Справа № 301/2187/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чийпеш А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Осійської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 23.10. 2017 року з даним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_2 померла 04.05.2014 року. Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами по вул. Лазянська, 69 в с. Осій, Іршавського району Закарпатської області. Згідно запису погосподарської книги №10 на 2011-2015 рік ст.105 за даною адресою закріплено земельну ділянку розміром 0.04 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Документом, що посвідчує право власності на будинок за адресою с. Осій, вул. Лазянська, 69, являється: довідка №2372, видана виконкомом Осійської сільської ради 12.10.2017 та Технічний паспорт на будинок, виготовлений КП «Іршавське БТІ. Після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори в установлені законом строки згідно ст. 1270 ЦКУ, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину даного будинку ніхто не звертався. У зв'язку з постійними хворобами ОСОБА_2 з березня 2008 року позивач проживав з нею, допомагав їй по господарству та вів за нею догляд до її смерті. ОСОБА_2М та ОСОБА_1 проживали однією сім'єю більше 6-ти років, мали спільний побут, взаємні права та обов'язки, допомагав матеріально, сплачував комунальні послуги. Разом з померлою на день її смерті проживав лише позивач. Інших спадкоємців, ні батьків, ні чоловіка, ні дітей у спадкодавиці за законом немає. Таким чином, позивач прийняв спадщину та являється спадкоємцем за ОСОБА_2 у четвертій черзі спадкування за законом. 09.10.2017 р оку з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до Іршавської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом у вчиненні цієї дії йому було відмовлено, в звязку з чим просить визнати його, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, власником спадкового майна, що складається з житлового будинку, загальною площею - 47,6 кв.м., житловою - 16,4 кв.м., з належними до нього надвірними спорудами за адресою: с. Осій, вул. Лазянська, буд.69, Іршавського району Закарпатської області.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити з мотивів, що викладені в позовній заяві.

Представник Осійської сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника Осійської сільської ради, проти задоволення позову не заперечують, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено: що ОСОБА_2 померла 04.05.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 169327 від 07.05.2014 року, що видано виконавчим комітетом Осійської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, та про що зроблено відповідний актовий запис про смерть у Книзі реєстрації смертей № 18 від 07.05.2014 року.

Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами по вул. Лазянська, 69 в с. Осій, Іршавського району Закарпатської області.

Згідно запису погосподарської книги №10 на 2011-2015 рік ст.105 за даною адресою закріплено земельну ділянку розміром 0.04 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що стверджується довідкою №2369, виданою виконкомом Осійської сільської ради 12.10.2017 р.

Документом, що посвідчує право власності на будинок за адресою с. Осій, вул. Лазянська, 69, являється: довідка №2372, видана виконкомом Осійської сільської ради 12.10.2017 та Технічний паспорт на будинок, виготовлений КП «Іршавське БТІ.

Після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори в установлені законом строки згідно ст. 1270 ЦКУ, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину даного будинку ніхто не звертався. Вона була одинока, дітей немала, що стверджується довідкою №2369, виданою виконкомом Осійської сільської ради 12.10.2017р.

У зв'язку з постійними хворобами ОСОБА_2 з березня 2008 року позивач проживав з нею, допомагав їй по господарству та вів за нею догляд до її смерті. Факт спільного проживання підтверджується довідками №2370, №2371 виданими виконкомом Осійської сільської ради 12.10.2017р., у яких вказується що ОСОБА_4М та ОСОБА_1 проживали однією сім'єю більше 6-ти років, мали спільний побут, взаємні права та обов'язки, допомагав матеріально, сплачував комунальні послуги.

Разом з померлою на день її смерті проживав лише позивач. Інших спадкоємців, ні батьків, ні чоловіка, ні дітей у спадкодавиці за законом немає.

Таким чином, позивач прийняв спадщину та являється спадкоємцем за ОСОБА_2 у четвертій черзі спадкування за законом.

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1258 ЦК України визначена черговість спадкування за законом, а саме - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У ОСОБА_2 відсутні спадкоємці першої, другої та третьої черги, тому право спадкування отримують спадкоємці четвертої черги.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 1264 ЦК України слідує, що законодавець захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім'ї і які проживали з ним впродовж достатньо тривалого часу (п'ять років), вели спільне господарство.

Відповідно до положень ст. З Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач, як спадкоємець четвертої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті ОСОБА_2, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем, що стверджується довідкою Осійської сільської ради №2371 від 12.10.2017 року.

Керуючись ст. 10, 131, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 15,16, ст.392, 1216-1218,1222,1223, 1264, 1268 1296 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, власником спадкового майна, що складається з житлового будинку, загальною площею - 47,6 кв.м., житловою - 16,4 кв.м., з належними до нього надвірними спорудами за адресою: с. Осій, вул. Лазянська, буд. 69, Іршавського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. І. Маркович