Справа № 766/9652/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») про витребування майна із чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що 11.04.2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір за умовами якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 117 300,00 грн. на строк до 14.04.2018 року.

На виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором був укладений із ОСОБА_4 іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок №1, по провулку Стадіонному, в с. Комишани, у м. Херсоні.

Він є рідним братом позикодавця, з метою не допущення звернення стягнення на житловий будинок він передав відповідачу вантажний автомобіль марки КАМАЗ 5511, 1983 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, для пошуку покупців і подальшої реалізації та спрямування коштів на погашення боргу за кредитом.

Зазначений автомобіль на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, виданого 11.07.2007року МРЕВ ДАІ м. Херсона належить ОСОБА_5, проте він є законним володільцем та розпорядником транспортного засобу, згідно до нотаріально посвідченої довіреності від 12.02.2015року.

В липні 2016 року він дізнався про виселення іпотекодавця із житлового будинку, а переданий ним автомобіль не реалізований, перебуває на штраф майданчику в неробочому стані, частково розукомплектований.

З огляду на те, що відповідач у добровільному порядку повернути належний йому транспортний засіб відмовляється, позивач з посилання на норми ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 321, 387, 400, 1212-1213 ЦК України просив: витребувати із незаконного володіння ПАТ КБ «Приватбанк» вантажний автомобіль марки КАМАЗ 5511, 1983 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, де б і в кого він не знаходився, шляхом вилучення та передачі йому, як законному володільцю; витребувати із незаконного володіння ПАТ КБ «Приватбанк» державні реєстраційні номери ВТ 0354АН, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, видане 11.07.2007 року МРЕВ ДАІ м Херсона, комплект ключів від автомобіля де б вони не знаходилися та передати йому - законному володільцю транспортного засобу.

У судове засідання позивач не з'явився, надав повноваження представнику.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задовольнити з підстав, зазначений у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтями 216, 317, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно акту приймання - передачі від 19.07.2013року ОСОБА_3, від імені якого діяв ОСОБА_1 передав заставний автомобіль, а представник ПАТ КБ «Приватбанк» прийняв автомобіль НОМЕР_2, заставодавцем автомобіля є ОСОБА_5.

Згідно до нотаріально посвідченої довіреності від 12.02.2015 року ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які діють кожен самостійно, розпоряджатися (знімати з обліку та продавати, задавати в оренду, позичку та ін.) належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5, виданого МРЕВ ДАІ м. Херсона 11.07.2007року, автомобілем марки «КАМАЗ», моделі 5511, 1983року випуску, колір оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач, посилаючись на те, що саме він є законним володільцем спірного автомобіля не надав, належних та допустимих доказів на підтвердження належності йому автомобіля, оскільки довіреність на право користування та розпорядження автомобілем видана ОСОБА_5, на ім'я ОСОБА_1 і на ім'я ОСОБА_6, після передачі транспортного засобу відповідачеві за актом від 13.07.2013 року.

Окрім того, видача довіреності на право користування та розпоряджання транспортним засобом не є договором купівлі - продажу автомобіля та не свідчить про набуття позивачем права власності на спірний автомобіль, а тому суд вважає, що позивач не має права витребувати автомобіль у відповідача з підстав, передбачених ст.387 ЦК України.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 328, 387 ЦК України, керуючись ст. ст.10-11, 57-60, 212-215, 218 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя В.В.Прохоренко