Справа № 527/139/17
провадження 2/527/207/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2017 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді Марущак Р.М.,
при секретарі - Самородовій Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом Глобинського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю, -
Глобинський районний центр зайнятості 16 січня 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю.
Мотивував наступним. З 12.01.2016 по 16.06.2016 року відповідач перебував на обліку в Глобинському районному центрі зайнятості, як безробітний. В період з 19.01.2016 року по 16.06.2016 року йому було виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 8252,98 грн.
При проведенні розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, було виявлено, що під час реєстрації у центрі зайнятості відповідач не повідомив про отримання ним з 14.04.2006 року державної соціальної допомоги по догляду за інвалідом з дитинства І групи, чим приховав відомості про обставини, що впливають на умови реєстрації в службі зайнятості й виплату допомоги по безробіттю. Про це 17.06.2016 року було складено відповідний Акт № 335.
Згідно чинного законодавства не можуть бути визнані безробітними громадяни, які здійснюють догляд за інвалідом І групи та отримують допомогу відповідно до законодавства. Таким чином відповідач належить до зайнятого населення і не мав право на отримання допомоги по безробіттю. В добровільному порядку, на вимогу центру зайнятості, він кошти не повернув.
Посилаючись на викладене, позивач прохав суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Глобинського районного центру зайнятості 8252,98 грн. - суму виплаченої допомоги по безробіттю.
У судове засідання представник позивача не з'явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився. Від одержання судової повістки відмовився. Відповідно до ч.8 ст. 75 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.
За письмовою згодою позивача справа розглянута на підставі наданих доказів (заочний розгляд).
Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне.
Відповідач 12.01.2016 року звернувся до Глобинського районного центру зайнятості з письмовими заявами про надання йому статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. При цьому своїм підписом підтвердив інформацію викладену в заяві про те, що допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за інвалідом І групи відповідно до законодавства не отримує; ознайомлений з правами та обов»язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення.
Відповідно до витягу із наказів про прийняті рішення по особі - ОСОБА_1, наказом Глобинського РЦЗ від 14.01.2016 року № НТ160114 йому було надано статус безробітного з 12.01.2016 року.
Згідно наказу центру зайнятості № НТ 160119 від 19.01.2016 року було призначено допомогу по безробіттю з 19.01.2016 по 12.01.2017 року. За наказом № НТ 160119 від 19.01.2016 року розпочато виплату допомоги по безробіттю з 19.01.2016 року. Відповідно до наказу НТ 160617 від 17.06.2016 року припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію безробітного у зв'язку з встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).
В Акті розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №335 від 17 червня 2016 року зафіксовано, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Глобинському РЦЗ як безробітний з 12.01.2016 року. При реєстрації в центрі зайнятості, як безробітного, не повідомив про факт одержання ним з 14.04.2006 року і по даний час державної соціальної допомоги по догляду за інвалідом дитинства І групи - ОСОБА_2 ( щодо якої є опікуном). Вказаний факт підтверджується листом управління праці та соціального захисту населення від 15.06.2016 року № 3149/7-36.
22.06.2016 року позивачем ОСОБА_1 направлено копію наказу від 17.06.2016 року про відшкодування ним коштів, виплачених як допомога по безробіттю, в розмірі 8252,98 грн. із зазначенням строку та порядку їх перерахування. Тобто, позивачем вжиті заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільне повернення суми виплаченої допомоги по безробіттю. На час ухвалення рішення сума допомоги відповідачем не відшкодована.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття регулюються Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Згідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи та отримують допомогу відповідно до законодавства, належать до зайнятого населення, а тому не можуть бути визнані безробітними.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Частиною 3 ст. 36 зазначеного Закону встановлено, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Статтею 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що фонд має право, зокрема, стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 на момент призначення йому допомоги по безробіттю здійснював догляд за інвалідом І групи та отримував допомогу відповідно до законодавства, але районному центру зайнятості надав недостовірні відомості про обставини, що впливали на прийняття рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. За вказаних обставин відповідач не міг бути визнаний безробітним, в зв'язку з чим не мав права на отримання допомоги по безробіттю.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача виплати по безробіттю в сумі 8252,98 грн. є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивач є юридичною особою, яку звільнено від сплати судового збору при подачі позову, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн.
Керуючись ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», ст. ст. 34, 36, 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 10, 11,88 ,212-215 ЦПК України, суд, -
Позов Глобинського районного центру зайнятості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня одержання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Р. М. Марущак