Провадження №2/522/9058/17
УХВАЛА

20 вересня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, суд

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 136654,8 грн., з яких: 25686,6 грн. - три відсотки річних та 110 968,2 грн. інфляційні втрати за користування грошовими коштами у розмірі 392 114 грн. за період з травня 2015 року по26 липня 2017 року.

19.09.2017 представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1, кузов WAUZZZ4H1CN030971, зареєстрований на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування вимог заяви позивач вказує, що іншого рухомого майна, за рахунок якого можливо було б задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у відповідача немає. У випадку незабезпечення позову виконати рішення суду буде неможливо за відсутності іншого майна відповідача та офіційного заробітку.

Крім того, позивачу від знайомих стало відомо, що з часу подання цього позову, відповідач вживає заходи щодо відчуження належного йому автомобіля та шукає потенційних покупців.

Враховуючи значну ціну позову вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду в майбутньому, оскільки відповідач за час розгляду справи здійснить дії по відчуженню свого майна.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом установлено, що ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07.09.2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Таким чином, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки: по-перше: є недоведеною та не є співмірною з позовними вимогами, а саме: вартість автомобіля НОМЕР_2, кузов WAUZZZ4H1CN030971, 2012 року випуску, вочевидь перевищує розмір позовних вимог; по-друге: на сьогоднішній день ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 07.09.2017 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 ніким не оскаржувалась.

Керуючись ст..ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А. Ільченко

20.09.2017