Ухвала

іменем україни

20 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Групп», публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 23 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 січня 2015 року близько 8 год 10 хв. на 76 км+450 м автодороги «Устилуг - Луцьк - Рівне», неподалік с. Забороль Луцького району Волинської області, сталося зіткнення автомобіля «Mitsubishi Colt», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7 Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобіля отримали значні пошкодження, а пасажири автомобіля «Mitsubishi Colt» - він, ОСОБА_4, та ОСОБА_8 - отримали тяжкі і середньої тяжкості тілесні ушкодження, водій даного автомобіля ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди.

По даному факту було відкрито кримінальне провадження від 17 січня 2015 року № 0000013 за ч. 2 ст. 286 КК України, в якому він був визнаний потерпілим.

27 лютого 2015 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Указана дорожньо-транспортна пригода сталася, коли водій ОСОБА_6 власним автомобілем слідувала у службове відрядження, тобто під час виконання нею трудових обов'язків.

Позивач зазначав, що йому стало відомо про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_6 була забезпечена у приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Групп» (далі - ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Групп») відповідно до договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27 серпня 2014 року № АС/8425239 та договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № К 044528.

Унаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано матеріальну та моральну шкоду, частково які було відшкодовано страховою компанією у розмірі 6 120 грн 87 коп. матеріальної шкоди та 306 грн 04 коп. - моральної шкоди.

Однак невідшкодованими залишилися витрати на лікування у сумі 15 182 грн 77 коп. та вартість зіпсованого та втраченого одягу, а всього на суму 29 959 грн 62 коп. та 4 693 грн 96 коп. за завдану моральну шкоду, які ОСОБА_4 просив стягнути з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Групп» та з публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») просив стягнути 95 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої з вини його працівника ОСОБА_6

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 квітня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто на його користь з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Групп» 29 959 грн 62 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 4 693 грн 96 коп. на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 5 306 грн 04 коп. на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 23 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до ПАТ КБ «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Групп» на користь ОСОБА_4 2 359 грн 14 коп. на відшкодування майнової шкоди та 117 грн 96 коп. на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Групп» відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, яким було скасовано рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладення відповідальності на ПАТ КБ «Приватбанк» за завдану ОСОБА_4 моральну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки договір оренди належного ОСОБА_6 транспортного засобу між нею, як власником, та ПАТ КБ «Приватбанк» не укладався. Крім того, встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» не є суб'єктом, відповідальним за шкоду з тих підстав, що до службових обов'язків ОСОБА_6, виходячи із займаної нею посади, не відносилось управління транспортним засобом та перевезення пасажирів.

Разом із цим апеляційний суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Групп» на користь позивача 2 359 грн 14 коп. на відшкодування майнової шкоди та 117 грн 96 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Висновок суду у цій частині ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах Закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 23 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік

Колегія суддів: