Категорія Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С. К.,

суддів: Нікушина В. П., Оніщука В. В.,

з участю секретаря Ліннік Я. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року у зв?язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що розмір його пенсії не відповідає положенням ст. 28 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», а тому просив суд зобов?язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити її перерахунок з 1 вересня 2015 року та виплатити у розмірі, встановленому законодавством, а саме в сумі 1 074 грн. на місяць, проводити її індексацію, а також відшкодувати йому за рахунок держави моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року у відкритті провадження в частині вимог позивача про зобов?язання здійснити перерахунок пенсії відмовлено з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки спір по зазначеній вимозі має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року у зв?язку з нововиявленими обставинами, посилаючись як на нововиявлену обставину на рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2016 року у справі «Петриченко проти України», яким визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод те, що національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на ст. 46 Конституції України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення суду у зв?язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати, а також скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року у зв?язку з нововиявленими обставинами, задовольнивши його позовні вимоги.

У судовому засіданні заявник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи провести у їхню відсутність.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв?язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду, встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п.3-6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об?єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома всім особам, які брали участь у справі.

Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Зі змісту заяви про перегляд рішення суду слідує, що як на нововиявлену обставину заявник вказує на наявність рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2016 року у справі «Петриченко проти України», яким визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод те, що національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на ст. 46 Конституції України, оскільки розмір пенсії був нижчий встановленого прожиткового мінімуму.

Колегія суддів вважає, що залишаючи заяву про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 361 ЦПК України для такого перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, зазначених в п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; входять до предмета доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права та обов?язки осіб, які беруть участь у справі.

Проте зазначена заявником для перегляду рішення обставина, а саме рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2016 року у справі «Петриченко проти України» не є нововиявленою обставиною у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України та не тягне за собою перегляд судового рішення.

Також слід зазначити, що в межах виконання рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2016 року у справі «Петриченко проти України» обовязок держави стосовно застосування додаткових заходів індивідуального характеру виникає лише щодо рішення, за наслідками розгляду якого його було прийнято.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рішення Європейського суду з прав людини, на яке посилається заявник, не впливає на юридичну оцінку обставин, права та обов?язки сторін і не спростовує факти, покладені в основу судового рішення, а отже відсутні підстави для перегляду рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами.

Доводи, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують й цим твердженням заявника надано судом належну правову оцінку.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Підпис С. К. Медвецький

Судді: Підпис В. П. Нікушин

ОСОБА_3 Оніщук

Згідно з оригіналом

Головуючий С. К. Медвецький