Справа № 361/3228/17
Провадження № 2/361/2125/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 серпня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Селезньовій Т.В.,

при секретарі - Корніюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги вмотивовані тим, що за життя її чоловікові належав зазначений будинок, після його смерті чоловіка спадщина на вказане майно, вона є єдиною спадкоємицею за законом, інші спадкоємці - їх діти від отримання спадщини відмовилися на її користь. У встановленому законом порядку вона звернулася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі свідоцтва на належний чоловікові житловий будинок їй відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно.

Відповідач Зазимська сільська рада Броварського району Київської області просила розглянути справу без участі представника, своїх прав на вказане майно не пред'являє, не оспорювала спадкових прав позивача і належності спадкодавцю при житті вказаного нерухомого майна на праві власності.

З наданих доказів встановлено:

З свідоцтв про одруження, про народження встановлено, що з 27.09.1964 р. позивач і спадкодавець перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають трьох дітей - ОСОБА_4, 1974 р.н., ОСОБА_5, 1968 р.н., ОСОБА_6, 1965 р.н.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив.

Зі спадкової справи № 30/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, наданої завідувачем Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М. встановлено, що 17.01.2017 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, іншими спадкоємцями за законом - ОСОБА_4, 1974 р.н., ОСОБА_5, 1968 р.н., ОСОБА_6, 1965 р.н., подані заяви про відмову від спадщини на користь їх матері ОСОБА_1.

Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину після смерті ОСОБА_3, або які б претендували на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено.

31 березня 2017 року позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2438 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельні ділянки площею 0,0954 га, 0,2000 га, 0,0250 га, 1,5420 га, які розташовані на території Зазимської сільської ради Броварського району Київської області; а також на трактор колісний ЮМЗ - 6АКЛ, 1993 р.в. і на причіп марки 2ПТС-4М, 1988 р.в., які належали на праві власності ОСОБА_3.

З письмового роз'яснення державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Юхти Л.М. від 31.03.2017 р. вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, який увійшов у спадкову масу, позивачу було відмовлено, оскільки право власності за ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок не зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік / дружина спадкодавця.

Позивачка як спадкоємець першої черги у відповідності до ст.1261 ЦК України, ст. 1268, 1270 ЦКУ, прийняла спадщину після чоловіка, подавши своєчасно заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, інші спадкоємці - діти спадкодавця та позивачки - відмовилися від спадщини на її користь. Таким чином, позивачка набула право на все майно, яке увійшло у спадкову масу, в тому числі і на вказаний житловий будинок. Її спадкові права щодо вказаного майна ніким не оспорюються.

Стосовно будинку, на який претендує позивач, то суд дійшов таких висновків:

З довідки Виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 28.09.1968 р. встановлено, що на підставі наказу директора радгоспу ім.Кірова № 182 від 16.12.1965 р. ОСОБА_3 виділена земельна ділянка площею 0,25 га під забудову.

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, виготовленого 24.01.2017р., замовник ОСОБА_1, будинок побудований в 1971 році, прибудова, веранда, два ґанки, сарай - літня кухня, погріб, вбиральня, клонка, хвіртка, огорожа, ворота з хв. - у 1971 р., сарай - у 1975 р.

З витягу з погосподарської книги Зазимської сільської ради Броварського району Київської області за 2016 -2023 роки по особовому рахунку НОМЕР_1 встановлено, що власником земельної ділянки у АДРЕСА_1 - є ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок збудований у 1971 р., з відповідними господарськими будівлями, головою домогосподарства був ОСОБА_3.

З довідки Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 15.05.2017 р. встановлено, що у буд. АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 з 1971 р., ОСОБА_4 з 1974 р.

З інформаційної довідки КП Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» від 19.01.2017 р. встановлено, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, з наданих доказів встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_3 за життя належав на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1, який він збудував при житті.

Дане нерухоме майно належало ОСОБА_3 на праві власності незалежно від того, чи було воно зареєстроване. При цьому суд враховує дату забудови (створення) нерухомого майна - до 1992р., і існуючі на той час порядок обліку і прийняття в експлуатацію житлових будинків та оформлення на них прав власності, згідно якого ведення обліку житлових будинків, прав власності на них у сільській місцевості покладався на сільські ради шляхом ведення по господарських книг і внесення до них відповідних поточних записів.

Оскільки спадкодавець набув право власності на законних підставах, то дане право власності зберігалось за ним протягом подальшого часу до самої смерті, незалежно від наявності чи відсутності державної реєстрації такого права, і незалежно від подальших змін у законодавстві з цього приводу. Право власності на даний будинок ОСОБА_3 при житті не втратив. Тому даний будинок увійшов до майна, на яке відкрилась спадщина разом з його смертю.

Позивач довела свої спадкові права і є єдиним спадкоємцем за законом, хто прийняв спадщину після ОСОБА_3 і набула право власності на все належне на день смерті спадкодавцю майно.

Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна з законних підстав, то позивач може захистити і довести свої спадкові та майнові права у суді.

Позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не перебирає на себе повноважень технічного органу, і не визначає технічного складу об'єкту нерухомого майна, а у своєму рішенні, розглядаючи справу і вирішуючи спір, надає оцінку правовідносинам з правової точки зору: наявності права на об'єкт нерухомого майна в цілому (у тому складі, в якому цей об'єкт належав спадкоємцю станом на день його смерті і відкриття спадщини). Тому у рішенні суду суд не зазначає технічного змісту об'єкту нерухомого майна, а зазначає лише ті відомості про об'єкт , які підлягають внесенню до державного реєстру речових прав на нерухоме майно і ті відомості, які б були зазначені у свідоцтві про право на спадщину - у разі видання такого свідоцтва нотаріусом.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 60, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, у відсутності яких рішення проголошено, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.В. Селезньова