Справа № 462/3753/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/2119/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 28 грудня 2016 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального управління Державної фіскальної служби, ОСОБА_4 про стягнення коштів надміру виплаченої пенсії, внаслідок подання недостовірних довідок про заробітну плату, -

в с т а н о в и л а:

21.05.2015 року позивач Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львовазвернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС та ОСОБА_4 солідарно 4647,63 грн. переплати пенсії, виплаченої ОСОБА_4 за період з 01.02.2008 року по 30.06.2009 року., яка виникла внаслідок подання недостовірних довідок про заробітну плату СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС.

Позовні вимоги обгрунтовув тим, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в УПФУ в Личаківському районі м. Львова та їй призначено та виплачується пенсія згідно із Законом України «Про державну службу». У зв»язку зі зміною розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, ОСОБА_4 було проведено перерахунок пенсії на підставі довідки №5128/05 від 17.03.2008 року. 18.06.2009 року ДПІ у м. Львові звернулася до УПФУ в Личаківському районі м. Львова з листом №10138/05 про призупинення з 01.07.2009 року виплати пенсій державним службовцям по раніше виданих довідках, а також були подані нові довідки для обчислення пенсії з 01.02.2008 року, видані згідно з чинним законодавством. У зв»язку з цим, виникла переплата пенсії за період з 01.02.2008 року по 30.06.2009 року на суму 4647,63 грн. Оскільки зайво виплачені кошти добровільно позивачу відшкодовані не були, просив стягнути такі в судовому порядку.

Оскаржуваною ухвалою закрито провадження у справі в частині позовних вимог до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального управління Державної фіскальної служби.

Ухвалу суду оскаржило Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова.

Вважає її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що суд не врахував, що у зв»язку зі зміною розміру заробітної плати працюючим державним службовцям ОСОБА_4 було проведено перерахунок пенсії на підставі довідки ДПІ у м. Львові №5128/05 від 17.03.2008 року. 18.06.2009 року ДПІ у м. Львові звернулася до УПФУ в Личаківському районі м. Львова з листом №10138/05 про призупинення з 01.07.2009 року виплати пенсій державним службовцям по раніше виданих довідках, а також були подані нові довідки для обчислення пенсії з 01.02.2008 року. У зв»язку з цим, виникла переплата за період з 01.02.2008 року по 30.06.2009 року в розмірі 4647,63 грн. Зазначає, що судом першої інстанції помилково не враховано положення ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також з видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Вважає, що переплата виплаченої ОСОБА_4 пенсії підлягає солідарному стягненню з відповідачів, оскільки така виникла внаслідок подання недостовірних довідок про заробітну плату.

Просить ухвалу суду скасувати.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення їм судових повісток (а.с. 187-188), а тому розгляд справи апеляційним судом проведено відповідно до вимог ч. 2 ст. 197, ч. 2 ст. 305 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу технічними засобоми.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України, ГПК України, КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз»яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об»єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов»язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об»єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, слід враховувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов»язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов»язання.

Зі змісту ст.ст. 1,12 ГПК України вбачається, що спори за участю підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб»єкта підприємницької діяльності відносяться до компетенції господарських судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З позовної заяви УПФ України у Личаківському районі вбачається, що позивачем пред»явлено вимоги як до юридичної особи - Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, так і до фізичної особи - ОСОБА_4 про солідарне стягнення переплати пенсії, виплаченої ОСОБА_4, яка виникла внаслідок подання Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів недостовірних довідок про заробітну плату, з посилянням на ст. ст. 50, 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до яких підприємства, установи та організації несуть майнову відповідальність за шкоду, заподіяну державі, внаслідок подання недостовірних документів, якою в даному випадку є довідка ДПІ у м. Львові.

Тобто, предметом даного спору є відшкодування шкоди у вигляді надмірної виплати пенсії, завданої діями відповідача Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, що полягала у видачі недостовірної, на думку позивача, довідки.

Однак, чинним законодавством не передбачено майнової солідарної відповідальності підприємства, установи, організації, які видали недостовірні довідки, на підставі яких проведено нарахування чи перерахунок пенсії, і особи, якій така виплата пенсії проведена.

З аналізу спірних правовідносин та встановлених судом обставин вбачається, що солідарний обов»язок відповідачів в даному випадку відсутній, а тому вимога позивача до ДПІ у Личаківському районі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач УПФУ в Личаківському районі м. Львова, являючись юридичною особою, звернувся до суду з позовною вимогою щодо відповідальності СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС, яка також являється юридичною особою, за нанесення позивачу майнової шкоди, розгляд спору між якими відносяться до компетенції господарських судів.

Оскільки, не допускається об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі №6-745цс15 від 01.07.2015 року.

З наведених підстав, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про закриття провадження у справі в частині позовної вимоги до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального управління Державної фіскальної служби, оскільки позов в частині позовної вимоги до СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС підвідомчий господарському суду, а не місцевому суду загальної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 28 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.