АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2778/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Діброва Ольга Сергіївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова ОленаПавлівна, Головне територіальне управління юстиції в місті Києві про визнання недійсними договорів.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року було накладено арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Івановою О.П. в реєстрі № 17 як забезпечення позову про визнання недійсними договорів.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, де ставив питання про її скасування. Обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу.

Позивач та відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 про розгляд справи були повідомлені в порядку положень ст. 77 ЦПК України.

Треті особи: приватні нотаріуси Діброва О.С., Іванова О.П. також Головне територіальне управління юстиції в м. Києві будучи належним чином повідомленими про розгляд справи у судове засідання не з'явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили ( а .с. 32 - 34).

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи клопотання з урахуванням положень ст.ст. 151,152 ЦПК України вказував на те, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення прийнятого за результатами розгляду позову

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач вказував, на те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали ґрунтуючись на припущеннях вказує, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_11 за заповітом, і це спадкове майно було відчужено за життя спадкодавця на підставі підроблених документів. Відтак робить хибний висновок, що невжиття заходів забезпечення може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Не звернуто судом було уваги на випадковий збіг обставин, що ОСОБА_11, який мешкав за адресою АДРЕСА_1 та отримав земельну ділянку, будинок як спадок від свого батька, який також був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, вирішив скласти заповіт в с. Орлово-Іванівка, Шахтарського району, Донецької області, тобто на території де проводиться Антитерористична операція і документального підтвердження дійсності складення заповіту отримати фактично не можливо.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, так як обставини про які зазначає апелянт не підлягають дослідженню та перевірці при вирішенні питання про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де зазначаються мотиви з яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи вид забезпечення позову обраний судом є спів мірним із заявленими позовними вимогами, а майно на яке судом було накладено арешт у якості забезпечення позову належить відповідачу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. 303, 304 , 305, 307, 311, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: