Справа № 493/449/17
Провадження № 2/493/337/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,99 га, кадастровий номер :01:001:0265 на території Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області масив №16, ділянка №158, стверджуючи, що її діду ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №274237, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 24 вересня 2004 року №498/А-2004, належала вище вказана земельна ділянка.

За свого життя, 20 грудня 2005 року, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №84, в якому заповів своїй онуці ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,99 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №274237, виданого Балтською районною державною адміністрацією 15 грудня 2005 року.

01 лютого 2016 року дід позивача ОСОБА_2 помер. Після його смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла спадщину, так як на день смерті свого діда проживала разом з ним, поховала його, користується речами, предметами домашнього вжитку покійного, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що в неї відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, який спадкодавцем ще за його життя було втрачено.

Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку позитивних результатів не дали.

Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що дідові позивача ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №274237, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 24 вересня 2004 року №498/А-2004, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,99 га, кадастровий номер :01:001:0265 на території Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області масив №16, ділянка №158, за свого життя, 20 грудня 2005 року, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №84, в якому заповів своїй онуці ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,99 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №274237, виданого Балтською районною державною адміністрацією 15 грудня 2005 року, заповіт ніким не змінено і не скасовано, що після смерті ОСОБА_2, померлого 01 лютого 2016 року, спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла його онука позивач ОСОБА_1, яка на день смерті свого діда проживала разом з ним, поховала спадкодавця, користується речами, предметами домашнього вжитку покійного, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що в неї відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, який спадкодавцем ще за його життя було втрачено, а відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо, і рекомендовано звернутися до суду з позовом, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки, що підтверджується зібраними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі паспортом, заповітом, витягом про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі, свідоцтвом про смерть, ксерокопією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №274237, довідкою Балтської міської ради Одеської області №351 від 15.09.2016 року та ін..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216,1225,1233,1268 ЦК України ст.ст.10,11,209,212,214,215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,99 га, кадастровий номер :01:001:0265 на території Лісничівської сільської ради Балтського району Одеської області масив №16, ділянка №158, яка раніше на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №274237, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 24 вересня 2004 року №498/А-2004, належала її дідові ОСОБА_2, померлому 01 лютого 2016 року в с. Лісничівка Балтського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ