гСправа № 371/13/17 Провадження № 2/358/220/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксації судового засідання технічними засобами згідно частини 2 ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна судова адміністрація України, про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Київській області звернулося до суду з вимогою до судді Миронівського районного суду Київської області Рудика Юрія Володимировича про стягнення надміру сплачених як суддівської винагороди коштів.

Відповідач подав заяву про закриття провадження в справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також просив провести розгляд у його відсутність.

Позивач, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна судова адміністрація України подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви вважає, що подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства) та суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно з частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом установлено інший порядок судового вирішення.

У пункті 1 частини першої статті 3 цього Кодексу справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом статі 17 КАС України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

До поняття публічної служби включають діяльність працівників усіх інституцій, які виконують публічні завдання, в тому числі професійна діяльність суддів.

Питання визначення особливостей правового статусу суддів регулюються, в тому числі, Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Під правовим статусом судді слід розуміти нормативно - визначені права, обовязки, гарантії, які сприяють судді здійснювати свої повноваження та особливості їх притягнення до відповідальності. Складовим елементом правового статусу судді є отримання ним суддівської винагороди, яка є не лише оплатою за виконання обовязків по реалізації функцій держави, а являється частиною гарантій незалежності судді.

З позовної заяви та доданих до неї письмових доказів вбачається, що позивачем заявлено вимогу до судді про стягнення надміру сплачених як суддівської винагороди коштів.

В даному випадку виник спір з приводу проходження суддею публічної служби, тому є публічно-правовим. Такий спір не належить до цивільної юрисдикції.

Спори з приводу проходження суддею публічної служби є предметом юрисдикції адміністративних судів України.

З урахуванням наведеного розгляд такої справи згідно з положеннями статей 17, 18 КАС України відноситься до компетенції адміністративного суду та проводиться в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Вказані обставини є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна судова адміністрація України, про стягнення коштів - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з моменту її проголошення, а ухвала постановлена без участі особи, яка її оскаржує, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя ОСОБА_3