом.

Отже відсутність письмової форми не перешкоджає тому, щоб договір вважали укладеним.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 202, ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), договір - це вид правочину, який представляє собою комплекс погоджених дій кількох осіб, що спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Свобода договору, закріплена у ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

Згідно ст. 206 ЦК України передбачено, що в усній формі можуть вчинятись правочини, які повністю виконуються сторонами на момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочини, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Отже, не існує прямої заборони на укладання усного договору на надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

У відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах… відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Частиною 1 сг. 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. А у ч. 1 ст. 16 Закону передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. У п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону вказано, що споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 26 Закону навіть перелічені основні умови житлово-комунальних послуг. Та у жодній зі статей Закону не сказано, що договір про надання житлово-комунальних послуг має вчинятися у письмовій формі.

Стаття 208 ЦК України передбачає, що у письмовій формі мають укладатися правочини, щодо яких законом установлена письмова форма.

Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг в повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобовязання відповідача оплатити послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Питання про надання житлово-комунальних послуг регулюються не лише законами, а ще й підзаконними актами. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 (в редакції постанови КМУ від 24.01.2006 року № 45), передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Це означає, що якщо існує типовий договір, затверджений центральним органом виконавчої влади, і постачальник запропонував споживачеві укласти договір про надання житлово- комунальних послуг за формою, встановленою таким типовим договором, споживач не має права безпідставно відмовитись від договору.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 202, 206, 208, 626 ЦК України ст.ст. 16,19,20,26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10, 60, 208, 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Копію рішення направити сторонам для відому.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3