РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/79/17
Провадження № 2/327/42/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення заяви про забезпечення позову

17.03.2017 року смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Завіновська А.П., розглянувши заяву представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом останнього до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

01.03.2017 року до суду надійшов позов представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1, діючого на підставі довіреності, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 25.09.2013 року, яка складається із: заборгованості за кредитом 4 943, 00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 52 654, 28 грн., заборгованості за пенею та комісією 3 764, 27 грн., штрафи: 500 грн. (фіксована частина), процентна складова - 3 068, 08 грн., а всього 64 929, 63 грн.

Разом з позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову у вказаній цивільній справі та накладення арешту на земельну ділянку площею 6.0001 га, кадастровий номер: :03:001:0018, яка розташована за адресою: Запорізька область, Розівський район, Кузнецівська сільрада, та належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Між тим, згідно до розяснень, викладених в другому абзаці п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на вказане, суд після відкриття провадження у справі - 17.03.2017 року невідкладно вирішує питання про розгляд заяви про забезпечення позову у вказаній цивільній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та перевіривши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Враховуючи, що представником позивача не надано доказів щодо вартості земельної ділянки, на яку він просить накласти арешт, суд позбавлений можливості перевірити співмірність виду забезпечення позову заявленим позивним вимогам.

Крім того, частиною 1 ст. 152 ЦПК України передбачено декілька видів забезпечення позову, зокрема п. 1 накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; п. 2 заборона вчиняти певні дії.

Водночас представник позивача просить накласти арешт на земельну ділянку шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, внаслідок чого є незрозумілим який саме вид забезпечення позову необхідно застосувати один чи декілька.

Також, виходячи з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, яка надана представником позивача на підтвердження належності зазначеної вище земельної ділянки відповідачу, дані щодо перебування цієї ділянки у останнього витребувані ще 27.09.2016 року, тобто не перевірено чи належить ця ділянка на даний час відповідачу.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 цього кодексу, повертає її заявникові. При цьому заявник не позбавлений можливості усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

З огляду на вказане, суд вважає необхідним повернути представнику позивача заяву про забезпечення позову, як таку, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

у х в а л и л а:

повернути представнику позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, заяву про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Розівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.П. Завіновська