Ухвала

Іменем України

02 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, об'єднання співвласників гуртожитку «Заболотного-26-а», на бездіяльність, дії та постанови державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - Дерган Вікторії Олександрівни за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність, дії та постанови державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якій просила: визнати бездіяльність державного виконавця щодо не розгляду її заяви про закінчення виконавчого провадження неправомірною; зобов'язати державного виконавця розглянути її заяву про закінчення виконавчого провадження, прийняти рішення в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», визнати постанову державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 26 січня 2015 року, постанову державного виконавця про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 26 січня 2015 року, постанову державного виконавця про стягнення штрафу від 30 січня 2015 року - неправомірними; визнати дії державного виконавця щодо проведення огляду 30 січня 2015 року кімнат гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складення акту від 30 січня 2015 року про невиконання рішення суду - неправомірними; скасувати постанову державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 26 січня 2015 року в сумі 680 грн., постанову державного виконавця про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 26 січня 2015 рок в сумі 42,72 грн., постанову державного виконавця про стягнення штрафу від 30 січня 2015р. в сумі 340 грн. по виконавчому провадженню № 46036719.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 подала заяву про уточнення скарги, в якій просила: визнати бездіяльність державного виконавця щодо не розгляду її заяви про закінчення виконавчого провадження неправомірною; зобов'язати державного виконавця розглянути її заяву про закінчення виконавчого провадження і прийняти рішення в порядку, визначеному Закону України «Про виконавче провадження»; визнати постанову державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 лютого 2015 року, постанову державного виконавця про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 26 січня 2015 року, постанову державного виконавця про стягнення штрафу від 02 лютого 2015 року, постанову державного виконавця про стягнення штрафу від 09 лютого 2015 року - неправомірними та скасувати вказані постанови; визнати дії державного виконавця щодо проведення огляду кімнат гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, від 30 січня 2015 року, 02 лютого 2015р., 09 лютого 2015 року та щодо складення актів від 30 січня 2015 року, від 02 лютого 2015р. та від 09 лютого 2015 року про невиконання рішення суду - неправомірними та скасувати вказані постанови; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Дараган В.О. про закінчення виконавчого провадження від 30 березня 2015 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 березня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2016 року ухвалу районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії та бездіяльність державного виконавця, суди на підставі поданих доказів, які належним чином оцінені, дійшли обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець при примусовому виконанні рішення суду про зобов'язання ОСОБА_2 демонтувати побудовану перегородку і повернути ОСОБА_3 0,6 кв. м коридору діяв у відповідності до діючого законодавства України. Рішення суду ОСОБА_2 не виконала.

Ураховуючи викладене та положення п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

І.М. Фаловська