Справа № 569/671/17
У Х В А Л А

"21" лютого 2017 р.

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.

за участю секретаря судового засідання Корнійчук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме квартири №71, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Демянчука, 1а, набуту під час шлюбу, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по 1/2 частини кожному; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири № 71, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Демянчука, 1а.

Ухвалою від 30 січня 2017 року було відкрито провадження у справі.

17 лютого 2017 року позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом: накладення арешту на спірну квартиру № 71, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Демянчука, 1а.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що розгляд заяви відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_1 є 1/2 частина квартири № 71, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Демянчука, 1а.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира № 71, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Демянчука, 1а.

З огляду на те, предметом позову є 1/2 частини вказаної квартири, такий захід забезпечення позову як арешт може забезпечити подальше виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі відчуження вказаної квартири третім особам та вчинення будь-яких інших дій відносно вказаної квартири, у звязку з чим, вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Однак, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме слід накласти арешт на 1/2 частину квартири № 71, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Демянчука, 1а, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частини квартири № 71, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Демянчука, 1а, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.О. Першко