Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 1212/1747/2012
Провадження № 22ц/782/128/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Єрмакова Ю.В.,

суддів Дронської І.О., Гаврилюка В.К.

за участю секретаря судового засідання - Попової Т.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 04 червня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 04 червня 2014 року задоволено подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кремінського районного управління юстиції ОСОБА_4 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Суд ухвалив:

- тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації вул.Шевченко, 27/14 м.Кремінна Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань за виконавчими документами, без вилучення паспортного документа.

- копію ухвали направити до ВДВС Кремінського РУЮ та Адміністрації державної прикордонної служби України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернулась до Апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказану ухвалу суду, посилаючись на те, що вона є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Кремінського РУЮ ОСОБА_4

В судове засідання сторони не зявилися, були виконані дії щодо повідомлення сторін про день та час розгляду справи відповідно до ст.74 ЦПК України. Явка в апеляційну інстанцію не є обовязковою, у звязку з чим справа розглядається за відсутності вказаних осіб відповідно до ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що остання має невиконані договірні зобов'язання, за якими рішенням суду стягнуто кошти, тобто підставою для обмеження ОСОБА_2 у праві її виїзду за межі України суд вважав наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Таких висновків суд дійшов з порушенням порядку вирішення цього питання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п. 5).

Так, відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІV «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року визначають, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, у зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п.п.11.1.1 - 11.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, подання повинно містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю; підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань; у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити, у разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. Крім того, до подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби); відомості про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Зважаючи на те, що стадія виконання рішення суду є невід'ємною частиною судового розгляду, при вирішенні питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суд виходить із загальних принципів обов'язковості доказування і подання доказів встановлених ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Участь державного виконавця під час розгляду судом його подання є обов'язковою в силу закону (ч. 2 ст. 377-1 ЦПК), а не внаслідок постановлення судом відповідної ухвали.

Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання.

За потреби суд постановляє ухвалу про витребування в порядку ст. 88 Закону № 606-ХІV «Про виконавче провадження» матеріалів виконавчого провадження.

У разі неявки до суду державного виконавця на судовий виклик та/або неподання до суду витребуваних документів виконавчого провадження суд може відмовити у задоволенні подання.

Із матеріалів справи вбачається, що до Крмінського районного суду Луганської області в порядку п.18 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" надійшло подання державного виконавця ВДВС Кремінського РУЮ ОСОБА_4 тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

У поданні державний виконавець просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_5 права виїзду за кордон до виконання невиконаних зобов'язань, відповідно до зведеного виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчих листів №1212/1747/2012 виданого Кремінським районним судом 15.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Прокредит банк» боргу в сумі 66181,05грн., виконавчого листа №1212/1747/2012 виданого Кремінським районним судом 15.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Прокредит банк» судових витрат в сумі 330,91грн., а всього 73227,67грн.

На думку колегії суддів Апеляційного суду Луганської області державним виконавцем у поданні не надано достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження свідомого та навмисного ухилення особи (боржника) від виконання судового рішення, а також наміру боржника виїзду за кордон.

При цьому, саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Також в матеріалах справи взагалі відсутні підтвердження отримання ОСОБА_6 постанови про відкриття виконавчого провадження за зазначеним виконавчим листом.

На зазначене суд першої інстанції належної уваги не звернув, матеріали виконавчого провадження не витребував, пояснення державного виконавця не заслухав.

Згідно зі ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу;

3) змінити ухвалу;

4) скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд:

1) відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону;

2) змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування;

3) скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати і повернути справу до суду для вирішення питання у встановленому законом порядку,

Керуючись ст. 303, 307, 312, 317 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 04 червня 2014 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання у встановленому законом порядку.

Ухвала апеляційного суду Луганської області набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення у касаційному порядку.

Головуючий суддя Єрмаков Ю. В.

Судді: Дронська І.О.

ОСОБА_7