Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/439/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Л. А.
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

22.02.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області складі:

Головуючого Голованя А.М.

Суддів Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2016 року за скаргою ОСОБА_2 про визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження, ухваленої державним виконавцем Біліцькою Наталією Миколаївною,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою, в якій зазначив, що 27.07.2015 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Кіровоградського міського управління юстиції Біліцькою Н.М. винесено постанову ВП №48237710 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1229/10, виданого 10.08.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з нього на користь ВАТ «Державний ощадний банк України», боргу в сумі 100 914, 85 грн.

Вважає, що зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем Біліцькою Н.М. з порушенням вимог ст.19, ч.1 ст.25, п.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, в матеріалах виконавчого провадження відсутня заява про примусове виконання рішення, закінчився строк пред'явлення виконавчого документо до виконання і в постанові не звказано передбачених законом підстав відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.09.2016 року залучено в якості заінтересованої особи стягувача за виконавчим провадженням ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2016 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування ухвали, як постановленої з порушенням норм процесуального права з постановленням нової ухвали про задоволення поданої ним скарги щодо визнання неправомірними дій державного виконавця.

Державний виконавець Біліцька Н.М., яка належним чином була повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не прибула.

Заслухавши доповідача, пояснення представника заявника, який підтримав доводи скарги, заперечення представника зацікавленої особи ПАТ «Державний ощадний банк України», перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд зазначив, що відкриття державним виконавцем виконавчого провадження вчинено з додержанням вимог закону і не порушило законних прав заявника.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч.1 та ч.2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" - державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

З огляду на зазначені норми права постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 19.08.2010 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1229/10, виданого 10.08.2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» від боргу в розмірі 100 914, 85 коп. на підставі заяви стягувача ВАТ «Державний ощадний банк України» від 19.08.2010 року.

В подальшому, постановою державного виконавця від 12.10.2012 року виконавче провадження було закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ направлено на виконання до ВДВС Новгородківського району Кіровоградської області за місцем роботи боржника.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 04.02.2015 року виконавче провадження було закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ направлено на виконання до ВДВС Новгородківського району Кіровоградської області, який (виконавчий документ) перебував на виконанні в ВДВС Новгородківського РУЮ.

Постановою державного виконавця ВДВС Новгородківського РУЮ від 30.06.2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1229/10 закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та за супровідним листом за вих.№5417 та направлено за належністю до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, який отримав зазначені документи 23.07.2015 року.

27.07.2015 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Кіровоградського міського управління юстиції Білецькою Н.М.. винесено постанову ВП №48237710 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1229/10, виданого 10.08.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» борг в сумі 100 914, 85 грн.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем на підставі ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», а тому є правомірною, а доводи апеляційною скарги такими, що не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 10 ч .1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Таким чином, на підставі вищевказаної норми державним виконавцем була винесена постанова державного виконавця ВДВС Новгородківського РУЮ від 30.06.2015 року про закінчення виконавчого провадження та передачу виконавчого листа на виконання до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ.

Також, відповідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа.

Тому твердження заявника про незаконність дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1229/10 без заяви стягувача є безпідставним.

Крім того, заявник в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що державний виконавець відкриваючи виконавче провадження не взяв до уваги те, що закінчився строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Проте ці доводи не знайшли свого підтвердження, оскільки судом першої інстанції встановлено, що виконавчий лист був пред'явлений стягувачем до виконання ще 19.08.2010 року (строк пред'явлення до виконання якого до 10.05.2013 року) і стягувачу він не повертався, тому твердження про закінчення строку пред'явлення виконавчого листа не відповідає обставинам справи.

Направлення ж виконавчого листа від одного ВДВС до іншого не є пред'явленням стягувачем виконавчого листа до виконання.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відтак, ураховуючи, що відкриттям виконавчого провадження не було порушено прав боржника, тому суд обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви про визнання протиправними дій державного виконавця.

За наведених обставин, ухвалу суду слід вважати постановленою з додержанням вимог закону, яка відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: