Справа № 415/4647/17
Провадження № 2/415/1705/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.17 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Коваленко Н.В.,
за участю секретаря - Данько Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей. Подружні стосунки між сторонами були припинені з січня 2017 року через втрату взаєморозуміння. На примирення не згоден. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати.
Позивач та представник позивача у судове засідання не зявились, в резолютивній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи у відсутність позивача та у відсутність представника позивача.
Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про шлюб І-ЕД № 108232 від 08 травня 2010 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 08 травня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис №78, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку Єгоров, дружині ОСОБА_2.
Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №186337 від 12 жовтня 2010 року, ОСОБА_4 народилась 20 вересня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис №787, батьком вказано ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.
Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №243249 від 29 травня 2012 року, ОСОБА_5 народилась 14 травня 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис №447, батьком вказано ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.
З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2017 року, з цього часу спільне господарство сторони не ведуть.
Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Позивач не виявив бажання зберегти подружні відносини, про надання строку для примирення не зазначив.
Спору про поділ спільного майна подружжя, між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач, як особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у поданій суду заяві про зміну прізвища після розірвання шлюбу не зазначила.
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Єгорова».
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач не зазначив про стягнення з відповідача на його користь судового збору, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача.
Керуючись ст.ст. 24, 110-115 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 08 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 78 (Серія І-ЕД № 108232) - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити ''Єгорова''.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Суддя Н.В. Коваленко