Ухвала

іменем україни

22 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - прокурора Приморського району м. Одеси, про стягнення пені та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що23 лютого 2007 року між ним та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ПАТ АБ «Укргазбанк» надав позичальнику кредит у сумі 1 500 000 доларів США зі сплатою 16 % річних за користування кредитними коштами та строком погашення до 22 лютого 2008 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно - нежитлову будівлю автомийки, бару та офісу, загальною прощею 945,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12.

Зазначав, що 27 червня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 23 лютого 2007 року, яким внесено зміни та доповнено окремі пункти вказаного кредитного договору, зокрема збільшено строк його дії до 01 січня 2009 року, доповнено перелік нерухомого майна, прийнятого в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором.

Також на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором та договором про внесення змін та доповнень до нього 27 червня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідачами передано в іпотеку банку наступне нерухоме майно: нежилі приміщення перукарні, загальною площею 44,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_13, що належать ОСОБА_4; квартиру, загальною площею 24,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4; квартиру, загальною площею 58,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3; квартиру, загальною площею 28,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, та належить ОСОБА_4; квартиру, загальною площею 62,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_4

Позивач вказував, що умови кредитного договору та договору про внесення змін та доповнень до нього позичальником належним чином не виконані, у позичальника утворилась заборгованість, яка складає 1 291 515,91 доларів США, з яких заборгованість за простроченим кредитом складає 1 090 000 доларів США, а заборгованість за простроченими відсотками - 201 515,91 доларів США.

Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у сумі 1 291 515,91 доларів США, а також пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків у сумі 1 504 794 грн 64 коп., звернути стягнення на предмети іпотеки та стягнути судові витрати.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від

17 листопада 2015 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за пенею за кредитним договором у загальному розмірі 3 622 668 грн 35 коп. (з яких: пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 3 188 727 грн 42 коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів -

433 940 грн 93 коп.).

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед

ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором у загальному розмірі

1 291 515 доларів США 91 цент, що в еквіваленті по курсу НБУ на

02 лютого 2012 року становить 10 318 824 грн 67 коп., та 3 622 668 грн 35 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1 090 000 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом -

201 515,91 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 3 188 727 грн 42 коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів -

433 940 грн 93 коп.) - звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23 лютого 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., та договором іпотеки від 27 червня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А.,

а саме : 1) нежилу будівлю автомийки, бару та офісу, яка знаходиться в АДРЕСА_12, та складається в цілому з нежилих приміщень 1-го, 2-го та 3-го поверхів, загальною площею

945,2 кв. м, та належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 22 червня 2006 року, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі

51неж на стор. 11, номер запису 196; 2) нежилі приміщення перукарні

1-го поверху, загальною площею 44,5 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_13 та належать іпотекодавцю ОСОБА_4, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_14 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б.

11 серпня 2006 р. за реєстровим № 1622, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі 56неж на стор. 33 номер запису 192; 3) трикімнатну квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 62,2 кв. м, житловою площею 36,4 кв. м, яка належить іпотекодавцю

ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. 16 травня 2006 року за реєстровим

№ 842, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості»; 4) однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 28,0 кв. м, житловою площею 20,7 кв. м, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б. 25 квітня 2006 року за реєстровим № 669, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі 600пр на стор. 154 номер запису 192; 5) однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 24,5 кв. м, житловою площею 16,7 кв. м, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б.

19 липня 2006 року за реєстровим № 1480, зареєстрованого в

КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі 600пр на стор. 155 номер запису 192; 6) трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 58,6 кв. м, житловою площею 30,5 кв. м, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком О.Б.

12 липня 2004 року за реєстровим № 1555, зареєстрованого в

КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі 530пр на стор.126 номер запису 410, - шляхом продажу цього предмета іпотеки (об'єктів нерухомого майна) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмета іпотеки (об'єктів нерухомого майна) на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 серпня

2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині звернення предмету іпотеки за початковою ціною предмета іпотеки (об'єктів нерухомого майна) на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед

ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором у загальному розмірі 1 291 515 доларів США 91 цент, що в еквіваленті по курсу НБУ на

02 лютого 2012 року становить 10 318 824 грн 67 коп. та 3 622 668 грн

35 коп., (з яких: заборгованість за кредитом 1 090 000 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом

201 515,91 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 3 188 727 грн 42 коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 433 040 грн 93 коп.) - звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23 лютого 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за реєстровим № 2199 та договором іпотеки від 27 червня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за реєстровим № 9906, а саме: на нежилу будівлю автомийки, бару та офісу, яка знаходиться в АДРЕСА_12 та складається цілому з нежилих приміщень 1-го, 2-го та 3-го поверхів, загальною площею 945, 2 кв. м, та належить іпотекодацю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності , виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 22 червня 2006 року, зареєстрованого в

КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі 51неж на стор. 11, номер запису 196 - шляхом продажу (об'єкту нерухомого майна) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження згідно Закону України

«Про виконавче провадження», за початковою ціною предмета іпотеки (об'єктів нерухомого майна) - 46 493 127 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із доведеності позовних вимог, оскільки позичальник неналежним чином виконував умови кредитного договору, допустив заборгованість, у зв'язку із чим банк набув право задовольнити свої вимоги за рахунок предметів іпотеки.

З такими висновками суду першої інстанції частково погодився й апеляційний суд, проте дійшов висновку про звернення стягнення лише на нежилу будівлю автомийки, бару та офісу, яка знаходиться по АДРЕСА_12, вартість якої повністю покриває заборгованість за кредитним договором.

При цьому, апеляційний суд також зазначив початкову ціну предмета іпотеки у грошовому виразі, відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Проте повністю погодитись із такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Таким вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23 лютого 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1 500 000 доларів США зі строком його погашення до 22 лютого 2008 зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 16 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань за укладеним кредитним договором між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 23 лютого 2007 року укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передав, а позивач прийняв в іпотеку нерухоме майно - нежилу будівлю автомийки, бару та офісу за адресою: АДРЕСА_12, загальною площею 945,20 кв.м.

27 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 23 лютого 2007 року, яким внесено зміни та доповнено окремі пункти вказаного кредитного договору, зокрема - збільшено строк його дії до 01 січня 2009 року, доповнено перелік нерухомого майна, прийнятого в іпотеку у забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором.

Також 27 червня 2008 року у забезпечення виконання зобов'язань за укладеним 23 лютого 2007 року кредитним договором та договором про внесення змін та доповнень до нього 27 червня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки. Відповідно до умов цього договору відповідачами передано в іпотеку банку наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення перукарні за адресою: АДРЕСА_13, загальною площею 44,5 кв. м, що належить ОСОБА_4; квартира за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 28,0 кв. м, що належить ОСОБА_4; квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 24,5 кв. м., що належить ОСОБА_4; квартира за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 58,6 кв. м, що належить ОСОБА_3

У зв'язку із неналежним виконання зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість 1 291 515 доларів США 91 цент, а також пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків у сумі 1 504 794 грн 64 коп.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 10 лютого 2015 року № 1856 на момент проведення експертизи ринкова вартість нежилого приміщення перукарні, загальною площею 44,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_13, становить 94 785 доларів США, еквівалент 2 365 473 грн; квартири, загальною площею 24,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, становить 53 067 доларів США, еквівалент 1 324 351 грн; квартири, загальною площею 58,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2, становить 105 287 доларів США, еквівалент 2 627 567 грн; квартири, загальною площею 28,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, становить 52 780 доларів США, еквівалент 1 317 188 грн; квартири, загальною площею 62,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, становить 58 468 грн, еквівалент 1 459 139 грн; нежила будівля автомийки, бару та офісу, яка знаходиться в АДРЕСА_12 та складається в цілому з нежилих приміщень 1-го, 2-го та 3-го поверхів, загальною площею 945,2 кв.м, й становить 1 862 28 доларів США, еквівалент 46 493 127 грн.

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України).

Разом з тим, ухвалюючи оскаржуване рішення, апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції не встановлено об'єм майна, яким забезпечуються вимоги позивача за основним зобов'язанням, тому, взявши до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи від 10 лютого 2015 року № 1856, дійшов висновку про те, що для задоволення вимог позивача, достатнім буде звернути стягнення лише на нежитлову будівлю автомийки, бару та офісу.

Враховуючи викладене, суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про звернення стягнення лише на частину предмету іпотеки, оскільки з урахуванням ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», виключне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки належить позивачу, а тому банк набув право на задоволення своїх вимог за рахунок всього майна, що є предметом іпотеки.

За таких обставин рішення апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К. Гримич

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська