21.09.2017 Єдиний унікальний номер 205/5734/17
УХВАЛА

21 вересня 2017 рокум. ДніпроСправа № 205/5734/17-ц
2-з/205/97/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, у якому простять стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики у розмірі 59 871,23 грн., судові витрати у розмірі 960,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2016р. відкрито провадження у справі.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, у якому просить вжити заходи до забезпечення позову та до розгляду справи по суті накласти арешт на належне відповідачу нерухоме майно, а саме:

квартиру, розташовану в АДРЕСА_1;

квартиру, розташовану в м. Дніпро, ж/м Тополя-3АДРЕСА_2;

? частину земельної ділянки площею 0,1824 га, яка розташована в Сумській області, Краснопільському районі, с. Велика Рибиця, вул. Сумська, 58;

? частину земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована в Сумській області, Краснопільському районі, с. Велика Рибиця, вул. Сумська, 58;

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Всупереч викладеному, заява про забезпечення позову не містить виклад обставин та доказів на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду по справі, окрім того заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є неспіврозмірними з заявленими вимогами.

Таким чином, позивач всупереч ч.3 ст.151 ЦПК України не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, з урахуванням чого у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3

.