Провадження № 2/161/167/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді - Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобовязання надання житла,-

в с т а н о в и в :

05.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобовязання надання житла.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є учасником бойових дій в республіці Афганістан, інвалід війни 2 групи, перебуває на пенсійному обліку Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, проживає з сімєю у двокімнатній квартирі за адресою: м. Луцьк, вул. Гулака Артемовського, 23/20, має право відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на отримання державного житлового приміщення протягом 2 років з моменту взяття на квартирний облік. За обліковими даними Луцької міської ради позивач з сімєю у складі 6 осіб: ОСОБА_3, дружина ОСОБА_4, мати ОСОБА_5, син ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7, внук ОСОБА_8 перебувають в окремому списку інвалідів Великої Вітчизняної війни та прирівняних до них категорій громадян на позачергове одержання житлової площі за пільгою інваліда війни з 20.10.2004 року під № 62. Однак, до цього часу житлом він не забезпечений.

Просить суд, визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області щодо ненадання ОСОБА_3 на сімю з 6 ти осіб житлового приміщення в порядку черговості. Зобовязати виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області надати ОСОБА_3 на сімю з шести осіб нежитлове приміщення в м. Луцьку відповідно до ст. 43,46 ЖК УРСР, норм житлової площі, встановленим санітарним і технічним вимогам та згідно з його чергою у списках осіб, які потребують поліпшення житла.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, зазначив, що дворічний строк з моменту взяття на квартирний облік минув, а його довіритель разом з сімєю не отримав житлове приміщення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до виконавчого комітету Луцької міської ради про надання житлової площі відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», до списків осіб на позачергове отримання житла відносяться сімї військовослужбовців (резервістів, військовозобовязаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького склад підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, правління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів країни військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також сім'ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

Статтею 46 Житлового кодексу УPCP передбачено, що поза чергою жиле приміщення надається: інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Житлового кодексу України, громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку .

Згідно ч. 4 ст. 43 ЖК України, черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік, тобто включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом 2-ої групи, учасником бойових дій в республіці Афганістан та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 3 ).

25.10.2016 року ОСОБА_3 звернувся із заявою виконавчого комітету Луцької міської ради з проханням надати йому та його сімї житлове приміщення в м. Луцьку в порядку черги (а.с. 5).

Судом встановлено, що відповідно до відповіді Виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.11.2016 року за № Б-5250-106, позивач з сімєю у складі пяти осіб: дружина ОСОБА_4, мати ОСОБА_5, син ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7 та внук ОСОБА_8, знаходиться на квартирному обліку у виконавчому комітеті Луцької міської ради на отримання державного житла з 20.10.2004 року у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла під № 62, проте до цього часу йому житло не надано. Питання покращення житлових умов позивача буде розглянуте в порядку черговості при надходженні на розподіл житла спрямованого на забезпечення відповідної пільгової категорії громадян. (а.с. 6, 8 ).

Згідно з абзацом 1 пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України інваліди війни та прирівняні до них особи позачергово забезпечуються житлом, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Аналіз вищезазначеної норми, свідчить про те, що відповідні органи, уповноважені державою на виконання функцій з розподілу житла, протягом двох років від дня взяття на квартирний облік зобовязані надати особі, на яку поширюється дія цієї норми, таке житло.

Таким чином, ненадання позивачу як інваліду війни 2 групи житла протягом 12 років перебування на обліку є грубим порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів.

При цьому суд критично відносить до посилань представника відповідача на щорічну відсутність бюджетних асигнувань, призначених для придбання пільгового житла та його виділення окремим категоріям громадян, оскільки такі доводи суперечать практиці Європейського суду з прав людини, рішення якого для національних судів України є джерелом права.

Так, 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Ця обставина дає суду підстави для висновку про можливість захисту порушеного права позивача на житло саме у спосіб, який він запропонував у позовній заяві. Такий висновок цілком узгоджуватиметься з приписами статті 124 Конституції України, у відповідності з якою правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та зобовязати виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області надати ОСОБА_3 на сімю з шести осіб житлове приміщення в м. Луцьку відповідно до ст. 43,46 ЖК УРСР, норм житлової площі, встановленим санітарним і технічним вимогам та згідно з його чергою у списках осіб, які потребують поліпшення житла.

При вирішення вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області щодо ненадання позивачу та його сімї житлового приміщення в порядку черговості, з підстав, що поза чергою були надані дві квартири за бюджетні кошти членам сімей загиблих воїнів в антитерористичній операції на Сході України, суд виходить з того, що відповідно до відповіді Виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.11.2016 року за № Б-5250-106 на звернення ОСОБА_3 було зазначено, що дві квартири надані членам сімей загиблих в антитерористичній операції на Сході були профінансовані з державного бюджету відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2015 року №348 «Про затвердження Порядку надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на будівництво (придбання) житла для сімей загиблих військовослужбовців, які брали участь в антитерористичній операції, а також для інвалідів І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції та потребують поліпшення житлових умов».

Пунктом 3 даної Постанови передбачено, що субвенція спрямовується на придбання житла у прийнятих в експлуатацію новозбудованих житлових будинках (на первинному ринку) та вторинному ринку для сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також для інвалідів І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції та потребують поліпшення житлових умов (а.с. 30 ).

Пунктом 4 вищезазначеної Постанови передбачено, що розподіл коштів між обласним та міським бюджетом м. Києва проводиться пропорційно кількості сімей військовослужбовців та інвалідів, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснює Мінсоцполітики відповідно до інформації обласних та Київської міської держадміністрацій з урахуванням пропозицій, поданих Мііноборони, МВС, СБУ, ДСНС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, ДПтС, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держспецзвязку, ДКА, Держспецтрансслужбою (а.с. 30 ).

Тому, квартири надані двом сімям загиблих військовослужбовців ОСОБА_9, який перебував у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла з 20.08.2014 р. під № 177 та ОСОБА_10, який перебував у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла з 16.01.2015 р. під № 184 за кошти державного бюджету були надані позачергово відповідно до чинних норм законодавства, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 16.12.2015 р. № 743-1, листом Відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово комунального господарства від 21.02.2017 р. № 19.9 -20/87 та від 07.02.2017 р. № 19.9-20/61 (а.с. 37-38). Стосовно двох квартир наданих ПрАТ «Луцьким домобудівельним комбінатом» сімям загиблих ветеранів війни ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які брали участь у антитерористичній операції було надано як спонсорську допомогу приватною фірмою, Виконавчий комітет Луцької міської ради впливу на розподіл даних квартир немає, а тому в суду немає підстав, щоб визнати протиправною бездіяльність відповідача з цих підстав.

Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218, 224 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області надати ОСОБА_3 на сімю з шести осіб житлове приміщення в м.Луцьку відповідно до ст. 43,46 ЖК УРСР, норм житлової площі, встановленим санітарним і технічним вимогам та згідно з його чергою у списках осіб, які потребують поліпшення житла.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 28.02.2017 року.

Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_13