Справа № 522/890/2017
Провадження № 2/522/3161/17
12 травня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.
при секретарі Іскрич В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до ОСОБА_1, третя особа: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про знесення обєкту самочинного будівництва,-
Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд зобовязати громадянина ОСОБА_1 знести одноповерхову будівлю гаражу, самовільно побудовану на території двору житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 69. Позивач стверджує, що ОСОБА_1 не звертався до управління архітектури та містобудування Одеської міської ради для отримання вихідних даних на проектування обєкту.
Представниками КП ЖКС «Фонтанський був складений припис щодо зупинення будівельних робіт, проте дані вимоги відповідачем виконані не були.
Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийняте розпорядження, пунктом 1 якого було зазначеного, що громадянина ОСОБА_1 до 18.07.2016 року було зобовязано демонтувати одноповерхову камяну будівлю гаражу, самовільно улаштовану на території двору житлового будинку, проте дані вимоги відповідачем виконані не були. Позивач вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги чинного законодавства України у сфері містобудування та обмеження забудови земельної ділянки.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв та клопотань про поважність причин неявки до суду не надавав.
Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не звертався до управління архітектури та містобудування Одеської міської ради для отримання вихідних даних на проектування обєкту. Представниками КП ЖКС «Фонтанський» 29.06.2016 року був складений припис № 77 щодо зупинення будівельних робіт та приведення в первинний стан, проте дані вимоги відповідачем виконані не були.
13.07.2016 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийняте розпорядження № 529 «Про демонтаж одноповерхової камяної будівлі гаражу, самовільно побудованої на території двору житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 69». Згідно з пунктом 1 копії розпорядження, громадянина ОСОБА_1 до 26.07.2016 року було зобовязано демонтувати одноповерхову камяну будівлю гаражу, самовільно улаштовану на території двору житлового будинку, проте дані вимоги відповідачем виконані не були.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.
Так, згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
В п. 5 Постанови зазначено, що відповідно до вимог ст. 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.
Як слідує з матеріалів справи органи місцевого самоврядування вживають заходів щодо порушення відповідачем будівництва гаража без відповідних документів.
Згідно з ч.2 ч.3 ст. 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;
2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів;
6) реєстрація права власності на обєкт містобудування.
Згідно зі ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» Замовник має право виконувати будівельні роботи після:
1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;
2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;
3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.
Відповідно дост. 376 ч.ч.1,2,7 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Тобто, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Як роз'яснено в п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) обєкта нерухомості здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України Про планування і забудову територій,ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність»
Будівництво без належного дозволу має місце як при відсутності дозволу на будівництво, так і при відсутності дозволу на виконання будівельних робіт.
Відповідно абзацу 1 п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованогосудуз розгляду цивільнихі кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» № 6 від 30 березня 2012 року знесення є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використанні усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи те, що відповідачем збудовано спірний обєкт будівництва без отримання дозвільного документу та без розроблення проектної документації, з порушенням ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», а також добровільно не виконано законні вимоги органів державної влади та місцевого самоврядування, тому суд, вважає, що знесення самочинного будівництва, яке є крайньою мірою можливе в даному випадку, оскільки використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 450,00 грн., що підтверджуються квитанцією, наявною в матеріалах справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.31,58,59,60, 114, 118, 119, 209,213 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд -
Позовні вимоги Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до ОСОБА_1 задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_1 знести одноповерхову будівлю гаражу, самовільно побудовану на території двору житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 69.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради судові витрати в розмірі 1 450,00 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо позивач не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, він може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Суддя Бойчук А.Ю.