Справа №463/6314/15-ц
Провадження №2-п/463/23/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 12.11.2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2010 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором від 11.11.2008р. в розмірі 2 225 013,32 грн., 1700 грн. судового збору а 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, мотивуючи тим, що не отримував судових повісток, у звязку з чим не мав можливості зявитись в судове засідання. Рішення суду отримав безпосередньо в суді 03.04.2017р., після того, як ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження довідався про те, що мав місце згаданий вище судовий спір. Крім цього, за вказаним кредитним договором виступає поручителем, строк предявлення вимоги до якого обмежено шістьма місцями. Боржник за кредитним договором допускав порушення умов графіку повернення коштів з січня 2009р., у звязку з чим слід встановити дати виникнення усіх складових заборгованості за кредитним договором та перевірити дотримання кредитором шестимісячного строку для звернення до суду з вимогою до поручителя. Тому вважає, що заочне рішення суду не може залишатись в силі і просить таке скасувати.

Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримав. Дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить таку задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, а також представник позивача у справі в судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили. Згідно вимог ч. 1 ст. 231 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ці дві підстави повинні бути в сукупності, є взаємозалежними і окремо одна від одної не можуть бути правовим підґрунтям для скасування заочного рішення. Верховний Суд України в своїх узагальненнях «Практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» від 01.05.2007р. визнав правильною практикою тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України.

Судом встановлено, що справа розглянута 12.11.2010 року за відсутності відповідачів. Матеріали справи на даний час знищені за закінченням терміну зберігання, проте, як вбачається зі змісту ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 13.01.2016р., постановленій за наслідками розгляду аналогічної заяви відповідача ОСОБА_3, і якою в задоволенні цієї заяви відмовлено, такий відповідач був обізнаний про наявність судового спору, про що 14.10.2010р. особисто отримав судову повістку. З обєктивних причин, суд позбавлений можливості перевірити факт отримання судової повістки безпосередньо відповідачем ОСОБА_2, однак, останній також не надав суду доказів своєї необізнаності про наявність судового спору.

За змістом ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Тому, покликання відповідача на те, що ним не отримувалась судова повістка про дату, місце та час розгляду справи слід розцінювати критично та вважати безпідставним.

Крім цього, слід визнати голослівними мотиви заяви про предявлення позову після спливу шестимісячного строку дії договору поруки по відношенню до деяких щомісячних платежів.

За ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Положення ст. 232 ЦПК України визначають однією з підстав для скасування заочного рішення суду саме подані відповідачем докази, які мають істотне значення, а ч. 1 ст. 11 ЦПК України говорить про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Жодного підтвердження про те, що в договорі поруки строк не встановлювався відповідач не надав, як і не надав самого договору поруки в підтвердження своєї позиції. Правові позиції Верховного Суду України, на які покликається відповідач є розясненням правильного застосування норм матеріального права, а не доказами.

Будь-яких інших обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і в тому числі обставин, які ставлять під сумнів правильність розрахунку судом не встановлено, внаслідок чого заяву відповідача слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.231 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 12.11.2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Леньо С. І.