АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/323516-ц Головуючий І інстанції Грінчук О.П.
Провадження: 22-ц/790/1543/17 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
Категорія: договірні

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - Бездітка В.М.,
суддів Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.
за участю секретаря Котлярової М.Ю.,
розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Кредитної спілки «ІСТОК» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2016 року по справі за позовом Кредитної спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
У травні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 28.05.2014 року між КС «Істок» та ОСОБА_1 був укладено кредитний договір № ДКХ-1377, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит в сумі 25 000 грн. на строк з 28.05.2014 року по 27.05.2016 р., зі сплатою відсотків у розмірі 36,5 % річних при дотриманні графіку повернення кредиту та сплати відсотків виходячи з 365 календарних днів у році. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. В порушення умов і правил надання банківських послуг відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 33 287,23 грн., яка складається з суми не повернутого кредиту в розмірі 8 393, 00 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом - 37 700 грн., інфляційних нарахувань 5 899,90 грн.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь КС « Істок» заборгованість за кредитним договором № ДКХ-1377 від 28.05.2014 р. у розмірі 51 992, 90 грн. та суму сплачених судових витрат у розмірі 1 378 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2016 року позов кредитної спілки «Істок» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Істок» суму неповерненого кредиту у розмірі 8 393 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки « Істок» суму сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції КС «Істок» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволені інших позовних вимог КС «Істок». А саме стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 37 700 грн., та інфляційних нарахувань у розмірі 5 899,90 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані вимоги задовольнити. Посилалась на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування скарги апелянт зазначив наступне. Суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Порядок отримання статусу учасника бойових дій, який дає право на пільги, передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (зі змінами) «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення». ОСОБА_1 згідно паспортних даних зареєстрований в м. Харкові, будь яких даних, що відповідач постійно проживає або переселявся у період з 14 квітня 2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція матеріали справи не містять. Також, відповідачем не надані належні докази того, що він має право на пільги та компенсації передбачені чинним законодавством України для відповідної категорії осіб. Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з несплачених відсотків за користування кредитом та інфляційних нарахувань не прийняв до уваги положення ст. 625 ЦК України, якими передбачено обов`язок відповідача сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення заборгованості.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як військовослужбовець має встановлене Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на не нарахування з 18 березня 2014 року (день набрання чинності Закону №1126-VІІ) штрафних санкцій та пені за невиконання своїх зобов`язань за кредитними договорами, а також на не нарахування процентів за користування кредитом. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у Законі особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, що також підтверджується також листом НБУ 05.11.2014 року №18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО», та прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог КС «Істок».

Судом встановлено, що 28.05.2014 року між КС «Істок» та ОСОБА_1 був укладено кредитний договір № ДКХ-1377, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 25 000 грн. на строк з 28.05.2014 року по 27.05.2016 р., зі сплатою відсотків у розмірі 36,5 % річних при дотриманні графіку повернення кредиту та сплати відсотків виходячи з 365 календарних днів у році.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем Херсонського зонального відділу військової служби правопорядку (а.с.51).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-УП (підпунктом 3 пункту 4 Закону) внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме статтю 14 доповнено пунктом 15 наступного змісту: «15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до положень чинного законодавства рішення про мобілізації приймаються Президентом України. Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII, оголошено мобілізацію.

Національним Банком України дано роз`яснення стосовно перегляду умов кредитних договорів позичальників-військовослужбовців, а саме роз`яснено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», який набрав чинності з 8 червня 2014 року, внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких не підлягають нарахуванню штрафні санкції, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду.

Таким чином, з оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014 в Україні настав особливий період, який не скасовано, відтак діє до тепер. Відповідач як військовослужбовець, який перебуває на військовій службі, в силу положень пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», який набрав чинності з 8 червня 2014 року, не має сплачувати штрафні санкції, пеню за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, проценти за користування кредитом з початку і до закінчення особливого періоду.

Посилання апелянта на те, що до правовідносин між кредитною спілкою та ОСОБА_1 вказані закони не застосовуються, безпідставні, оскільки пільги поширюються на всі зобов`язання перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, відповідно, кредитні спілки не є виключенням. Щодо посилань КС «Істок» на те, що не сплата штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань, не нарахування процентів за користування кредитом мають обмежуватися лише періодами мобілізацій, тривалість яких, як правило, становила 45 діб, є помилковими, оскільки відповідач є військовослужбовцем військової частини, який проходить військову службу, а не є особою, яка призвана на службу по мобілізації.

До апеляційного суду відповідач надав витяг з наказу № 42 від 11.02.2017 року з якого видно що він з 11.02.2017 року включений до складу сил та засобів,які залучаються та беруть участь в АТО на території Донецької та Луганської областей.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач кредитна спілка «Істок» має дозвіл чи інші передбачені законом документи ні підставі якого спілка має право видавати кредити під проценти.

Таким чином, першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування, зміни рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу Кредитної спілки «ІСТОК» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -
Судді