Справа № 182/5415/17
Провадження № 2/0182/3581/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.10.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Рахуба О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання права на приватизацію житлового приміщення, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання за ними права на приватизацію житла.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони усією сімєю зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час вони вирішили приватизувати зазначену квартиру, тому в березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління комунального майна Нікопольської міської ради з відповідною заявою.

Листом № 336/17 від 27 березня 2017 року йому було розяснено про неможливість надання згоди на приватизацію, оскільки надані ним документи не відповідають вимогам п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», зокрема відсутня копія ордера про надання жилої площі, який є підставою для вселення та на підставі якого укладається договір найму.

Однак надати копію відповідного ордеру не представляється можливим, оскільки при вселенні до квартири він був зданий у житлово-експлуатаційну організацію.

Враховуючи наведені обставини позивачі просять суд визнати за ними право на приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в якій свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с.17-20).

Представник Нікопольської міської ради ОСОБА_6 з позовом ознайомлена, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.21,22).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Норми ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлюють, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 Закону України вищевказаного закону - приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах.

Як встановлено судом, позивачі зареєстровані та проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 153 від 31 серпня 2017 року, виданою керівником ОСББ «Затишок 2/1» ОСОБА_7 (а.с.12).

Факт законного проживання позивачів в спірній квартирі судом не оспорюється.

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління комунального майна Нікопольської міської ради з заявою щодо приватизації квартири АДРЕСА_2 складом сімї чотири особи.

Однак, листом № 336/17 від 27 березня 2017 року йому було розяснено про неможливість надання згоди на приватизацію, оскільки надані ним документи не відповідають вимогам п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», а саме відсутня копія ордера про надання жилої площі, який є підставою для вселення та на підставі якого укладається договір найму (а.с.13).

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обовязкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира розташована в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

З часу вселення позивачів до квартири АДРЕСА_2, жодних претензій до них щодо неправомірного проживання в ній балансоутримувачем не предявлялося.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

З урахуванням викладених обставин, та приймаючи до уваги той факт, що позивачі на законних підставах проживають в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, доцільним задовольнити позовні вимоги позивачів та визнати за ними право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 345 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60,88,208, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право на приватизацію квартири АДРЕСА_2, загальною площею 44,37 м2 за відсутності ордеру про надання житлової площі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні, можуть оскаржити рішення суду першої інстанції в такий самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_8