Справа №333/1412/17
№2-з/333/23/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна (автомобіля) спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

16.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна (автомобіля) спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні.

Провадження по справі не відкрито.

16.03.2017 року ОСОБА_1 до суду подала клопотання про забезпечення позову, а саме: накладення арешту на автомобіль «Форд Фіеста», державний номер НОМЕР_1.

Згідно ч.3ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п.1ч.1ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як роз»яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З наданих до суду документів неможливо встановити, кому саме належить автомобіль «Форд Фіеста», державний номер НОМЕР_1, що унеможливлює накладення арешту з метою недопустимості порушення прав інших осіб.

Відповідно до розясень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається тільки після відкриття провадження по справі.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна (автомобіля) спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні не відкрито.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при накладенні арешту на майно вжиті заходи не повинні порушувати права інших осіб, тому суд вважає за доцільне у задоволення заяви про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151,152,210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна (автомобіля) спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: Л.О. Варнавська