ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів, посилаючись на те, що у провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області знаходиться позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсними, доручення на право розпорядження майном, договору дарування будинку та земельних ділянок. Для підтвердження фактів і обставин даного позову заявник просить витребувати письмові докази від Приватного нотаріуса ОСОБА_4, Управління Держземагенства у Фастівському районі, Фастівського міського управління юстиції Київської області, БТІ, СВ Фастівського МРВ НП в Київській області.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Однак заявник звертаючись з заявою про забезпечення доказів до суду не вказав, які обставини можуть бути підтверджені цими доказами, не надав доказів про те, що подання потрібних доказів є неможливим або у нього є складнощі в поданні цих доказів. А саме: заявником не надано доказів того, що він дійсно звертався за вказаними доказами і йому було відмовлено. Крім того, в заяві потрібно обґрунтувати обставини, які не залежать від волевиявлення особи чи перебувають поза межами її контролю чи правомірного впливу і які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

За таких обставин, відсутні підстави для розгляду заяви про забезпечення доказів і відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦПК України до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки встановленні ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником копії ухвали.

Керуючись ст. 137 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправлення зазначених недоліків заяви протягом пяти днів з моменту отримання ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися не поданою та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Г.В. Соловей