РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 04.07.2017 року звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій вказав, що 30 липня 2014 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого залишилася спадщина. Батько заповів все майно на нього. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений термін звернутися до нотаріальної контори, оскільки проживав та працював в Росії, Мурманській області та не міг приїхати.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд встановити йому додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання заяви для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, в якій зазначив, що рішення по справі просить ухвалити на розсуд суду.

Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює дані відносини, прийшов до наступного.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження РЯ № 801323, виданого 02 липня 1957 року.

Як вбачається із заповіту від 21 жовтня 2008 року, посвідченого секретарем виконкому Української міської ради, ОСОБА_2 заповів все своє майно своєму сину ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1994 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля», квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 803889, виданого 01 серпня 2014 року виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області, ОСОБА_2 помер 30.07.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Постановою державного нотаріуса Сьомої донецької державної нотаріальної контори від 7 липня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з пропуском встановленого строку для звернення з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є громадянином ОСОБА_4 Федерації, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РФ, вул.П.Стебліна, 33/65.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустив строк на прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про період часу, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 24 ППВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що додатковий строк тривалістю шість місяців буде достатнім для позивача для подання заяви для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Селидівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 30 липня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Капітонов