Справа №705/1419/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та жінки до досягнення дитиною трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позові вказує, що з серпня 2014 року вона з відповідачем перебували у близьких стосунках, а з липня 2016 року по січень 2017 року проживали разом та перебували у фактично шлюбних стосунках. В позові вказано, що від спільного проживання вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини, участі у вихованні дитини не приймає. Позивач зазначає, що так як, на даний час вона не працює і здійснює догляд за дитиною до виповнення трьохрічного віку, а відповідач тривалий час не надає коштів на утримання її та дитини, вона змушена звернутись до суду з відповідною позовною заявою та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявилася. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, вона просила суд визнати та затвердити мирову угоду укладену між нею та відповідачем ОСОБА_2 та просила справу розглядати у її відсутність.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву, в якій просить суд визнати та затвердити мирову угоду укладену між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 та просив справу розглядати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, він просить розгляд справи проводити у його відсутність та затвердити мирову угоду укладену між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2.

13 травня 2017 року позивач та відповідач надали суду укладену та підписану обома сторонами, в т.ч. і відповідачем ОСОБА_2, заяву про затвердження мирової угоди з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і просили провадження у справі закрити. Тобто сторони вирішили спірне питання за взаємною згодою. За умовами мирової угоди відповідач, ОСОБА_2, визнає позовні вимоги позивача, ОСОБА_1, в частині: стягнення з громадянина ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі -2500 грн. ( дві тисячі пятсот гривень), до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з дня звернення до суду.

При цьому, позивач ОСОБА_1, за умовами мирової угоди, відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з громадянина ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, коштів на її утримання, в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Також, в мировій угоді зазначено, що внаслідок наведеного з моменту визнання судом умов цієї Мирової угоди, сторони по справі відмовляються від будь-яких взаємних претензій, що витікають з даного цивільного спору.

За взаємною згодою сторін, та відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, судові витрати по даній справі розподіляються між сторонами порівну.

В мировій угоді зазначено, що: «… зміст ч.3 ст. 206 ЦПК України, згідно якої: у разі закриття провадження у справі внаслідок укладення мирової угоди, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав не допускається сторонам розяснений та зрозумілий…».

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з липня 2016 року по січень 2017 року перебували у фактично шлюбних стосунках.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3, (серія І-СР № 230660), актовий запис № 264 ( а.с.6).

Судом з достовірністю встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У довідці Уманського-молодіжного житлово-будівельного кооперативу від 23.03.2017 року за № 6, що видана ОСОБА_1, яка проживає (зареєстрована) за адресою: АДРЕСА_1, вказано, що за даною адресою зареєстровані і проживають: мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Мирова угода, укладена між сторонами, була приєднана до матеріалів справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву.

Відповідно до ч.4 ст. 175 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду.

Згідно з вимогами ч.5 ст. 175 ЦПК України суд, закриваючи провадження у справі, за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Тобто відповідно до вимог чинного ЦПК України мирова угода може бути визнана судом. Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін, суд згідно з вимогами ст. 175, п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України своєю ухвалою закриває провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат. Одночасно, за умовами мирової угоди судові витрати по даній справі розподіляються між сторонами порівну. Тому, з урахуванням вищевказаного, судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача та позивача порівну на користь держави.

Беручи до уваги викладене, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за умовами якої сторони домовилися:

- відповідач ОСОБА_2, визнає позовні вимоги позивача ОСОБА_1, в частині стягнення з громадянина ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі -2500 грн. ( дві тисячі пятсот гривень), до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 29.03.2017р.;

- позивач ОСОБА_1, відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з громадянина ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, коштів на її утримання, в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку;

- внаслідок наведеного з моменту визнання судом умов цієї Мирової угоди, сторони по справі відмовляються від будь-яких взаємних претензій, що витікають з даного цивільного спору.

За умовами мирової угоди судові витрати по даній справі розподіляються між сторонами порівну.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та жінки до досягнення дитиною трирічного віку закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Мазуренко