Справа № 373/1544/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

при секретарі Домантович О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» в особі Переяслав-Хмельницької філії по експлуатації газового господарства про визнання дії неправомірною та стягнення моральної шкоди.

13.09.2016 позивач звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати дії відповідача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз, в особі Переяслав-Хмельницької філії по експлуатації газового господарства, по припиненню газопостачання до будинку №29 по вул. Б. Хмельницького в с. Чопилки Переяслав-Хмельницького району - неправомірною, та зобов'язати відповідача негайно відновити газопостачання, без будь-яких обмежень; стягнути з відповідача на свою користь 10000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги позивач та її представник у судовому засіданні підтримали. Пояснили, що газопостачання будинку позивача здійснювалось на підставі договору від 07.02.2008 між відповідачем та ОСОБА_2, померлою 15.09.2015, яка є бабусею позивача. 25.08.2016 представниками відповідача було відключено газопостачання будинку через наявну заборгованість за газопостачання. Разом з тим, заборгованість за послуги газопостачання була погашена 19.08.2016 й розбіжності між показниками лічильника на момент попередження й на момент відключення були несуттєві (4 м.куб.) Зазначені дії відповідача були порушенням договору, Закону України «Про захист прав споживачів» та ними спричинено моральну шкоду позивачеві, яка нею оцінена у 10000 грн.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову зважаючи на те, що позивач не повідомила про смерть ОСОБА_2 ані відповідача, ані соціальні служби та користувалась газом на пільгових умовах без правових на те підстав. Відключення споживача (позивача) відбулось без порушень, у звязку з наявною заборгованістю, оскільки на момент відключення позивач не надала квитанції про сплату заборгованості, а сплачені 19.08.2016 позивачем кошти на рахунок відповідача надійшли лише 31.08.2016.

Судом досліджено договір від 07.02.2008 між відповідачем та ОСОБА_2, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 15.09.2015, два примірники акту про відключення обєкту (газових приладів) від 25.08.2016 (позивача та відповідача); квитанцію про оплату 18.08.2016 послуг газопостачання 158,25 грн. (показники лічильника 16296 - 16273 = 23 м.куб.); довідку про склад сім`ї ОСОБА_3, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі; доручення на відключення від газопостачання та пломбування вхідної запірної арматури від 25.08.2016 № 24; перелік на відключення абонентів; фінансовий стан по особовому рахунку ОСОБА_2; інвентаризаційну відомість за лютий 2016 року; відомості показників лічильників за квітень та червень 2016 року; лист ТВБВ № 10026/0849 АТ «Ощадбанк» від 21.03.2017 № 319; роздруківку реєстру платежів на рахунок відповідача в АТ «Ощадбанк».

Свідок ОСОБА_4 (працівник відповідача слюсар) повідомив, що він, на виконання доручення на відключення від газопостачання, з ОСОБА_5 здійснив 25.08.2016 відключення позивача від газопостачання. При цьому були присутні позивач та її син. Позивачем повідомлялось, що заборгованості немає, але квитанцій про оплату послуг не надавалось. Позивач погодилась на відключення. Він думав, що позивач і є споживачем послуг, але звертались до неї по імені та по-батькові, які відмінні від даних споживача, вказаних у документах. В акті зазначав дані споживача, який вказаний у списках на відключення, а також підстави відключення, що містились у дорученні.

Свідок ОСОБА_6 (працівник відповідача слюсар) зазначив, що не був свідком відключення, оскільки чекав на хлопців у машині.

Свідок ОСОБА_5 (працівник відповідача слюсар) повідомив, що разом з ОСОБА_4, на прохання останнього, прибули до помешкання позивача для виконання відключення. Зазначив, що до його обовязків не входило повідомлення керівництва про зміну споживача послуг - про смерть ОСОБА_2 До цього заносив попередження про заборгованість та відключення позивачеві та її чоловікові. Останнє попередження вручив чоловікові позивача - ОСОБА_3 приблизно за два тижні до відключення. Про смерть ОСОБА_2 знав. Знав, що позивач є її онукою. Попереджав усно про необхідність переоформлення договору та погашення заборгованості. При відключенні знав, що акт підписує не ОСОБА_2, а її онука.

Зважаючи на викладене, суд встановив:

07.02.2008 відповідач, в особі Переяслав-Хмельницької філії по експлуатації газового господарства ВАТ «Київоблгаз», та бабуся позивача - ОСОБА_2 уклали договір про надання послуг з газопостачання будинку №29 по вул. Б. Хмельницького в с. Чопилки Переяслав-Хмельницького району.

15.09.2015 ОСОБА_2 померла, про що свідчить копія свідоцтва про її смерть.

Позивач та її родина, до якої входять чоловік й двоє дітей, проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2.

03.03.2016 заведено спадкову справу після померлої ОСОБА_2

25.08.2016 у будинку №29 по вул. Б. Хмельницького в с. Чопилки Переяслав-Хмельницького району працівниками відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 припинено газопостачання будинку шляхом відключення його від газової мережі.

Причиною відключення в акті про відключення зазначено несвоєчасну оплату послуг з газопостачання, а також, що споживачем є ОСОБА_2, вона ж вказана підписантом в акті.

Примірник акту, який наданий суду відповідачем, містить інформацію, яка у примірнику позивача відсутня, у тому числі зазначено представником філії експлуатації газового господарства крім ОСОБА_4, ще ОСОБА_6, дані лічильника тощо.

В квитанції про сплату заборгованості від 18.08.2016 платником вказано ОСОБА_2 та міститься відмітка відділення пошти про оплату.

Таким чином, позивач без правових підстав користувалась послугами газопостачання від померлої ОСОБА_2, оплачуючи ці послуги із врахуванням пільг, які були надані ОСОБА_2. Разом з тим, судом встановлено, що про цю ситуацію знав працівник відповідача та ніяких дій щодо припинення не вживав.

За даними фінансової звітності відповідача на його рахунок оплата заборгованості позивача була зарахована 31.08.2016.

Відповідно до положень п.п. 1, 10 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб'єктів природних монополій, та за принципами: забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу; відповідальності суб'єктів ринку природного газу за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів.

Частиною 6 ст.11 цього Закону закріплено, що для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів.

Стаття 12 цього Закону передбачає, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Права та обов'язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Аналогічні положення містяться й у Правилах постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2496.

Частиною 2 ст.13 цього Закону закріплено обовязки споживача, у тому числі: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Частиною 4 цієї статі визначено, що захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється цим Законом, Законом України «Про захист прав споживачів» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.2 Порядку проведення розрахунків за спожитий природний газ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792, споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами.

Пунктом 4 цього порядку визначено, що установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка здійснюють перерахування у повному обсязі коштів за спожитий природний газ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих структурними підрозділами газопостачальних підприємств, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий газопостачальними підприємствами, двічі на день.

Крім того, вищевказаними Правилами постачання природного газу передбачені підстави для постачання природного газу побутовому споживачу, до яких віднесено й наявність договорів розподілу природного газу та постачання природного газу побутовим споживачам.

З пояснень представника відповідача вбачається, що питання проведення платежів споживачами за послуги газопостачання врегульовано договорами відповідача з відповідними банківськими та фінансовими установами й жодним чином не залежить від споживачів. Таким чином, зважаючи на вищевказані приписи законодавства, суд доходить висновку, що несвоєчасне перерахування оплати заборгованості банківськими установами на рахунок відповідача є предметом договірних відносин між відповідачем та цими установами й не може бути підставою для настання негативних наслідків для споживачів послуг (насамперед відключення від газопостачання у звязку з наявною заборгованістю).

Крім того, у своїх запереченнях представник відповідача вказала, що на особовий рахунок 23.08.2016 зараховано суму в розмірі 158,25 грн., тобто за два дні до надання доручення на відключення та безпосереднього відключення від газопостачання будинку позивача.

З доданого до заперечень фінансового стану за рахунком НОМЕР_1 (ОСОБА_2П.) вбачається, що оплата суми 2512,91 грн. здійснена позивачем 19.08.2016. Це підтверджується й листом ТВБВ № 10026/0849 АТ «Ощадбанк» від 21.03.2017 № 319.

Відповідачем не доведено, що у разі, якщо кошти були оплачені, але не надійшли на особовий рахунок споживача, - при здійсненні відключення споживачу необхідно було пред'явити представникам Переяслав-Хмельницької ФЕГГ оплачену квитанцію.

Отже, суд доходить висновку, що на момент відключення від газопостачання будинку позивача заборгованість за газопостачання будинку 29 по вул. Б.Хмельницького у с. Чопилки Переяслав-Хмельницького району була погашена.

Таким чином, суд вбачає, що підстава для відключення від газопостачання будинку позивача - несвоєчасна оплата послуг з газопостачання, на момент такого відключення була зазначена неправомірно.

Також, суд вбачає, що з боку працівників відповідача, які складали акт про відключення обєкту (газових приладів) від 25.08.2016, відбулось внесення завідомо недостовірних відомостей про особу споживача, а також безпідставно у примірник відповідача внесено дописки.

Оцінюючи питання відповідності обраного позивачем способу захисту за першою позовною вимогою, суд враховує приписи, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такого висновку дійшов Верховий Суд України у постанові від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11.

Враховуючи вищенаведене, а також зважаючи на положення Закону України «Про захист прав споживачів», яким передбачено такий спосіб захисту як визнання дій продавця, виробника (підприємства, що виконує їх функції), виконавця протиправними, суд дійшов висновку про належність обраного позивачем способу захисту порушених прав.

За таких обставин вимога про визнання дій відповідача по припиненню газопостачання до будинку №29 по вул. Б. Хмельницького в с. Чопилки Переяслав-Хмельницького району неправомірними підлягає задоволенню.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач не має договірних відносин з відповідачем щодо розподілу природного газу та постачання природного газу побутовим споживачам.

За таких обставин підстави для підключення будинку позивача до газопостачання відсутні.

Будь-яких доказів на підтвердження спричинення позивачеві протиправними діями відповідача моральної шкоди та визначення її вартості суду не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача негайно відновити газопостачання, без будь-яких обмежень, та стягнення з нього на користь позивача 10000 грн. моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1 4, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» в особі Переяслав-Хмельницької філії по експлуатації газового господарства про визнання дії неправомірною та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» по припиненню газопостачання до будинку № 29 по вул. Богдана Хмельницького в с.Чопилки Переяслав-Хмельницького району Київської області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Свояк