АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/25/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівБородійчука В.Г., Сіренка Ю.В.
секретарГаджієва Ю.В.

за участю:

представника позивача Цалованської Я.Л.

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до суду із вказаним позовом. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 04.07.2006 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (в подальшому ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_8 укладено кредитний договір №164, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 50000 доларів США із сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 03.06.2026 р.

08.12.2008 року між сторонами укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №164, за умовами якого було змінено плату за користування кредитом до 16,5% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та позичальником 04.07.2006 року було укладено іпотечний договір №164/Z1, за умовами якого предметом іпотеки є: будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 99,6кв.м, житловою площею 45,8кв.м., зі всіма видами благоустрою.

Банк виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредит, а відповідач порушив графік погашення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 21.12.2015 року виникла заборгованість в сумі 373 999грн. 95 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 15308,76 доларів США, заборгованості за відсотками в сумі 414,38 доларів США, всього 15723,34 доларів США, що еквівалентно 370 228,27 грн. по курсу НБУ станом на 21.12.15 р.; а також штраф за несвоєчасне погашення кредиту 3771,68 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_8 перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором №164 від 04.07.2006 року в розмірі 373 999 грн. 95 коп. звернути стягнення на належний ОСОБА_8 предмет іпотеки - будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 99,6 кв.м. зі всіма видами благоустрою шляхом визнання права власності на будинок за ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2016 року позов задоволено повністю, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на вказаний будинок шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «ВіЕйБі Банк» вказаного предмета у власність.

Визнано за ПАТ «ВіЕйБі Банк» право власності на будинок № 3 по пров. Гвардійський в м. Черкаси, загальною площею 99,6 кв.м. зі всіма видами благоустрою.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що 04.07.2006 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (в подальшому ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_8 укладено кредитний договір №164, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 50000 доларів США із сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 03.06.2026р.

08.12.2008 року між сторонами укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №164, за умовами якого було змінено плату за користування кредитом до 16,5% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та позичальником 04.07.2006 року було укладено іпотечний договір №164/Z1, за умовами якого предметом іпотеки є: будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 99,6кв.м, житловою площею 45,8кв.м., зі всіма видами благоустрою.

Банк виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредит, а відповідач порушив графік погашення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим має заборгованість за кредитним договором.

Суд першої інстанції виходив з того, що предмет іпотеки є власністю відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом за №7676.

Кредитним договором визначено поняття «основного зобов'язання» - зобов'язання позичальника перед іпотекодержателем повернути кредит в сумі 50 тис. доларів США і строк до 03.06.2026 р. та щомісяця в строк не пізніше 10 числа місяця, починаючи з 01 серпня 2006 р. сплачувати іпотекодержателю проценти за користування кредитом у розмірі 13% рівних (і в подальшому - 16,5% річних), згідно з графіком сплати процентів та кредиту. Зобов'язання повинне бути виконаним у валюті кредиту шляхом перерахування суми кредиту та процентів за користування кредитом на позичковий рахунок іпотекодержателя, сплачувати штрафи та пеню з розмірі, у випадках та на умовах, передбачених кредитним договором, з урахуванням змін доповнень до кредитного договору.

Пунктом 1.5 іпотечного договору визначена оціночна вартість предмета іпотеки -319550грн. 00коп.

Відповідно до п.п. 5.1.4, 5.1.6, 5.1.7 іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки: у випадках порушення іпотекодавцем вимог п.п.2.1-2.4 4.1, 4.2, 5.3.5, 5.3.7 цього договору, вимагати від іпотекодавця дострокового виконання зобов'язання в повному обсязі або самостійно вжити заходів, необхідних для забезпечення схоронності та захисту предмета іпотеки від посягань з боку третіх осіб, зі стягненням понесених витрат; у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов'язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане; у разі порушення позичальником зобов'язання за кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також інших обов'язків іпотекодавця, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - отримати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки.

Також іпотекодержатель (п.5.1.12) має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п.7.1 іпотечного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язання по кредитному договору в цілому або в тій чи іншій його частині та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, в цілому або в тій чи іншій частині, іпотекодержатель має право вимагати і дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктами 7.4, 7.5 іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання і зобов'язання по кредитному договору в порядку, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку» та умовами цього договору; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до п.7.4 іпотечного договору задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя.

За даними звіту про оцінку від 10.12.2015 р., наданого позивачем, вартість предмета іпотеки на час розгляду справи становить 185000 грн.

20.08.2015 р. банком направлялась вимога позичальнику щодо необхідності виконання умов кредитного договору.

За наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 21.12.2015 р. заборгованість становить 373999 грн. 95 коп. При цьому, розрахунок заборгованості містить відомості й щодо розмірів, дат внесення відповідачем коштів на погашення заборгованості.

Позивачем не оспорюється факт внесення грошових коштів ОСОБА_8 протягом жовтня 2015 р. - березня 2016 р., про що свідчать надані до суду останнім відповідні квитанції. Між тим, відповідачем не доведено факт погашення ним заборгованості за простроченими платежами та сплати неустойки.

Встановлено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», з 20.03.2015 р. по 19.03.2016 р. включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до рішення №213 від 22.02.2016 р. процедуру ліквідації продовжено на 2 роки - до 19.03.2018 р., включно.

Зробивши аналіз ст. ст. 546, 572, 575, 576 ЦК, ст. ст. 1, 4, 6 ЗУ «Про заставу», ст.ст. 1, 7, 18, 33 Закону України «Про іпотеку», суд першої інстанції зазначив, що суть іпотеки (застави) полягає у тому, що кредитор має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Тобто право іпотеки - це право на чуже нерухоме майно, внаслідок установлення якого власник може бути примусово позбавлений власного права на це майно. Відчуженням майна є будь-які дії особи, внаслідок вчинення яких така особа у порядку, передбаченому законом, втрачає право власності на майно, що їй належить. За нормами ст. 509 ЦК, під відчуженням необхідно розуміти і взяття на себе зобов'язання, наслідком якого буде втрата такого майна. Таким чином, передача нерухомого майна у заставу (іпотека) є відчуженням. Аналогічний висновок міститься в постанові ВСУ від 25.11.2014 у справі №3-179гс14.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Статтею 36 Закону передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

На думку суду першої інстанції обраний позивачем спосіб захисту - звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на нього за позивачем - ПАТ «ВіЕйБі Банк», - відповідає вимогам ст..16 ЦК України, ст.ст. 33, 36, 37 ч.1 Закону України «Про іпотеку», а також узгоджується з положеннями п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від__30.03.2012 р._№5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача та, що в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_8 за кредитним договором від 04.07.2006 р. №164 в розмірі 373999 грн. 95коп. перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» , необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, нерухоме майно: будинок АДРЕСА_1, загальною площею 99,6 кв.м. (літера А1 зі всіма видами благоустрою, літня кухня (літера Б), вбиральня (літера В), погріби (літери Г і З), сарай (літера Д), вбиральня (літера Е), огорожа (№1-4), водоколонка (№5), зареєстрований в ЧООБТІ в книгу №133, номер запису 288, реєстраційний номер 14948687, що належить на праві власності ОСОБА_8, шляхом передачі іпотекодержателю - ПАТ «ВіЕйБі Банк» вказаного предмета іпотеки у власність та визнано за ПАТ «ВіЕйБі Банк» право власності на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1, загальною площею 99,6кв.м. (літера А1 зі всіма видами благоустрою, літня кухня (літера Б), вбиральня (літера В), погріби (літери Г і 3), сарай (літера Д), вбиральня (літера Е), огорожа (№1-4), водоколонка (№5), зареєстрований в ЧООБТІ в книгу №133, номер запису 288, реєстраційний номер 14948687.

З даним висновком не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Встановлено, що 04.07.2006 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (в подальшому ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_8 укладено кредитний договір №164, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 50000 доларів США із сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 03.06.2026 р.

08.12.2008 року між сторонами укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №164, за умовами якого було змінено плату за користування кредитом до 16,5% річних.

Відповідач добросовісно виконував умови договору, маючи навіть переплату по тілу кредиту, яка була передбачена графіком погашення кредиту. Заборгованість за відсотками відповідача виникла у зв'язку з відсутністю реквізитів по сплаті коли на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 "Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 20.11.2014 р. № 123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21.11.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Вимога банку про дострокове повернення кредиту 20.08.2015 р. відповідачем не отримувалась, оскільки вона була направлена за адресою, де відповідач не проживав. Про наявність зазначеної вимоги відповідачу стало відомо при розгляді даної цивільної справи в суді першої інстанції та відповідачем було здійснено погашення заборгованості по відсотках на суму 51000 грн., що свідчить про добросовісність виконання умов кредитного договору.

На час розгляду справи в апеляційному суді, станом на 01.12.2016 рок, зобов'язання за кредитним договором відповідачем виконані в повному обсязі і позивач став ініціатором вилучення обтяження іпотеки та зняття заборони відчуження нерухомого майна щодо будинку по пров. Гвардійський,3 в м. Черкаси.

Судом першої інстанції не враховано співмірність заборгованості та вартість іпотечного майна, адже борг відповідача перед банком становив фактично 302795 грн. 81 коп., а відповідно до звіту про оцінку вартість майна складала 246900 грн., а дійсна вартість майна відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 28.11.2016 року №433/16-23 - становить 1114600 грн.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та з неправильним застосування норм матеріального права, а тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 задовольняє, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2016 року у даній справі скасовує та ухвалює нове, яким ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовляє.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки - скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :