Справа № 132/1850/16-ц
Провадження № 2/132/45/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14.03.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Павленко І.В.

при секретарі Жовті С.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання незаконним розпорядження та його скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Калинівської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання незаконним розпорядження та його скасування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18 вересня 2015 року Калинівським районним судом Вінницької області було відкрито провадження в цивільній справі №132/2633/15-ц за позовною заявою ОСОБА_3 про визнання недійсними розпоряджень

№200 від 01.06.2011 року та №235 від 29.05.2012 року Калинівської райдержадміністрації щодо надання дозволу ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, на затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок відповідно, визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та Калинівською РДА та скасування його реєстрації.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилається на порушення її прав та відповідно на незаконність оскаржуваних рішень Калинівської РДА, в зв'язку з тим, що 14 квітня 2006 року Калинівською РДА винесено розпорядження №132 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_3 пропущеній в списку додатку до державного акту на право колективної власності членів реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Лемешівка».

Даним розпорядженням ОСОБА_3 надано у власність 3,17 умовних кадастрових гектари земельної ділянки за рахунок орних земель резервного фонду на території Лемешівської сільської ради. Надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку третій особі. Вказано відповідачу ОСОБА_3 замовити в землевпорядній організації (ліцензіаті) виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку .

ОСОБА_3 подала позов про скасування рішень Калинівської РДА № 200 від 01.06.2011 року та № 235 від 29.05.2012 року, якими фактично передано йому в оренду землю, у зв'язку з існуванням оскаржуваного рішення відповідача Калинівської РДА № 132 від 14.06.2006 року, яким надано у власність землю ОСОБА_3

Таким чином, поданим позовом в справі № 132/2633/15-ц та відповідно рішенням Калинівської РДА № 132 від 14.06.2006 року зачіпаються його інтереси.

Вищим адміністративним судом України 18.05.2016 року було закрито провадження в справі № 802/3704/15-а за позовом ОСОБА_1 до Калинівської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання незаконним розпорядження та його скасування, оскільки справа не підсудна адміністративному суду. За вказаних обставин він звернувся в суд з даним позовом.

В судове засідання представник позивача-адвокат Мунтян Є.В. не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, в разі неявки в судове засідання відповідачів не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник Калинівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник на підставі довіреності ОСОБА_7 в судове засідання також не з'явились, проте від ОСОБА_7 надійшло заперечення, згідно якого в задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити з мотивів наведених у запереченні, розгляд справи провести за їх відсутності.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, Розпорядженням Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області № 132 від 14 квітня 2006 року «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_3 пропущеній в списку додатку до державного акту на право колективної власності членів реформованого колективного сільськогосподарського підприємства Україна с. Лемешівка» було надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) загальною площею 3,17 умовних кадастрових гектари за рахунок орних земель резервного фонду на території Лемешівської сільської ради.

Крім того, вказаним розпорядженням було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянці ОСОБА_3, а також громадянці ОСОБА_3 необхідно було замовити в землевпорядній організації (ліцензіаті) виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Згідно з п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до п.п. 16, 17 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Так, відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26.12.2005 року, суд зобов'язав Лемешівську сільську раду Калинівського району Вінницької області включити ОСОБА_3 до додаткових списків членів колишнього КСП «Україна» с. Лемешівка на одержання сертифікату на право на земельну частку (пай), як помилково пропущену.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку;

приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);

укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;

сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;

надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом;

оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку;

приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Отже, відповідно до вказаної норми Калинівська РДА мала право на надання у власність фізичної особи земельну ділянку лише за межами населених пунктів, втім в порушення вказаної норми Закону райдержадміністрація надала земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) загальною площею 3,17 умовних кадастрових гектари за рахунок орних земель резервного фонду на території Лемешівської сільської ради.

Статтею 9 «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.

Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.

Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Отже, розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які розташовані в межах населеного пункту, проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою.

Відтак, виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Таке рішення приймається за результатами розгляду заяв, що були подані особами-власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) в межах одного сільськогосподарського підприємства (ч. 4 ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Також, згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Таким чином райдержадміністрація лише мала право на видачу громадянину сертифікатів на право на земельну частку (пай), а не надання у власність земельної ділянки на території населеного пункту.

Отже, відповідачем неправомірно прийнято розпорядження №132 від 14.04.2006 року «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_3 пропущеній в списку додатку до державного акту на право колективної власності членів реформованого колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" с. Лемешівка».

За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову і визнання незаконним та скасування розпорядження Калинівської районної державної адміністрації № 132 від 14 квітня 2006 року «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_3 пропущеній в списку додатку до державного акту на право колективної власності членів реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Лемешівка» .

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Тому, враховуючи обставини справи та прийняте судом рішення, суд приходить до висновку, про стягнення із Калинівської районної державної адміністрації та ОСОБА_3 на користь позивача в рівних частках 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року , п.п. 16, 17 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст.10, 11, 60, 88, 158, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Калинівської районної державної адміністрації № 132 від 14 квітня 2006 року «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_3 пропущеній в списку додатку до державного акту на право колективної власності членів реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Лемешівка».

Стягнути на користь ОСОБА_1 в рівних частках судовий збір у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської районної державної адміністрації та ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: