АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/6721/16-ц Головуючий 1 інстанції Пашнєв В.Г.
Провадження № 22ц/790/1542/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: не договірні зобов`язання
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Довгаль А.П., Овсяннікової А.І.,

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 27 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про усунення перешкод володіти, користуватися, розпоряджатись своїм майном у вигляді компенсації вартості речового права,-

В С Т А Н О В И Л А :
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про усунення перешкод володіти, користуватися, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд у вигляді компенсації вартості речового майна, що належить до видачі в сумі 75 984,56 грн. шляхом стягнення з відповідача компенсації вартості речового майна, що належить до видачі.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 27 грудня 2016 року закрито провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснено право позивача на звернення із адміністративним позовом в порядку, передбаченому КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, судові витрати просив віднести за рахунок відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали, постановленої з порушенням вимог процесуального права; вказує, що предметом спірним правовідносин є усунення перешкоди володіти, користуватися та розпоряджатись своїм майном, тому справа підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, представник апелянта подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що вказана категорія справ підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

За змістом ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.2 ч.2ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про усунення перешкод володіти, користуватися, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд у вигляді компенсації вартості речового майна, що належить до видачі в сумі 75 984,56 грн. шляхом стягнення з відповідача компенсації вартості речового майна, що належить до видачі.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що проходив військову службу у Збройних Силах України на військового комісара Дзержинського району м.Харкова. Під час проходження військової служби перебував на речовому забезпеченні у Харківському обласному військкоматі. Проте, не був забезпечений речовим майном відповідно до норм забезпечення. Згідно довідки, яку склав Харківський обласний військкомат, вартість речового майна, що підлягає видачі при звільненні в запас ОСОБА_1 складає 75 984,56 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

З урахуванням того, що позовні вимоги стосуються стягнення сум, пов`язаних із проходженням публічної служби, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про закриття провадження у справі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду законна і обґрунтована, постановлена з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч. 2 ст. 307, ст. 313, п.4 ч.1 ст.314, 315 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді