Єдиний унікальний номер 243/7008/17 Номер провадження 22-ц/775/1698/2017
Головуючий у 1 інстанції Мінаєв І.М.
Доповідач:Санікова О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів Будулуци М.С., Канурної О.Д. ,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, третя особа Департамент державної виконавчої служби України, про стягнення заборгованості по заробітній платі та індексації заробітної плати

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 вересня 2017 року, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації заробітної плати відмовлено, та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Державної казначейської служби України на її користь заборгованість по зарплаті в сумі 3 266,25 грн. та індексацію заробітної плати у розмірі 6 942,76 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального права; вважає, що порушені її права, гарантовані ст.ст. 3,6,8,21,24,28,32,43,46,55,59 Конституції України, ст.ст. 5, 115, 116,117 КЗпП України, ст. 1 Першого Протоколу, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини; заявник апеляційної скарги посилається також на порушення ст. 619 ЦК України з урахуванням того, що згідно із даними Реєстру державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод», тому на її думку відповідачем є Держава України, яка несе додаткову (субсидіарну) відповідальність.

У судовому засіданні апеляційного суду представник третьої особи заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явились; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 01 жовтня 2001 року по 02 грудня 2002 року перебувала у трудових відносинах з ВАТ «Содовий завод», та 04.07.2017 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області по цивільній справі № 2/243/3071/2017 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, вирішено стягнути з ВАТ «Содовий завод» на користь позивача ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 1 815,52 грн., а також 20.06.2017 року Слов'янським міськрайонним судом Донецької області по цивільній справі № 2/243/2888/2017 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, вирішено стягнути з ВАТ «Содовий завод» на користь позивача ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у сумі 1 450,73 грн. та індексацію заробітної плати за період з 01 січня 2003 року по 30 травня 2017 року у сумі 6942,76 грн.

Судом також встановлено, що згідно листа регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 24 січня 2013 року станом на 01 січня 2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод».

Згідно листа № К-326-3992 державної виконавчої служби України постановою Господарського суду Донецької області від 04.09.2003 № 5/174Б ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом. Внаслідок цього державним виконавцем було винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень. Всі виконавчі документи, згідно з актом передачі виконавчих документів від 21.03.2013 року, було передано арбітражному керуючому ВАТ «Содовий завод» .

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що ВАТ «Содовий завод» є юридичною особою, не є казенним підприємством та за приписами статті 176 ЦК України держава, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб; відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства; до спірних правовідносин має застосовуватися трудове законодавство, зокрема, КЗпП України, а додаткова (субсидіарна) відповідальність не може застосовуватись до трудових правовідносин, оскільки виникає лише у разі порушення зобов'язання; в даному випадку між позивачем та відповідачем не існувало жодних зобов'язань, вони не знаходились у трудових відносинах, а тому у відповідача не виникає обов'язок перед позивачем щодо виплати сум, належних від підприємства ВАТ «Содовий завод».

Такі висновки суду є правильними.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 працювала на підприємстві - Відкритому акціонерному товаристві «Содовий завод».

Згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2017 року з ВАТ «Содовий завод» на користь ОСОБА_2 стягнута заборгованість по зарплаті її чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в сумі 1 815,52 грн.; рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04.07.2017 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на користь позивача ОСОБА_2 заборгованість по її заробітній платі в сумі 1 450,73 грн. та індексацію заробітної плати за період з 01 січня 2003 року по 30 травня 2017 року у сумі 6942,76 грн.

Згідно повідомлень Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 28 липня 2017 року та 08 серпня 2017 року виконавчі документи про стягнення на користь ОСОБА_2 заборгованостей по заробітній платі з ВАТ «Содовий завод» повернуті без прийняття до виконання на підставі п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»; при цьому, як зазначено у повідомленнях про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у процесі розгляду встановлено, що постановою Господарського суду Донецької області від 04.09.2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом.

Згідно повідомлення ВАТ «Содовий завод» зазначені рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_2 виконати не має можливості, оскільки в цілому по підприємству заборгованість по заробітній платі станом на 01.07.2017 року складає більше 70 млн. грн. З 04.09.2003 року відносно ВАТ «Содовий завод» відкрита ліквідаційна процедура, в межах якої і будуть проводитися заходи з виплати заборгованості відповідно до Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З матеріалів справи також вбачається, що згідно інформації регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області станом на 01.01.2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод».

Отже органом, уповноваженим управляти корпоративними правами держави, є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області.

Проте позовні вимоги ОСОБА_2 пред'явлені до Державного казначейства України, яке в даних правовідносинах, як правильно зазначив суд першої інстанції, не є належним відповідачем, оскільки законодавством не передбачено, що Державне казначейство повинно нести цивільно-правову відповідальність за неправомірні дії юридичних осіб.

Відповідно до положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 Казначейство забезпечує казначейське обслуговування державного та місцевих бюджетів на основі ведення єдиного казначейського рахунку та управління наявними фінансовими ресурсами, що ним обліковується; Казначейство є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку та не несе відповідальності за дії органів державної влади, тобто Казначейство виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов'язаннями і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до ч.1 ст. 2 ЦК України.

Відповідно до положень частини 2 статті 152 ЦК України, частини 2 статті 3 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном.

При цьому акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки нормами статті 619 ЦК України, як правильно визначив суд першої інстанції, врегульовані правовідносини зобов'язального характеру і трудові правовідносини, які виникли між сторонами по даній справи, ці норми не регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 вересня 2017 року немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: