Провадження № 2/734/1613/17 Справа № 734/3843/17
У Х В А Л А

іменем України

20 листопада 2017 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бараненко С.М., ознайомившись з матеріалами справи за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, однак з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, заява підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так стаття 119 ЦПК України, визначає, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до розяснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Позивачами, в обґрунтування своїх позовних вимог, до заяви не додано відмову нотаріуса, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим суд не вбачає порушеного права позивачів.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. В протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Крім того, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, №7 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Також, в обґрунтуванні своїх вимог, позивачами в позовній заяві не вказано, чи є інші спадкоємці, в тому числі і ті спадкоємці, що мають право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України.

Таким чином, позивачам необхідно надати, в обґрунтування своїх вимог, до матеріалів позовної заяви відмову нотаріуса та вказати чи є інші спадкоємці, та ті спадкоємці, що мають право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України.

За таких обставин суддя приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачам строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 119 - 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом залишити без руху та надати строк пять днів, з дня отримання позивачами ухвали, для усунення наступних недоліків:

-надати до матеріалів позовної заяви відмову нотаріуса;

-вказати в позові чи є інші спадкоємці, та ті спадкоємці, що мають право на обов'язкову частку у спадщині.

У разі невиконання вимоги суду у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_3