Справа №: 398/2547/16-ц
провадження №: 2-о/398/5/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" березня 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді - Нероди Л.М.,

за участі секретаря - Борозни Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання, заінтересовані особи - Приютівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області та Олександрійська районна державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськранного суду Кіровоградської області з заявою про встановлення факту проживання, заінтересовані особи - Приютівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області та Олександрійська районна державна нотаріальна контора. У даній заяві ОСОБА_1 просить встановити факт її постійного проживання у АДРЕСА_1, з грудня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, вказує, що даний факт, має юридичне значення та потрібен для прийняття спадщини.

У судовому засіданні заявник доводи і вимоги заяви підтримала та просила їх задоволити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути дану справу у їх відсутність.

Суд заслухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року, батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_5, відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 уклали шлюб 29.07.1978 року. Прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2, відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3.

Заявницею надано в якості доказу заповіт від 07.04.1998 року, який посвідчено в Лутовинівській сільській раді Козельщинського району Полтавської області. За змістом даного заповіту, ОСОБА_2 здійснила розпорядження стосовно свого майна, а саме заповіла ОСОБА_1 все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося.

Олександрійська районна нотаріальна контора 20.07.2016 року, розглянувши подані документи ОСОБА_1, повідомила, що остання не подала протягом шести місяців заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили той факт, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1. ОСОБА_2 з 2010 року доживала у доньки по день смерті. ОСОБА_9 здійснювала поховання матері. Свідки вказали, що було спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_9

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року вказує, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Отже, прийняття спадщини має важливе значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Суд звертає увагу, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270 та ст. 1276 ЦК України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані позивачем вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Вимоги заяви ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання у АДРЕСА_1, з грудня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадкоємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА