Справа № 541/407/17
Номер провадження 2/541/432/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 травня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді - Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі - Калініченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

24.02.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з 10 травня 2002 року по 14 лютого 2017 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2, проживали в належному їй будинку в АДРЕСА_1 В період їхнього спільного проживання у них народилися діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. На протязі всього часу спільного проживання у них з відповідачем велося спільне господарство, був спільних бюджет, вони святкували разом всі свята. Відповідач піклувався про дітей, відвідував дитячий садок, школу, цікавився життям дітей, утримував їх, займався їх вихованням. В лютому 2017 року їхні відносини з відповідачем погіршилися , відповідач залишив сім'ю та дітей, перестав їх утримувати, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Запис про батька дітей внесений до актового запису про їх народження з її слів на підставі ст. 135 СК України. Просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду.

Представник позивачки ОСОБА_1 -адвокат Бобров В.Г. позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав. Пояснив, що дійсно з травня 2002 року по січень 2017 року він проживав у фактичних шлюбних відносинах з позивачкою ОСОБА_1 В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Він піклувався та буде піклуватися про їхніх спільних дітей. Позов визнає і згоден сплачувати на утримання дітей аліменти в тому розмірі в якому просить позивачка, при умові, що аліменти вона буде витрачати виключно на утримання дітей.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживає в с. Черевки Миргородського району та разом з нею проживають діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5. Діти ніким не всиновлені (а.с.18).

В копіях свідоцтв про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в графі «батько» - зазначено ОСОБА_6 (а.с.27-28).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно норми ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, йдеться про визнання правовідношення, що, як спосіб захисту, ґрунтується на встановленні певних обставин. Відповідно до цього визнання батьківства судом можливе лише завдяки встановленню кровного споріднення між дитиною і певним чоловіком.

Для підтвердження визнання правовідношення допускаються будь-які докази (відомості), які засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані, як зазначено у статі, відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності з нормою ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідач визнав своє батьківство відносно неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

На пропозицію суду сторони відмовилися від проведення по справі генетичної експертизи.

Судом оглянуто фотокартки сторін, починаючи з 2004 року, на яких зображені сторони разом з дітьми, в школі, в дитячому садочку, на святах.

Отже, суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_2 дійсно є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 згоден сплачувати аліменти на утримання дітей. Розмір аліментів на стягненні яких наполягає позивачка відповідає засадам розумності та справедливості та не призведе до порушення як прав дітей так і прав відповідача.

Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_2 у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 88; 208; 214; 215; 218 ЦПК України; ст.ст. 180; 181; 182; 126; 128 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця с. Черевки Миргородського району Полтавської області, громадянина України, батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки селища Решетилівка Полтавської області (в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №53 від 05 серпня 2004 року, відділом РАЦС Решетилівського районного управління юстиції) , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Черевки Миргородського району Полтавської області ( в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №3 від 03 липня 2008 року Черевківською сільською радою Миргородського району Полтавської області).

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця с. Черевки Миргородського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2017 року і до повноліття дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. (шістсот сорок гривень) судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко