Справа № 2-362/11
Провадження у справі № 6/135/9/17
У Х В А Л А

іменем України

15.11.2017 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі Ступак Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Ладижин Вінницької області, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-362 від 28.09.2011 року, виданого Ладижинським міським судом, у частині, що стосується стягнення аліментів з нього на утримання дитини ОСОБА_2 в розмірі 400грн. щомісячно, таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_3 та головний державний виконавець Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із цією заявою і просив визнати виконавчий лист № 2-362 від 28.09.2011 року, виданий Ладижинським міським судом, у частині, що стосується стягнення аліментів з нього на утримання дитини ОСОБА_2 в розмірі 400грн. щомісячно, таким, що не підлягає виконанню.

На обгрунтування поданої заяви повідомив, що його обов'язок щодо утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 в розмірі 400 грн. щомісячно за рішенням Ладижинського міського суду від 28.09.2011 року у цивільній справі № 2-362 відсутній повністю. Посилається на те, що згідно ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.08.2013 року задоволено заяву стягувача ОСОБА_3 про відмову від примусового виконання рішення Ладижинського міського суду від 28.09.2011 у цивільній справі № 2-362 на підставі якого було видано виконавчий лист № 2-362 від 28.09.2011 року в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 в розмірі 400 грн. щомісячно.

Постановою державного виконавця від 16.09.2013 року виконавче провадження за виконавчим листом № 2-362 від 28.09.2011 року, виданим Ладижинським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно закінчене у відповідності до п.1ч.1ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв в редакції 2013 року, тобто у зв'язку із відмовою стягувача від примусового виконання рішення суду.

У судове засідання не з'явились учасники справи, однак від них на адресу суду надійшли заяви слідуючого змісту.

ОСОБА_1 та його адвокат ОСОБА_5 не з'явилися, однак від адвоката надійша заява, у якій він просить розглянути дану справу за їх відсутності, а заяву підтримують.

Адвокат ОСОБА_6 не з'явився, однак від нього надійшла заява, у якій він просить розглядати справу за його відстутності, вважає вимоги ОСОБА_1 незаконними та необгрунтованими, які не можуть бути задоволеними.

ОСОБА_4 головний державний виконавець Ладижинського міського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області не з'явився, однак від нього надійшла заява, у якій він просить дану справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява необгрунтована та не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно ч.4 ст.369 ЦК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 28.09.2011 року стягнуто з ОСОБА_1, аліменти на користь ОСОБА_3, на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, щомісячно, з дня подачі заяви до суду, а саме, з 12.09.2011року та до досягнення дітьми повноліття.

27.08.2013 року у справі № 135/1530/13-ц Ладижинським міським судом Вінницької області постановлено ухвалу, згідно якої визнано та прийнято відмову стягувача ОСОБА_3 від примусового виконання рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.10.2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця від 16.09.2013 року виконавче провадження за виконавчим листом № 2-362 від 28.09.2011 року, виданим Ладижинським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, у розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, закінчене у відповідності до п.1ч.1ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв в редакції 2013 року, тобто у зв'язку із відмовою стягувача від примусового виконання рішення суду.

Однак, ухвала від 27.08.2013 року містить розбіжності із рішенням від 28.09.2011 року, а тому державний виконавець, перед закінченням виконавчого провадження мав встановити невідповідність цих документів один одному, та звернутися до суду за роз'ясненням.

Тобто, на той момент у державного виконавця були відсутні будь які підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки ухвала суду від 27.08.2013 року ніякого відношення до рішення Ладижинського міського суду від 28.09.2011 року не мала та не має, вона стосувалась рішення, якого не було в природі. Державний виконавець не мав права на власний розсуд застосовувати ухвалу суду до рішення від 28.09.2011 року і без роз'яснення рішення чи без виправлення описок закривати на його підставі виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 в розмірі 400грн. щомісячно.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 219 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-362 від 28.09.2011 року, виданого Ладижинським міським судом, у частині, що стосується стягнення аліментів з нього на утримання дитини ОСОБА_2 в розмірі 400грн. щомісячно, таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд Вінницької області.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя