АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1569/17 Головуючий 1-ї ін-ї. - Блага І.С.
Справа № 646/4933/16-ц Доповідач - Сащенко І.С.
Категорія - договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року за виділеним матеріалом по справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним.

22.04.2016 року Червонозаводським районним судом міста Харкова відкрито провадження у справі.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року заяву представника позивача про забезпечення вказаного позову задоволено.

Постановлено накласти заборону на розпорядження п'ятикімнатною квартирою АДРЕСА_1; накласти заборону будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження п'ятикімнатної квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не пересвідчився у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Вважає, що вимоги про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним жодним чином не пов'язані з її правом володіння зазначеною квартирою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 151 та ч.3 ст. 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Задовольняючи заяву представника позивача та накладаючи заборону на розпорядження та п'ятикімнатної квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог закону та суті позову.

Такий висновок суду колегія суддів вважає вірним з наступних підстав.

Згідно ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку, предметом позову є визнання недійсними підпункту 6.5.1 пункту 6.5. розділу 5 Договору іпотеки та Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, за якими відбулось відчуження предмету іпотеки - зазначеної вище квартири.

Спір до цього часу не вирішений.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно забезпечив позов у такий спосіб, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Посилання ОСОБА_4 на те, що визнання правочину недійсним жодним чином не пов'язано із здійсненням нею права власності щодо квартири АДРЕСА_1, є безпідставним.

Вимоги особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (стаття 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес позивача полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації цією особою її прав.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливе рішення суду з приводу приведення сторін у первісний стан.

За таких обставин, ухвала суду про забезпечення позову відповідає вимогам закону, підстав для її скасування судова колегія не вбачає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п. 1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді