АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/2322/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/646/17 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Гусятинського районного суду від 13 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина та додаткових витрат на навчання

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 предявила позов до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв'язку з продовженням навчання в розмірі 2000 грн. щомісячно з дня подачі заяви та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років та додаткових витрат на навчання та проживання сина в розмірі 43187 грн.

Позивачка зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2015 року розірвано. Перебуваючи у шлюбних відносинах у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Однак, син ОСОБА_4 продовжує навчатись на денній платній формі навчання в Польщі в Університеті інформаційних технологій та менеджменту в м. Жешуві. Після розлучення вона сама несе тягар утримання повнолітнього сина на його навчання, харчування, одяг та проживання, а відповідач не надає ніяких коштів, хоча може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює за кордоном та має стабільний заробіток.

Посилаючись на наведене просила позовні вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Гусятинського районного суду від 13 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на навчання сина, визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_2 23 років.

Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1(один) місяць допущено до негайного виконання.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду у частині відмови в позові про стягнення 43187 гривень змінити - стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання та проживання повнолітнього сина в розмірі 43187 гривень посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи. Зокрема зазначила, що суд мав би застосувати ст. 199 Сімейного кодексу України, яка передбачає обов'язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям, які продовжують навчання і стягнути половину потрачених нею витрат на навчання сина з його батька- відповідача по даній справі.

У судовому засідання сторони не зявилися.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ИД № 262122 від 23.12.1994 року, виданого Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.9). батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області у справі №596/297/15-ц від 12.03.2015 року шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 24 серпня 1991 року в Хоростківській міській раді Гусятинського району Тернопільської області розірвано(а.с.11).

ОСОБА_2 згідно рішення приймальної комісії Адміністрації та Суспільних Наук Університету Інформаційних Технологій та Менеджменту в Жешуві від 07.08.2015 року зарахований на навчальний рік в університет інформаційних технологій та менеджменту в Жешуві на напрямок Компютерна графіка та мультимедійна продукція, профіль практичний, навчання І-рівня Бакалаврат, форма Денна (а.с.10).

Згідно картотеки платежів студента ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно перекладу з польської мови на українську мову від 20.09.2016 року за навчальний рік 2016/2017 сума платежу за навчання та гуртожиток становила 8954 злотих (а.с.5-6).

Із картотеки оплат студента ІНФОРМАЦІЯ_6, згідно офіційного документу польською мовою та його перекладу на українську мову від 18.10.2016 року, загальна сума платежу навчання за навчальний рік 2016/2017 становить 10391,00 злотих (а.с.7-8).

Відповідно до ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

З врахуванням встановлених обставин у справі та згаданих норм права суд першої інстанції задовольнив вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітнього сина аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_2 23 років.

Рішення суду у цій частині сторони не оскаржують.

Встановлено, що згідно позовної заяви позивачка просила також стягнути із відповідача половину витрат на навчання та проживання сина в розмірі 43187 грн., що на її думку є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. При цьому послалась на вимоги ст. ст. 185, 199 СК України.

Відмовляючи у задоволенні цієї вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ст. 185 СК України регулює питання стягнення додаткових витрат на дитину, а ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 у звязку з досягненням повноліття втратив статус дитина. Правовідносин щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягненню нею повноліття.

Таким чином, суд першої інстанції правильно відмовив позивачці у стягненні 43187 грн.

Заочне рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Гусятинського районного суду від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5