Справа № 645/5428/16-ц
Провадження № 2-о/645/19/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

при секретарі судового засідання Дикань Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 в період з 03 березня 2014 року по 06 квітня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 03 березня 2014 року вона постійно проживала зі своїм сином ОСОБА_3 за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1. 06 квітня 2015 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина квартира АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Інший спадкоємець першої черги спадкування за законом не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, заповіт спадкодавцем складений не був.

Встановлення цього факту ОСОБА_1 необхідно для отримання спадщини після смерті сина ОСОБА_3

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2, яка була допитана у судовому засіданні, як свідок, пояснила суду, що померлий ОСОБА_3 є її братом, а заявник матірю. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_1 проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03.03.2014 року по 06.04.2015 року. Заяву ОСОБА_1 просила задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 256, ч. 1 ст. 259 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований з 14.04.2014 року та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

06 квітня 2015 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 493649, виданим ВДРАЦС по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ.

Із свідоцтва про народження серії І-ЖТ № 296422 від 21.02.1974 року, виданого Чермошнянським с/с Медвенськогорайону Курської області, вбачається, що батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_5, мати ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про одруження серії ІІ-ЖТ № 350527 від 20.05.1992 року, виданого Чермошнянським с/с Медвенськогорайону Курської області, ОСОБА_6 змінила прізвище на «Алейник».

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить 1/2 частка квартири АДРЕСА_2. (свідоцтво про право власності на житло від 21 лютого 2007 року, реєстраційний № 307-269807) .

Постановою Сьомої ХДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 402/02-31 від 14 лютого 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у звязку з тим, що за даними Сьомої ХДНК та згідно перевірки по Спадковому реєстру ОСОБА_1 спадщину після смерті сина не прийняла.

Згідно п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України та ст. 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Місцем проживання фізичної особи, відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Суд вважає за можливе визнати факт того, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем виходячи з наступного.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо.

Відповідно до п. 23 вказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших сторін, які мають значення для справи.

Ці дані, як передбачено приписами ч. 2 ст. 57 ЦПК України, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1, підтвердили у судовому засіданні і допитані свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_2

Таким чином, підсумовуючи викладене вище та оцінюючи належність, допустимість достовірність кожної обставини справи окремо, а також достатність та їх взаємний зв'язок і сукупності, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, оскільки наведена сукупність обставин справи підтверджує фактичне проживання заявника ОСОБА_1 із померлим ОСОБА_3 з 03 березня 2014 року по 06 квітня 2015 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що є необхідною умовою оформлення ним спадщини у нотаріальній конторі.

Керуючись ст.ст. 10-11, 58-60, 209-215, 234, 256 - 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 03 березня 2014 року по час відкриття спадщини 06 квітня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г. С. Шевченко