Справа № 148/1922/17
Провадження №2-о/148/117/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Тульчинський РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.09.2017 померла його бабуся ОСОБА_2, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки на території селища Пантелеймонівка Центрально-міського району м.Горлівка Донецької області здійснює ефективний контроль Російська Федерація, тому на цій території фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації. В зв'язку з цим документи про смерть його бабусі були видані за формою, встановленою Міністерством охорони здоров'я Російської Федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану.

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Враховуючи, що його бабуся померла за місцем свого проживання і дана територія є окупованою, тому родичі померлого не мають підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті.

Так як будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, на тимчасово окупованій території України є недійсним і не створює правових наслідків, тому отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим. Єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення.

В зв'язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даною заявою. Просить встановить факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасово окупованій території, а саме у селищі Пантелеймонівка, Центрально-міського району, м. Горлівка, Донецької області, яка настала 15.09.2017.

В судове засідання заявник не зявився. В матеріалах справи наявна заява від нього, в якій він просить справу розглянути в його відсутність, заяву підтримує і на її задоволенні наполягає.

Заінтересована особа представник Тульчинського РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявилася. В матеріалах справи наявна заява від неї, згідно якої вона просить справу розглянути в її відсутність, .

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника та заінтересованої особи, на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач являється онуком ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серія VІІ-НО №388999( а.с.9) та серія ЯЖ №250826 (а.с.10).

15.09.2017 ОСОБА_3 померла в селищі Пантелеймонівка, Центрально-міського району, м. Горлівка, Донецької області, про що свідчать копія лікарського свідоцтва про смерть №17 від 16.09.2017 (а.с.11), виданого ЦПМС допомоги №1 м.Горлівка та копія свідоцтва про смерть №082220 (а.с.12).

Заявник звертався до Тульчинський РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, однак йому була надана відмова у проведенні державної реєстрації смерті у зв'язку з тим, що документи, які підтверджують факт смерті, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується відповідною відмовою №16.26-125 від 07.11.2017 (а.с.24).

Згідно з п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15.04.2014, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015, серед яких є м.Горлівка, Донецької області.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Як вбачається зі змісту наказу Мінюсту від 17.06.2014 №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Відповідності до розпорядження КМУ від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Горлівка відноситься до міст у Донецькій області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Судом враховано висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_4 видане на території, тимчасово не підконтрольній владі України, тому суд не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки це суперечить нормам до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», проте бере його до уваги та оцінює разом з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України має юридичне значення для заявника, так як дозволить йому використати своє право на реєстрацію смерті бабусі та отримання свідоцтво про її смерть для оформлення спадкових прав після її смерті.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявник позбавлений можливості підтвердити смерть своєї бабусі у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про смерть, від встановлення факту смерті ОСОБА_2 залежить виникнення для заявника права на отримання спадщини, не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на його права, тому з метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України, і вважає за необхідне встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши дату смерті: 15.09.2017, місце смерті: селище Пантелеймонівка, Центрально-міського району, м. Горлівка, Донецької області, Україна.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. В звязку з цим усі судові витрати, понесені заявником слід залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» »№1207-VII від 15.04.2014, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015, ст.ст. 14, 213-215, 235, 256, 257, 257-1, 259, 367 п. 8 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити фактсмерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території, а саме у селищі Пантелеймонівка, Центрально-міського району, м. Горлівка, Донецької області, Україна, яка настала 15.09.2017.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: