Справа № 461/5824/16-ц
Провадження №2/461/268/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Государського А.В.

при секретарі Скаб В.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк» «Експрес-Банк», Львівського регіонального відділення «Акціонерний банк» «Експрес-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Львівського регіонального відділення АБ «Експрес-Банк» про визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ПАТ АБ «Експрес-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №39583/35/к від 10.12.2013 року про надання кредиту на споживчі цілі в розмірі 40 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,7 % строком на 36 місяців, з 10 грудня 2013 року по 09 грудня 2016 року. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконала зобовязання за кредитним договором, з березня 2016 року припинила погашення кредиту у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 17 серпня 2016 року становить 63797,93 грн., та включає в себе: 29999,92 грн. суму простроченої заборгованості; 700,82 грн. суму донарахованих відсотків; 9872,57 грн. суми прострочених відсотків; 12041,96 грн. суми пені за несвоєчасне повернення кредиту; 3193,27 грн. суми пені за несвоєчасне повернення відсотків; 4000 грн. суми штрафу (10%); 3987,93 грн. індексація боргу по кредиту згідно ст.625 ЦК України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, додатково надала пояснення про те, що оскільки відповідачка з березня 2016 року не сплачувала суму кредитної заборгованості, сума відсотків згідно п.1.4 Договору становить 40%. Стверджує, що сторони під час підписання кредитного договору досягли згоди щодо усіх його істотних умов, підпис відповідачки у договорі свідчить про згоду на його укладення на умовах вказаних у ньому.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 звернулася в суд зі зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Львівського регіонального відділення АБ «Експрес-Банк» про визнання недійсним кредитного договору, мотивуючи зустрічні позовні вимоги наступним. Під час укладення спірного кредитного договору №39583/35/к, від імені банку діяла ОСОБА_3, однак довіреності на право укладати правочини їй не було предявлено та не долучено до матеріалів справи. Крім того, позивачем не надано детальної суми розрахунку заборгованості за договором, не вказано за який період нарахована сума заборгованості та неустойки, у звязку із чим не можливо визначити чи підлягає вона стягненню за рішенням суду, з урахуванням положення ч.2 ст. 258 ЦК України щодо строку спеціальної позовної давності. Разом із тим, вважає, що сума неустойки в розмірі 29808,62 грн. порушує вимоги ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки є несправедливою умовою договору.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити, та відмовити у зустрічному позові з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк», як кредитодавцем, в особі начальника Залізничного відділення Львівської філії Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності № ЮР-287 від 10 липня 2012 року, та відповідачем ОСОБА_2 Володимиріаною, як позичальником, укладено кредитний договір №39583/35/к, згідно з яким ПАТ АБ «Експрес - Банк» надав відповідачеві кредит на споживчі цілі в розмірі 40 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,7 % строком на 36 місяців, з 10 грудня 2013 року по 09 грудня 2016 року (а.с.4-6).

Погашення заборгованості відбувалося шляхом відрахування із заробітної плати відповідача на рахунку №0026.0, відкритого в АБ «Експрес-Банк», Львівська філія, МФО 325956.

Згідно п. 1.4 Кредитного договору, Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем Позичальника на момент укладення цього Договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, становить 27,7 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем Позичальника на момент укладення цього Договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії Договору становить 40 процентів річних.

Кредитний договір укладено шляхом підписання відповідачем ОСОБА_4 Позичальника (а.с.13).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №39583/35/к від 10.12.2013 року, за яким станом на 17.08.2016 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитом в розмірі 63795,93 грн., та включає в себе: 29999,92 грн. суму простроченої заборгованості; 700,82 грн. суму донарахованих відсотків; 9872,57 грн. суми прострочених відсотків; 12041,96 грн. суми пені за несвоєчасне повернення кредиту; 3193,27 грн. суми пені за несвоєчасне повернення відсотків; 4000 грн. суми штрафу (10%); 3987,93 грн. індексація боргу по кредиту згідно ст.625 ЦК України.

Крім того, відповідно до п.4.3 Кредитного договору, Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.4 Договору та 5 (пять) процентів річних.

За прострочення Позичальником визначеного Договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого невиконання зобовязання за кожен день прострочення (п.6.2). За прострочення Позичальником визначеного Договором строку (терміну) повернення кредиту в тому числі строку (терміну) дострокового повернення кредиту визначеного Кредитодавцем в розмірі визначеному Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобовязання за кожен день прострочення (п.6.3).

Відповідно до ст.ст.215, 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його матеріальним засадам. Волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати їх внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначається в ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зі змісту п.7.14 Кредитного договору вбачається, що підписанням цього договору, Позичальник стверджує, що вона повністю розуміє усі умови цього договору, свої права та обовязки за ним та погоджується із ними.

Покликання відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, на відсутність детального розрахунку загальної суми заборгованості за кредитним договором в тому числі щодо розміру неустойки не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки, суд вважає, належним доказом, який підтверджує суму заборгованості відповідачки, розрахунок заборгованості за кредитним договором №39583/35/к від 10.12.2013 року наявний в матеріалах справи (а.с. 16-18).

Крім того, відповідачкою на підтвердження своїх аргументів не було заявлено у судовому засідання клопотання про призначення фінансової експертизи для перевірки правильності здійснення банком розрахунку заборгованості, а відтак у суду немає підстав ставити під сумнів розрахунок наданий позивачем, оскільки крім того, банк є кредитно-фінансова установа, яка здійснює грошові розрахунки, акумулює грошові кошти та інші цінності, надає кредити та здійснює інші послуги за фінансовими операціями.

У свою чергу, покликання ОСОБА_2, як на підставу для звернення до банку із зустрічним позовом, на відсутність у начальника Залізничного відділення Львівської філії ПАТ АБ «Експрес-Банк» ОСОБА_3 повноважень на укладення кредитного договору, не відповідають фактичним обставинами справи.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобовязання за кредитним договором №39583/35/к від 10.12.2013 року, васлідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки викладені нею у зустрічній позовній заяви обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовані матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 208, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, ст.ст.11, 526, 610, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк» «Експрес-Банк», Львівського регіонального відділення «Акціонерний банк» «Експрес-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором №39583/35/к від 10.12.2013 року в сумі 63795 (шістдесят три тисячі сімсот девяносто пять) грн. 93 коп., яка складається із: 29999,92 грн. суми простроченої заборгованості; 700,82 грн. суми донарахованих відсотків; 9872,57 грн. суми прострочених відсотків; 12041,96 грн. суми пені за несвоєчасне повернення кредиту; 3193,27 грн. суми пені за несвоєчасне повернення відсотків; 4000 грн. суми штрафу (10%); 3987,93 грн. індексація боргу по кредиту згідно ст.625 ЦК України на розрахунковий рахунок 2 в АБ «Експрес-Банк», МФО 322959.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Львівського регіонального відділення АБ «Експрес-Банк» про визнання недійсним кредитного договору, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В.Государський