РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27.02.2017 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, що розташоване в АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що відповідач тривалий час не проживає у квартирі, не користується нею, не приймає участі в оплаті комунальних послуг. Позивачка більше 25 років проживає та прописана у неприватизованій квартирі, що розташована у АДРЕСА_1. Факт проживання та прописки підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 29 вересня 2016 року, виданої ЛКП «Навколо базару». В цій же квартирі прописаний і її син - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, з 2001 року, відповідач виїхав із займаної квартири та до моменту подання цієї позовної заяви в ній не проживає. Таким чином, ОСОБА_2 більше 15 років не проживає у неприватизованій квартирі, що розташована у АДРЕСА_1. Відповідач не проявляє жодного інтересу до житла, проживає окремо, у квартирі відсутніми є будь - які речі відповідача. Більше 15 років відповідачем не сплачуються кошти за комунальні послуги, відповідач не бере участі у поточному ремонті квартири. Увесь цей період позивачкою здійснюється догляд за квартирою, сплачуються комунальні платежі, здійснюється поточний ремонт квартири, закуповуються будівельні матеріали. Факт не проживання відповідача в квартирі та його прописка в ній порушує її права, оскільки розрахунок комунальних послуг здійснюється також і на відсутнього ОСОБА_2, а сплачую ці нараховані кошти позивачка. Таким чином, відповідач проявляє повну незацікавленість у приміщенні, в якому він зареєстрований та фактично не проживає більше 15 років. Просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Позовні вимоги просять задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився про розгляд справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі - газеті «Урядовий Кур'єр», у зв'язку з чим, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача, згідно вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та відповідно до ст. 169 ЦПК України та ст. 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що спірна квартира знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складається з двох житлових кімнат загальною площею 49,80 кв.м.

У квартирі зареєстровані ОСОБА_3 - основний квартиронаймач, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, що вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки, виданої ЛКП «Навколо базару» за №3775 від 29.09.2016 року.

Згідно рішення Франківського районного суду м.Львова 04.02.2016 року ОСОБА_5 визнано таким, що втратив право на користування приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідач без поважних на те причин не проживає у спірній квартирі, що стверджується представленими суду доказами, зокрема - актами ЛКП «Навколо базару» від 08.05.2014 року, від 15.10.2014 року, від 10.02.2016 року, від 25.04.2016 року, 10.08.2016 року.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником чи законом.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин значно довше встановленого строку, жодної домовленості щодо користування житлом між ним та позивачем не було, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір 551,21 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; паспорт серії НОМЕР_2) таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що розташоване в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; паспорт серії НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 551,21 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Франківський районний суд м. Львова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Суддя Мартьянова С.М.