Справа № 415/949/17
Провадження № 2/415/677/17
20.03.17 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Коваленко Н.В.,
за участю секретаря - Данько Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину. З відповідачем проживають окремо. Добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У звязку з наведеним, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.
Позивач - ОСОБА_1, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач - ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, згідно поштового повідомлення про вручення.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З письмової згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №221616 від 22 листопада 2014 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 22 листопада 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис №405, після укладення шлюб присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_1 (а.с. 7).
Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 413654, виданого 15 січня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 народився 16 грудня 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис №35. Батьком записаний ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_1.
Згідно з довідкою від 13.02.2017 року, виданої головою вуличного комітету, ОСОБА_1 виховує неповнолітнього сина ОСОБА_3, який знаходиться на повному її утриманні.
Як вбачається з позовної заяви, відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.
Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, отже, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.
У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, Принципом 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 18 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16 грудня 2032 року.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Н.В. Коваленко