АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2017року м. Київ
Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,
суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.
при секретарі: Луговому Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04.07.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України про стягнення майнової та відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги обгрунтовував тим, що 14.08.2016 він рухався на належному йому автомобілі марки «Daewoolanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по трасі Знам`янка - Луганськ - Ізварине по 24 км у Новомосковському районі Дніпропетровської області. За кермом іншого автомобіля марки «Land Rover» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є Міністерство оборони України, був водій ОСОБА_2 - військовослужбовець збройних сил України, з вини якого і сталася дорожньо-транспортна пригода. Він не дотримався безпечної дистанції і в наслідок цього допустив зіткнення з його автомобілем та завдав йому значних технічних ушкоджень.
Справа № 760/4366/17-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/9455/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04.07.2017 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про його незаконність і необґрунтованість у зв`язку із порушенням норм матеріального та процесуального права як таке, що ухвалено не об`єктивно у зв`язку із неповним, поверхневим дослідженням обставин справи. А саме вказує на те, що суд відмовляючи в задоволені позову керувався свідченнями Міністерства оборони України про те, що зазначений у позовній заяві автомобіль марки «Land Rover» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в Реєстрі транспортних засобів Збройних сил України не реєструвався і у районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей не обліковувався, а сам винуватець скоєння ДТП не є і не був військовослужбовцем Збройних сил України. Проте, позивач вважає вказаний висновок суду незаконним, оскільки розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_2 , пояснення якого у суді, мали б суттєве і навіть визначальне значення для ухвалення рішення, що, в свою чергу, унеможливило достеменно встановити всі дані на цю особу та встановити яким чином на автомобілі, на якому він скоїв ДТП, опинилися військові номерні знаки, а у нього самого посвідчення військовослужбовця Збройних сил України. ?

В зв`язку з викладеним в апеляційній скарзі, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав апеляційну скаргу, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованими та просила залишити його без змін.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, а тому враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 14.08.2016 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Land Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався на 24 км + 600 м а/д М-04 Знам`янка - Луганськ - Ізварине в Новомосковському районі Дніпропетровської області, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що слідував попереду.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2016, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.11.2016, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 15-17).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Власником пошкодженого автомобіля марки «Daewoo», д.н. НОМЕР_1 за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого РЕВ МВ № 7 ДАІ ГУ МВС в Харківській області, є позивач ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно зі звітом про незалежну оцінку вартості матеріального збитку автомобіля марки «Daewoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 29.09.2016, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю на момент оцінки становить 40700 грн. без ПДВ (а.с. 19-52).

Позивач ОСОБА_1 також сплатив 4500 грн. за евакуацію автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 8-11).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що власником автомобіля марки «Land Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є Міністерство оборони України, а водій ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних сил України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що Міністерство оборони України завдало йому шкоду, відсутні докази того, що Міністерство оборони України є власником автомобіля марки «Land Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , як і відсутні докази того, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем Міністерства оборони України, а при зверненні до суду позивач посилався на ст. 1187 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

У ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доводи апеляційної скарги щодо неповного встановлення судом першої інстанції обставин справи, а саме проведення судових засідань без участі ОСОБА_2 , що призвело до неповного зясування обставин справи, які мають суттєве значення, а саме яким чином на автомобілі, на якому ОСОБА_2 скоїв ДТП, опинилися військові номерні знаки, а у нього самого посвідчення військовослужбовця Збройних сил України, колегія суддів вважає не обґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Так, в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь та самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
У даній справі постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2016 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та встановлено, що ОСОБА_2 працює програмістом в «PF Soft».
Крім того, з листа командира військової частини НОМЕР_4 від 30.06.2017 № 476 вбачається, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військову службу у військовій частині не проходив та не проходить, що в свою чергу, спростовує твердження позивача про те, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем.
Посилання позивача на те, що власником автомобіля марки «Land Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є Міністерство оборони України також не заслуговують на увагу, оскільки у листі начальника Військової служби правопорядку в Збройних силах України - начальника Головного управління Військової служби правопорядку у Збройних силах України від 08.06.2017 № 306/4/4227 зазначено, що за результатами розгляду запиту діапазон номерного знаку НОМЕР_2 закріплений за військовою частиною НОМЕР_4 (м. Кропивницький). Згідно Реєстру зареєстрованих транспортних засобів Збройних сил України автомобіль марки «Land Rover» з військовим номерним знаком НОМЕР_2 підрозділами військової інспекції безпеки дорожнього руху не реєструвався та у військових комендатурах у районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей не обліковувався. Під номерним знаком НОМЕР_2 обліковано транспортний засіб, який надано військовій частині НОМЕР_4 в якості благодійної (волонтерської) допомоги, а саме: Opel Frontera, 1995 р. в., колір зелений.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.10.2017 із занесенням до журналу судового засідання, задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про надання з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та їх власників відомостей про автомобіль марки «Land Rover» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та направлено запит до Головного сервісного центру МВС України.
З листа в.о. заступника начальника Головного сервісного центру МВС України Коробка А.В. вбачається, що з наявною станом на 30.10.2017 у базах даних Єдиного державного реєстру МВС та АІС «Національний банк даних «Автомобіль» інформацією транспортні засоби, зареєстровані з д.н.з. НОМЕР_5 не значаться.
Таким чином, факт належності на праві власності Міністерству оборони України автомобіля марки «Land Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не підтверджений в ході розгляду справи, а тому підстав для стягнення матеріальної шкоди з Міністерства оборони України завданої позивачу не має.
В порядку ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки суду першої інстанції щодо не доведеності позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. В рішенні наведені мотиви, з яких суд надає перевагу одним доказам над іншими і його висновки в цій частині є обґрунтованими.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04.07.2017 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: