Справа № 324/6/15-ц
Провадження № 8/324/4/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

при секретарі Савченко Н.В.,

за участю:

представника Томацької місцевої прокуратури ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі № 324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016,

ВСТАНОВИВ :

До Пологівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_2 із вказаною заявою, яку у подальшому неодноразово доповнював і уточнював.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі №324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, було скасовано постанову в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 року про розмір та порядок відшкодування шкоди в частині відмови ОСОБА_2 у відшкодуванні шкоди, передбаченої п. 1 ст. 3 Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду». Також вказаним рішенням було відмовлено у задоволенні його позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 726100 грн., оскільки, як вказує заявник, суд без достатніх підстав установив, що ОСОБА_2, до якого було застосовано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, під час досудового слідства у кримінальній справі за звинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 1 і ч. 3 ст. 358 КК України, здійснював діяльність із надання юридичних послуг відповідно до наявної у нього ліцензії. Окрім того, суд без достатніх підстав включив до предмету позовних вимог заявника вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної незаконним звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, і у подальшому відмовив у задоволенні цих вимог, позбавивши ОСОБА_2 можливості у подальшому звернутися до суду з такими позовними вимогами. Також суд необґрунтовано вказав на те, що заявник звертався до суду з позовом про відшкодування шкоди у виді неотриманої заробітної плати внаслідок незаконного звинувачення у вчиненні кількох злочинів, які були обєднані у одному кримінальному провадженні, хоча насправді він просив відшкодувати йому матеріальну шкоду та неотримані і втрачені грошові доходи внаслідок незаконного звинувачення у вчиненні злочину, передбаченого конкретною статтею КК України. Судом не було враховано і те, що насправді у Токмацькій місцевій прокуратурі відсутні оригінали постанови в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 року і матеріалів розгляду заяви ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за період з 05.03.2002 року по 28.07.2013 року, що було встановлено у рішенні Токмацького районного суду Запорізької області від 04.04.2014 року. Зазначена постанова, як вказує заявник, була буква в букву відтворена керівником Токмацької місцевої прокуратури з метою відмови заявникові у відшкодуванні шкоди, завданої незаконним звинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України за період з 05.03.2002 року до 15.04.2016 року.

Вказане рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі №324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2017 року і, відповідно набрало законної сили. Зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції, якою було встановлено незаконність постанови в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 року, заявник отримав поштою 25 березня 2017 року і саме після цього у нього виникло право на подання заяви про перегляд рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про відшкодування шкоди, оскільки це рішення було мотивоване наявністю не скасованої постанови в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 року.

Нововиявленими обставинами для перегляду рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року заявник вказує незаконність дій та бездіяльності прокурора Саврана О.М., що було підтверджено ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2017 року і про що заявник не міг знати під час судового розгляду його позовних вимог про відшкодування шкоди.

Окрім того, приводом та підставою для перегляду рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року заявник зазначає істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі заявнику та суду під час розгляду його вимог про відшкодування шкоди. Так, зокрема, під час розгляду судами та правоохоронними органами питання щодо повернення у власність ОСОБА_2 двох незаконно вилучених друкарських машинок, не було конкретно вказано індивідуальні ознаки вказаних речей. Тому начальник Токмацького МВ ГУМВС України ОСОБА_3 запропонував заявнику написати розписку про отримання на відповідальне зберігання двох друкарських машинок, які за зовнішніми ознаками не відповідають тим, які були у нього вилучені. У вказаній розписці заявник вказав, що не має претензій щодо отримання двох друкарських машинок, хоча насправді він отримав на зберігання речі, які йому ніколи не належали. Тому він вважає, що сторона обвинувачення повинна йому сплатити за зберігання вказаних речових доказів за період з 29.06.2014 року до даного часу. Насправді ж вилучені у нього дві друкарські машинки на склад зберігання речових доказів ніколи не надходили і жодних документів щодо їх зберігання ніколи не складалося.

Тому ОСОБА_2 просив переглянути у звязку з нововиявленими обставинами рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі №324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, і скасувати його в частині відмови у відшкодуванні завданої заявнику матеріальної шкоди у звязку зі скасуванням постанови в.о. прокурора Токмацької міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 від 04.04.2014 року.

Заявник і представники Держави України в особі Державної казначейської служби України та Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення про вручення судових повісток. Однак, відповідно до вимог ч. 1 ст. 365 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Представник Томацької місцевої прокуратури ОСОБА_1 у судовому засіданні проти заяви заперечувала, оскільки заявником не надано до суду жодних доказів на підтвердження існування саме нововиявлених обставин для перегляду рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі № 324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, у розумінні визначення нововиявлених обставин, яке вказано у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами». Окрім того, усі зазначені заявником відомості були відомі йому на час ухвалення рішення, про перегляд якого він просить, вони були досліджені судами і враховані під час розгляду справ за позовами ОСОБА_2 Жодних нових обставин, які існували на час розгляду справи, але не були відомі заявникові, він у своїх заявах не наводить. Тому вона просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі № 324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016.

Заслухавши пояснення представника Томацької місцевої прокуратури, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі № 324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, який у ході судового розгляду справи неодноразово уточнював. В обґрунтування заявлених позовних вимог він посилався на те, що 05.03.2002 року відносно нього слідчим СВ Токмацького МРВ УМВС України в Запорізькій області була порушена кримінальна справа за ч.1 та ч.3 ст.358 КК України, йому було предявлено обвинувачення та обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд. Постановою заступника Токмацького міжрайонного прокурора Саврана О.М. від 28.07.2013 року кримінальне провадження було закрито у звязку із невстановленням достатніх доказів винуватості ОСОБА_2 Внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності у період з 05.03.2002 року по 28.07.2013 року, тобто протягом 137 місяців, він, за його підрахунками, втратив грошовий дохід в розмірі 726100 грн. внаслідок неможливості займатися юридичною діяльністю. Постановою в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 року про розмір та порядок відшкодування шкоди ОСОБА_2 було відмовлено у відшкодуванні шкоди, передбаченої п. п. 1, 3, 4 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду». Дану постанову прокурора він вважав безпідставною і необґрунтованою, а також такою що порушує його права як реабілітованої особи. У звязку із цим ОСОБА_2 просив скасувати постанову Токмацької міжрайонної прокуратури Запорізької області від 04.04.2014 року про відмову у відшкодуванні матеріальних збитків, спричинених незаконними діями групи слідчих Токмацького МВ УМВС України в Запорізькій області, складену прокурором Савраном О.М.; відшкодувати за рахунок Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України грошей з рахунку Державного бюджету на користь позивача в сумі 726100 грн. матеріальних збитків, не отриманих та втрачених грошових доходів внаслідок неможливості займатися юридичною практикою під час перебування під слідством та судом у якості обвинуваченого по ч.3 ст.358 КК України тривалістю 137 місяців з 05.03.2002 року по 28.07.2013 року.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі № 324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Токмацької місцевої прокуратури, Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області про захист прав та інтересів виправданого громадянина, скасування постанови Токмацької міжрайонної прокуратури від 04.04.2014 року, стягнення матеріальної шкоди, позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково, скасовано постанову в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 року про розмір та порядок відшкодування шкоди в частині відмови ОСОБА_2 у відшкодуванні шкоди, передбаченої п.1 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», а у задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, а рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року по цій справі залишено без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У п. 3 постанови від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" (далі Постанова Пленуму № 4) пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Згідно із п. 6 постанови Пленуму № 4 при вирішенні питання про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК України.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Приводом та підставою для перегляду рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року ОСОБА_2 зазначає істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі заявнику та суду під час розгляду його вимог про відшкодування шкоди. Так, зокрема, під час розгляду судами та правоохоронними органами питання щодо повернення у власність ОСОБА_2 двох незаконно вилучених друкарських машинок не було конкретно вказано індивідуальні ознаки вказаних речей. Тому начальник Токмацького МВ ГУМВС України ОСОБА_3 запропонував заявнику написати розписку про отримання на відповідальне зберігання двох друкарських машинок, які за зовнішніми ознаками не відповідають тим, які були у нього вилучені. У вказаній розписці заявник вказав, що не має претензій щодо отримання двох друкарських машинок, хоча насправді він отримав на зберігання речі, які йому ніколи не належали. Тому він вважає, що сторона обвинувачення повинна йому сплатити за зберігання вказаних речових доказів за період з 29.06.2014 року до даного часу. Насправді ж вилучені у нього дві друкарські машинки на склад зберігання речових доказів ніколи не надходили і жодних документів щодо їх зберігання ніколи не складалося.

Однак, вказані факти не можуть бути визнані саме нововиявленими обставинами у розумінні ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Так, зокрема, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох таких умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин на час розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком ухвалення іншого рішення.

У той же час, як зазначає сам заявник у своїй заяві від 16.05.2017 року, ще 29.06.2014 року начальник Токмацького МВ ГУМВС України ОСОБА_3 запропонував йому тимчасово отримати зі складу зберігання речових доказів дві друкарські машинки, які за зовнішніми ознаками не співпадали з друкарськими машинками, які були у нього вилучені під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні. Він особисто запропоновані йому друкарські машинки отримав, про що написав відповідну розписку.

Наведене спростовує твердження ОСОБА_2 про те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Незважаючи на це, він під час розгляду справи не заявляв позовних вимог про сплату йому коштів за зберігання вказаних речових доказів, починаючи з 29.06.2014 року.

У той же час, відомості про те, що насправді вилучені у нього дві друкарські машинки на склад зберігання речових доказів ніколи не надходили і жодних документів щодо їх зберігання ніколи не складалося, заявником жодним чином не підтверджені.

Окрім того, заявник не конкретизує, яким чином врахування судом вказаних обставин могло б вплинути на ухвалення рішення, про перегляд якого він просить.

Також, в обґрунтування заяви про перегляд рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі №324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, яким було відмовлено у задоволенні його позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 726100 грн., ОСОБА_2 посилається на те, що на час розгляду справи ні йому, ні суду не було відомо про те, що ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2017 року у цій же справі буде підтверджено незаконність постанови в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 року про розмір та порядок відшкодування шкоди в частині відмови ОСОБА_2 у відшкодуванні шкоди, передбаченої п.1 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду».

Однак, варто зазначити, ухвала апеляційного суду Запорізької області, на яку посилається заявник, була постановлена саме за наслідками перегляду рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі №324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, про перегляд якого у звязку з нововиявленими обставинами просить заявник.

У той же час, обставини, встановлені судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ухваленого за наслідками перегляду в апеляційному порядку судового рішення суду першої інстанції, не можуть бути визнані нововиявленими обставинами і слугувати підставами для перегляду цього ж рішення суду першої інстанції, оскільки вони не наділені одночасно усіма трьома необхідними ознаками нововиявлених обставин, про які було вказано вище.

Окрім того, під час розгляду справи №324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, ОСОБА_2 одночасно заявляв дві позовні вимоги, а саме: про скасування постанови Токмацької міжрайонної прокуратури Запорізької області від 04.04.2014 року про відмову у відшкодуванні матеріальних збитків, спричинених незаконними діями групи слідчих Токмацького МВ УМВС України в Запорізькій області, складеної прокурором Савраном О.М., а також про відшкодування за рахунок Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України грошей з рахунку Державного бюджету на користь позивача в сумі 726100 грн. матеріальних збитків, не отриманих та втрачених грошових доходів внаслідок неможливості займатися юридичною практикою під час перебування під слідством та судом у якості обвинуваченого по ч.3 ст.358 КК України тривалістю 137 місяців з 05.03.2002 року по 28.07.2013 року. І саме за наслідками розгляду обох цих позовних вимог було ухвалене рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами просить заявник.

У той же час, ОСОБА_2 просить переглянути рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі №324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, та скасувати його лише в частині відмови у відшкодуванні завданої заявнику матеріальної шкоди.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Тобто чинне цивільне процесуальне законодавство не надає суду можливості за наслідками розгляду заяви про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами скасувати його у якійсь певній частині.

Що стосується посилання заявника на неповне зясування судом першої інстанції усіх обставин справи, на необгрунтоване, на думку заявника, неврахування певних обставин та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, то вказані обставини також не можуть бути визнані судом нововиявленими обставинами, оскільки вони свідчать про незгоду ОСОБА_2 із прийнятим судовим рішенням, що може бути підставою для його оскарження у касаційному порядку, оскільки своїм правом на апеляційне оскарження заявник вже скористався.

Тому суд розяснює ОСОБА_2, що у випадку незгоди із рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2017 року, він має право оскаржити ці рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду Запорізької області.

Оскільки наведені ОСОБА_2 обставини, у розумінні ч. 2 ст. 361 ЦПК України, не є нововиявленими, тому суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі № 324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 361, 363, 365 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року у справі № 324/6/15-ц, провадження № 2/324/33/2016, за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Токмацької місцевої прокуратури, Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області про захист прав та інтересів виправданого громадянина, скасування постанови Токмацької міжрайонної прокуратури від 04.04.2014 року, стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: