АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/826/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» на рішення Київського районного суду міста Харкова від 13 січня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 15 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/1932/74/101554, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 58 870 доларів США строком до 15 липня 2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,75% річних.

Свої зобовязання за вказаним договором Банком виконано.

ОСОБА_2 умови договори не виконано, у зв'язку з чим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2012 року з неї на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 15 липня 2008 року станом на 09 вересня 2010 року розмірі 617 149 грн. 84 коп., судові витрати у розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього - 618 968 грн. 84 коп.

Рішення суду відповідачкою не виконано. Станом на 10 серпня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складає 590 347,27 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку еквівалентно 12 450 354 грн. 27 коп., з яких: заборгованість за процентами -52 071,15 доларів США, що еквівалентно 1 098 174 грн. 41 коп.; пеня за порушення строку сплати кредиту та процентів - 480 130,79 доларів США, що еквівалентно 10 125 901 грн. 71 коп.; поточна заборгованість - 58 145,33 доларів США, що еквівалентно 1 226 278 грн. 15 коп., в тому числі прострочена 7381,22 доларів США, що становить 155669 грн. 06 коп.

Просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 590 347,27 доларів США та судові витрати.

Представник відповідача проти позову заперечував. Пояснив, що заборгованість на 09 вересня 2010 року за вказаним кредитним договором вже стягнута рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2012 року. Сума заборгованості складалася з: 58145,33 дол. США - загальна сума заборгованості за кредитом, 9893, 90 дол. США - сума простроченої заборгованості за відсотками, 10000 дол. США пені. Рішення набрало законної сили.

Умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами 15 числа кожного місяця протягом дії договору, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Заявлено клопотання про застосування позовної давності.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 червня 2016 року позов ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за процентами у розмірі 52 071,15 долар США, еквівалентно 1 908 174 грн. 41 коп., пеню у розмірі 1 226 278 грн. 15 коп., а всього - 2 324 452 56 коп. та судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року рішення апеляційного суду скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначає, що саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснене, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання.

Рішення суду від 03 лютого 2012 року не виконано. Виконавчі листи Банком не отримувались та до органів ДВС з метою примусового виконання не предявлялись .

Визначені в договорі строки платежів у погашення кредиторської заборгованості не є окремими грошовими зобовязаннями перед банком, а є складовою єдиного грошового зобовязання з повернення суми отриманого кредиту та сплати процентів, строк виконання є єдиним і визначений датою 15 липня 2026 року, а тому з цієї дати обчислюється строк позовної давності.

Навіть при застосуванні строку позовної давності до кожного окремого чергового платежу, то, оскільки попередню позовну заяву до ОСОБА_2 було подано 22 вересня 2010 року, а рішення за цим позовом ухвалено 03 лютого 2012 року, підлягає стягненню заборгованість з 2012 року.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 15 липня 2008 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/1932/74/101554, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 кредит у сумі 58870 доларів США зі строком повернення до 15 липня 2026 року зі сплатою обумовлених нарахувань.

ОСОБА_2 кошти повертає нерегулярно, не в повному обсязі; у звязку з чим станом на 10 серпня 2015 року наявна заборгованість у сумі 590347,27 доларів США, що становить 12450354 грн. 27 коп., а саме: заборгованість по тілу кредиту 58145, 33 доларів США, заборгованість за процентами -52 071,15 доларів США,.; пеня за порушення сплати кредиту та процентів - 480 130,79 доларів США.

Відповідно ст. 1054 ч. 1; 1055 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відмовляючи Банку у стягненні цих сум суд зазначає, що Банком вже стягнуто тіло кредиту, а відносно інших сум пропущено позовну давність, а тому у позові слід відмовити.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Київського районного суду міста Харкова від 03 лютого 2012 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» стягнуто заборгованість по тілу кредиту у сумі 58145, 33 доларів США.

Наразі Банком знову заявлено таку ж вимогу про стягнення такої ж суми заборгованості по тілу кредиту у сумі 58145,33 доларів США.

Відповідно до вимог ст. 205 ч.1 п.2 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 58145,33 доларів США підлягає скасуванню з закриттям провадження в цій частині.

Посилання Банку, що рішення суду від 03 лютого 2012 року не виконувалося, виконавчі листі не отримувалися, а отже, вважати, що є підстави для стягнення цієї суми безпідставне.

Незвернення рішення суду до виконання не є підставою для повторного стягнення цієї суми.

Що стосується питання стягнення пені, то позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Позивач зазначає, що розмір пені у сумі 480130, 79 доларів США утворився за період з 15 серпня 2012 року по 10 серпня 2015 року.

Згідно ст. 258 ч.2, 266 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня, з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності.

Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 533 ЦК України установлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то водночас зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. Отже, положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені.

За таких обставин позов Банку про стягнення з боржника пені за прострочення сплати кредиту, нарахованої у доларах США, із зазначенням гривневого еквівалента не відповідає вимогам закону.

Як зазначає Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі про скасування рішення апеляційного суду висновок апеляційного суду про стягнення пені за прострочення сплати кредиту, нарахованої у доларах США із зазначенням гривневого еквіваленту є помилковим, а тому у відповідності до вимог ч.4 ст 10 ЦПК України необхідно запропонувати позивачеві надати новий розрахунок кредитної заборгованості із розрахуванням пені у гривні в межах строку позовної давності.

Апеляційним судом після повернення справи з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справа неодноразово призначалася до розгляду з належним, завчасним повідомленням Банку за двома адресами і в м. Києві і в м.Харкові, однак жодного разу представник Банку в судове засідання не зявився; розрахунку заборгованості в гривні не надав.

За таких обставин колегія вважає, що позивачем не надано доказів щодо наявності заборгованості по пені, не встановлено за який час утворилася заборгованість, оскільки, крім зазначеного, розмір цієї заборгованості нараховується з 15 вересня 2009 року по 09 вересня 2010 року, а з цього часу вже вирішувалося питання про стягнення пені, про що зазначено в рішенні суду від 03 лютого 2012 року; розмір заборгованості у гривні не зроблено, а тому підстав для стягнення пені не вбачається.

Що стосується питання стягнення відсотків у сумі 52071,15 доларів США, то колегія виходить з наступного.

Судами ретельно зясовувалося питання суми заборгованості по процентам та за який період.

Рішення суду про стягнення попередньої заборгованості ухвалено 03 лютого 2012 року.

З даним позовом ОСОБА_3 звернувся 31 серпня 2015 року.

Відповідно вимог ст. 526, 527 ч1, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ухвалення рішення суду 03 лютого 2012 року не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання зобовязання.

Банком на уточнення суми процентів з урахуванням строку позовної давності надано уточнений розрахунок заборгованості, який становить 30594,10 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 645225 грн. 96 коп.

Ця сума підлягає стягненню з відповідачки.

Розмір судового збору підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 13 січня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість по відсоткам у сумі 30594,10 доларів США, що становить 645225 грн. 96 коп.( шістсот сорок пять тисяч двісті двадцять пять гривень девяносто шість копійок).

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення пені відмовити.

Провадження у справі у частині позовних вимог ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 58145, 33 доларів США, що в еквіваленті становить 1226278 грн. 15 коп. закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» судовий збір у сумі 397 грн. 67 коп. (триста девяносто сім гривень шістдесят сім копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: