УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 05 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк»; банк) звернулось до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором в сумі 214 500 грн 76 коп.

На обґрунтування позову банк посилався на те, що 03 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № Z038, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом 13,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 01 березня 2013 року.

Позивач вказував, що згідно з додатковим договором від 07 квітня 2010 року № 2 сторони домовились, що загальний ліміт заборгованості становить 276 195 грн 77 коп., і вказані кошти надаються строком до 01 березня 2018 року зі платою за користування кредитом 21 % річних.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, у зв'язку із чим станом на 22 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 214 500 грн 76 коп., з яких: 177 773 грн 95 коп. - прострочена сума кредиту, 23 113 грн 20 коп. - прострочені відсотки за користування кредитом, 13 613 грн 61 коп. - штраф за несвоєчасне погашення кредиту, банк просив позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області

від 22 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05 серпня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області

від 22 квітня 2016 року скасовано, та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № Z038 від 03 березня 2008 року в сумі 37 386 грн 91 коп.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час ухвалення рішення сума заборгованості за кредитним договором від 03 березня 2008 року ОСОБА_5 повністю погашена, а тому дійшов висновку, що відповідачкою належним чином виконані взяті на себе за умовами кредитного договору зобов'язання.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходив з того, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_5, станом на 29 лютого 2016 року становив саме 180 105 грн 49 коп. та складався з: суми кредиту - 137 747 грн 73 коп., відсотків - 8 921 грн 52 коп. та штрафу - 33 436 грн 24 коп., нарахованого відповідно до п. 4.4. додаткового договору № 2 від 07 квітня 2010 року, а також врахував надані ОСОБА_5 квитанції про сплату кредитної заборгованості у період з 07 по 19 квітня 2016 року у загальному розмірі - 70 769 грн 35 коп., а тому виходячи із наявності у банку права змінювати черговість погашення боргових зобов'язань позичальника, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 37 386 грн 91 коп.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 05 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М.Коротун

Т.О. Писана