АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2133/17 Справа № 178/1829/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Цаберябий Б. М. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року було відмовлено відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ВБ-О», державного реєстратора прав на нерухоме майно Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа - ТОВ «Добробут-АГРО» Криничанського району, про визнання договору оренди землі недійсним.

З такою ухвалою не погодився позивач, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що даний спір відноситься до компетенції господарського суду.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів, у грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВБ-О», державного реєстратора прав на нерухоме майно Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 10.03.2006 року, укладений між ним та ТОВ «ВБ-О».

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судом.

Відповідно до роз'яснень викладених у Постанові Пленуму ВССУ №3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.04 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.10 № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 01.04.10 № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК України земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші).

Отже, з урахуванням того, що даний спір виходить із земельних правовідносин та позивачем є фізична особа, дана справа має розглядатись у порядку цивільного судочинства. Відтак, висновок суду першої інстанції стосовно того, що позов ОСОБА_3 підвідомчий господарському суду є помилковим.

Враховуючи наведене, ухвала Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко