Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/877/14-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 55 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Галацевич О.М., Коломієць О.С.,

при секретарі судового

засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 травня 2016 року

за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Авіа» про зобов'язання до вчинення дій, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 20 травня 2014 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир-Авіа» (далі - ТОВ «Житомир-Авіа») про зобов'язання до вчинення дій, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Зобов'язано ТОВ «Житомир-Авіа» здійснити розрахунок із заборгованості по заробітній платі, розрахунок суми компенсації, що підлягає виплаті за весь період затримки видачі трудової книжки, розрахунок суми вихідної допомоги, розрахунок суми середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати, внести запис до трудової книжки ОСОБА_2 про звільнення із займаної посади за п. 3 ст. 38 КЗпП України, видати трудову книжку та наказ про звільнення останнього. Стягнуто з ТОВ «Житомир-Авіа» на користь ОСОБА_2 суму невиплаченої заробітної плати та суму середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати. Рішення в частині стягнення платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі, посилаючись на те, що судом не зазначено конкретну суму невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, що належить до стягнення на його користь із відповідача.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10 травня 2016 року у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду оскільки вона не відповідає вимогам закону та не забезпечує його право на отримання від відповідача конкретної суми заборгованості. При цьому заявник також вказує на те, що постановою старшого державного виконавця Корольовської державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Осіпчук І.В. від 13.08.2015 йому було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за вищезгаданим судовим рішенням згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.215 ЦПК України в резолютивній частині рішення суду зазначається висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю або частково, висновок суду по суті позовних вимог, розподіл судових витрат, строк та порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК. У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні; вартість майна, яке належить стягнути з відповідача, якщо при виконанні рішення присудженого майна у наявності не буде; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права; розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 88 ЦПК; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; у яких межах допускається негайне виконання рішення, коли суд зобов'язаний або має право його допустити.

З метою запобігання виникненню неясності при виконанні рішення у його резолютивній частині зазначається точне та повне найменування юридичної особи, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, відносно яких суд вирішив питання.

Крім того, п. 14 вказаної Постанови передбачено, що при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.220 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно роз'яснень ч. ч. 1 та 3 п. 20 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Порушуючи у суді спір ОСОБА_2 просив суд стягнути з ТОВ «Житомир-Авіа» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки та саму заборгованість по заробітній платі, посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», проте суд ухвалив судове рішення, яким зобов'язав відповідача здійснити розрахунок із заборгованості по заробітній платі; розрахунок суми компенсації, що підлягає виплаті за весь період затримки видачі трудової книжки; розрахунок суми вихідної допомоги; розрахунок суми середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати, при цьому не визначив суму стягнутих коштів.

Указаний недолік суд першої інстанції може усунути шляхом ухвалення відповідно до вимог вищезазначених правових норм додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 травня 2016 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: