Справа № 184/1986/16-ц
Номер провадження 2/184/24/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду із вищевказаним позовом посилаючись на наступні обставини.

З грудня 2006 року по квітень 2007 року позивач та відповідач проживали на орендованій квартирі однією сім'єю без реєстрації шлюбу, та 26.09.2007 року від зазначених стосунків в них народився син - ОСОБА_5. В травні 2016 року відповідач зробив молекулярно-генетичну експертизу на батьківство, за результатами якої вірогідність батьківства відповідача складає не менше 99,99989%. На сьогоднішній день позивач безробітна, додаткового доходу не отримує, коштів, що виплачуються як допомога на дитину ледве вистачає на покриття соціально-побутових витрат, відповідач не заперечує факту батьківства, однак реєструватися батьком дитини відмовляється.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 просить суд визнати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання сина, ОСОБА_5, у розмірі 25% всіх різновидів заробітку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач її представник у судову засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги щодо встановлення батьківства визнала, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини визнала частково у виді визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в звязку з тим, що в довідці про доходи відповідача зазначено, що частина нарахувань відбувається в натуральній формі. Крім того, посилається на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, по утриманню якої він має зобов'язання, встановлені домовленістю між батьками у розмірі 2500 грн. щомісячно та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, по утриманню якого має зобов'язання, встановлене рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по провадженню № 2/184/591/16, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.09.2016 року. Також згідно з рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по провадженню № 2/184/591/16 на користь його дружини ОСОБА_8 стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.09.2016 року і досягнення сином ОСОБА_9 трьохрічного віку. Крім того разом з відповідачем проживає син його дружини - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, якого також він утримує, крім того відповідач щомісяця виконує зобов'язання по сплаті комунальних послуг в середньому на місяць - 1092 грн.. Як суттєву обставину відповідач просить також врахувати, що на теперішній час дружина відповідача, ОСОБА_8, перебуває на обліку лікаря по вагітності, а тому потребує додаткових витрат.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 21.02.2017 року до участі у справі було залучено ОСОБА_11 та ОСОБА_8, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову.

В судове засідання ОСОБА_11 не зявилась, належним чином повідомлена, але надала через канцелярію до суду пояснення, в якому зазначає, що ОСОБА_2 є батьком їх доньки ОСОБА_6, 29.05.2009 року. По утриманню доньки він має зобовязання, встановлені за домовленістю між ними у розмірі 2500 гривен щомісячно, шляхом перерахування грошових коштів на її особистий рахунок, відкритий в установі банку. Підтверджує отримання щомісяця зазначеної суми та просить суд розглядати справу без її участі.

В судове засідання ОСОБА_8 не зявилась, належним чином повідомлена, але надала через канцелярію до суду пояснення, в якому зазначає, що ОСОБА_12 є батьком їх сина ОСОБА_7, 21.02.2016 року. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по провадженню № 2/184/591/16, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_9 на її користь у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.09.2016 року. Також згідно зазначеного рішення стягуються аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Аліменти за обома виконавчими листами щомісяця утримуються з його заробітної плати та перераховуються на її рахунок.

Від ОСОБА_11 та ОСОБА_8 не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, а тому відповідно до ч.3 ст.36 ЦПК України справа розглядається без них.

Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що з грудня 2006 року по квітень 2007 року позивач та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, що сторонами не заперечувалось. За положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

26.09.2007 року позивач народила сина - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №152691, виданим 20.10.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. У графі батько зроблений запис - ОСОБА_13.

У відповідності до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

22.11.2016 року відповідач через свого представника у судовому засіданні заявив клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, проведення якої доручити Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи.

28.11.2016 року ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області було призначено судово-генетичну експертизу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2.

27.01.2017 року на адресу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшов "Висновок експерта" №13 молекулярно-генетичної експертизи по встановлленю батьківства громадянина ОСОБА_2 у відношенні дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з висновком експерта № 13 молекулярно-генетичної експертизи по встановлленю батьківства вірогідність того, що ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_5 складає не менше 99,9999%.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги щодо визнання батьківства визнала.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Щодо позовних вимог по визначенню розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в 2006-2007 році спільно проживали без реєстрації шлюбу.

26.09.2007 року у позивача народився син ОСОБА_5. На підставі висновку експерта №13 від 18.01.2017 року та визнання відповідачем позову судом встановлено, що батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_2.

ОСОБА_2 працює: в ТОВ "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА" на посаді інженера з впровадження нової техніки та технологій, заробітна плата за період січень 2016 року- січень 2017 року складає 398 тис. 637 грн 03 коп..

У судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає з дитиною та не надає її матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини чи у твердій грошовій сумі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач офіційно працює в ТОВ "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА", має регулярний дохід у виді заробітної плати.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 23 "Про оплату праці" колективним договором, як виняток, може бути передбачено часткову виплату заробітної плати натурою (за цінами не вище собівартості) у розмірі, що не перевищує 30 відсотків нарахованої за місяць, у тих галузях або за тими професіями, де така виплата, еквівалентна за вартістю оплаті праці у грошовому виразі, є звичайною або бажаною для працівників, крім товарів, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Представник відповідача у судовому засіданні посилалась на те, що в довідці про доходи №27 від 03.02.2017 року зазначено про нарахування, що проводяться в т.ч. у натуральній формі, а тому частину доходу відповідач отримує в натурі спеціальною формою одягу. Однак суд не погоджується з доводами відповідача, оскільки зазначена довідка не містить відомостей про частину нарахувань, яка відбувається в натурі, а зазначає тільки загальну суму заробітної плати та інших нарахувань. Будь - яких доказів того, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, або частину доходу отримує в натурі, в тому числі і колективний договір, яким би встановлено виплату заробітної плати в натурі, відповідач не надав. Інших обставин, що мають істотне значення відповідачем не наведено.

За таких обставин, посилання представника відповідача на те, що частину заробітної плати складають виплати в натуральній формі необґрунтовані представником відповідача та безпідставні, оскільки, відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається.

Тому, у випадку коли відсутні підстави, зазначені у ч. 1 ст. 184 СК України, аліменти повинні стягуватись, відповідно до вимог ст. 183 СК України, у частці від заробітку (доходу) відповідача, яка обчислюється відповідно до вимог чинного законодавства.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває донька ОСОБА_6, зобовязання були встановлені у відповідності до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини, як участь в утриманні дитини в грошовій формі у розмірі 2500 гривен.

Крім того суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває син ОСОБА_7 та дружина ОСОБА_8, аліменти на яких стягуються за рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.09.2016 року у розмірі 1/4 частини на утримання кожного від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та бере до уваги вагітність дружини відповідача ОСОБА_8 Проте, судом звернуто увагу на те, що незважаючи на сплату аліментів на утримання сина та дружини, відповідач проживає із вказаними особами однією сімєю, що підтверджується письмовими запереченнями на позов, поданих відповідачем.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що з відповідачем проживає син його дружини ОСОБА_8 - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки обов'язок утримувати ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення ним повноліття покладено на його законних батьків - ОСОБА_14 та ОСОБА_15, та до зобов'язань відповідача не відноситься.

Також суд не бере до уваги твердження відповідача, що у разі задоволення позову відповідач буде поставлений у скрутне матеріальне становище, оскільки заробітна плата відповідача, згідно довідки про доходи № 27 від 03.02.2017 року, дозволить у майбутньому забезпечувати своє життя та виконувати покладені на нього законом і судом зобов'язання.

Крім того суд зазначає, що в разі призначення аліментів позивачу у розмірі меншому за 25% , що фактично становить 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дитина може бути поставлена у нерівне становище перед іншим сином відповідача - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки за рішенням суду йому було призначено аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Згідно з п.17 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України враховує, матеріальне становище позивача на утриманні якої перебуває дитина, матеріальне становище відповідача, який працює в ТОВ "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА" інженером з впровадження нової техніки та технологій, має регулярний та стабільний дохід, має задовільний стан здоровя, доказів протилежного відповідачем не надано, на утриманні якого знаходиться двоє неповнолітніх дітей та непрацездатна вагітна дружина, який з огляду на майновий стан може надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягають задоволенню у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, при визначенні розміру стягнення з відповідача на користь позивача у виді частки від заробітку (доходу), судом враховано, що 25% стягнення, заявлених позивачем у позовній заяві, фактично відповідають 1/4 частки, таким чином суд не виходить за межі позовних вимог.

Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені в Конституції України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Законом України "Про прожитковий мінімум"), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму.

Також, суд зазначає, що у разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Позивач у позовній заяві обєднала дві вимоги немайнового характеру, а саме визнання батьківства та стягнення аліментів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI зі змінами та доповненнями позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України у випадку якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач за вимогу визнання батьківства сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., а тому, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на вищевикладене слід стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, та 551 грн. 20 коп. на користь держави, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст. 91, 180, 181, 191 СК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2, щомісячно, починаючи з 11.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_16