Справа № 192/2385/13-ц
Провадження № 2-п/192/1/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Сербіної Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі №192/2385/13-ц провадження 2/192/74/14 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Солонянського районного суду Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року позовні вимоги позивача задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 27 лютого 2008 року, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 2178 гривень 18 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8913 гривень 89 копійок, заборгованість по комісії в сумі 10475 гривень 00 копійок, штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 1078 гривень 35 копійок, а всього 23145 гривень 42 копійки та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 231 гривня 45 копійок.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 10 лютого 2017 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що відповідачка дізналася про наявність заочного рішення лише в січні 2017 року, про що їй повідомили в бухгалтерії відділу освіти Солонянської районної державної адміністрації про утримання з її заробітної плати грошових коштів, а 31 січня 2017 року вона отримала текст заочного рішення.

На обґрунтування заяви зазначає, що рішення є незаконним і необґрунтованим та таким, що прийняте за її відсутності в судовому засіданні, що позбавило її можливості надати доводи та заперечення, а також реалізувати свої процесуальні права, надати суду квитанції про сплату заборгованості в сумі 4500 гривень, які не враховані при винесенні рішення. Вважає, що останній термін внесення платежу по кредиту липень 2008 року. Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно ст.ст.257-258 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно ст.261 ЦКУ перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, вже починаючи з липня 2008 року по даний час строк позовної давності щодо кредитного договору від 27 лютого 2008 року та стягнення неустойки за вказаним договором сплив, а позивач звернувся до суду за захистом своїх прав лише в 2013 році. Таким чином, з моменту прострочення сплати тіла кредиту (липень 2008 року) до моменту звернення банку з позовом 17 жовтня 2013 року встановлений загальний трирічний строк позовної давності сплив.

Заявник (відповідач) ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не зявилася.

Представник заявника (відповідача) ОСОБА_1 ОСОБА_2, який в межах повноважень за довіреністю від 18 січня 2017 року (а.с.58), в судовому засіданні заяву про скасування заочного рішення підтримав та прохав її задовольнити.

Представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не зявився, надавши заперечення на заяву про перегляд заочного рішення (а.с.82-92).

Суд, дослідивши подану заяву про перегляд заочного рішення та надані до неї докази, вислухавши пояснення представника заявника (відповідача), приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.3 ст. 231, ст. 228, 229 ЦПК України суд за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення може своєю ухвалою залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку, а заява про скасування заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, при цьому в заяві про скасування заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солонянського районного суду від 18 лютого 2014 року у цивільній справі №192/2385/13-ц провадження 2/192/74/14 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги позивача задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 27 лютого 2008 року всього в розмірі 23145 гривень 42 копійки та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 231 гривня 45 копійок.

В судовому засіданні встановлено, що після відкриття 03 грудня 2013 року провадження у даній цивільній справі (а.с.38) справа була призначена до розгляду по суті позову в судове засідання на 14 січня 2014 року.

При цьому відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи відповідно до положень ч.5 ст.75 ЦПК України повідомлялася належним чином за зареєстрованим у встановленому законом місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 смтСолонеСолонянського району Дніпропетровської області (а.с.2,36), яке зазначено в позовній заяві і позивачем як місце проживання відповідача, відомості про яке містяться також і в наданій копії паспорта відповідача (а.с.25-26), про що свідчать повістка-виклик до суду направлена судом рекомендованою кореспонденцією на її адресу разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви та доданих до неї документів, які було вручено відповідачеві 15 січня 2014 року особисто, про що свідчить її підпис в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення (а.с.47), але в судове засідання відповідачка не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не надала і будь-яких заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують, у звязку з чим суд за письмовою згодою позивача (а.с.48) ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача в порядку заочного провадження по наявних у справі доказах.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_1 зазначила аналогічну адресу місця своєї реєстрації та проживання (а.с.61), а тому судом не можуть бути прийняті доводи відповідача та його представника про те, що вона не була належним чином повідомлена судом про час, дату та місце розгляду справи і не могла прийняти участь у судових засіданнях та повідомити про причини своєї неявки, що ст.77 ЦПК України є обовязком сторони у справі, яка розглядається в порядку цивільного судочинства, як і надати заперечення проти позову та відповідні докази на їх підтвердження.

Заявник (відповідач) ОСОБА_1 відповідно до положень п.3,4 ч.1 ст. 229, ст. 232 ЦПК України на підтвердження своєї заяви про перегляд заочного рішення не надала будь-яких доказів неналежного її повідомлення про час та місце розгляду даної цивільної справи, в тому числі і про судове засідання, яке відбулося 18 лютого 2014 року, коли було постановлене заочне рішення (а.с.50-52), копія якого також була направлена останній рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом місцем її проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 району Дніпропетровської області (а.с.53), яке нею було отримано 12 березня 2014 року, про що мається її підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.54).

Заява відповідача про перегляд заочного рішення не містить посилання на обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це.

Навпаки, матеріалами справи спростовуються доводи відповідачки щодо її неповідомлення про проведення судових засідань, а також спростовуються доводи про отримання копії заочного рішення в січні 2017 року, оскільки матеріалами справи підтверджено, що копію рішення відповідач отримала 12 березня 2014 року, у встановлений ЦПК України строк не подала заяву про його перегляд, як не надала суду і доказів поважності свого не прибуття в судові засідання 14 січня та 18 лютого 2014 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з заявою про ознайомлення з матеріалами справи 27 січня 2017 року, а ознайомився з нею 31 січня 2017 року з отриманням в суді як копії позовної заяви з додатками до неї, так і копії заочного рішення суду від 18 лютого 2014 року (а.с.59).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст. 232 ЦПК України заява заявника (відповідача) ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постановлене судом заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку відповідно до положень ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210,229-232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі №192/2385/13-ц провадження 2/192/74/14 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина