АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/330/17 Головуючий 1 інст. Тимченко А.М.
Справа № 633/410/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрома» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрома» (далі за текстом ТОВ «Агрома», позивач) звернулося до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 4 081 339,00 грн., з яких: сума основної заборгованості 2571 000,00 грн., інфляційні витрати - 1439 760 грн., 3 % річних від суми заборгованості - 70 579, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Агрома» зазначало, що в 2012 р. між ТОВ «Агрома» та ОСОБА_3 укладено договір про фінансову допомогу на зворотній основі, за умови якого товариством надано останньому грошові кошти у розмірі 5285000,00 грн. В продовж 2012-2013 року відповідачем повернуто грошові кошти на суму 2714000,00 грн. У серпні 2014 року та у червні 2015 року позивачем поштою направлено відповідачу вимоги про повернення грошових коштів у розмірі 2571000,00 грн. Однак обидві вимоги ОСОБА_3 проігноровані, сума боргу не повернута.

Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року позов ТОВ «Агрома» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Агрома» 2571000,00 грн. основного боргу, 2958,41 грн. - 3 % річних від суми заборгованості.В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просив скасувати вказане рішення, як незаконне та необґрунтоване, і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідача вказував, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права; обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, не доведені; висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, відповідач вказував на помилкове застосування судом до спірних правовідносин ст. 1047 ЦК України, відсутність письмового договору про зворотну фінансову допомогу між ним та позивачем, а також на ненадання судом належної оцінки висновку судової економічної експертизи №585 від 29.03.2016 року, яка була проведена без урахування всіх документів бухгалтерського обліку ТОВ «Агрома».

Представник позивача подав до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість, безпідставність доводів і вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК України суд першої інстанції розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, а апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 13 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсації у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою для повернення.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Задовольняючи позовні вимогиТОВ «Агрома» про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 2571000,00 грн., суд першої інстанції вважав доведеним факт отримання ОСОБА_3 позики від ТОВ «Агрома» у розмірі 5285000,00 грн., з яких ним було повернуто позивачу лише 2707000,00 грн. При цьому, за відсутності письмового договору про поворотну фінансову допомогу між сторонами по справі відповідні грошові кошти, в силу ст. 1049 ЦК України, мали бути повернуті ОСОБА_3 ТОВ «Агрома» протягом 30 днів від дня отримання відповідачем вимоги від 18.06.2015 року, факт отримання якої суд також вважав доведеним.

Колегія суддів не може погодитись з зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляд на таке.

Вважаючи доведеним вищезазначені факти наявності підтвердженої заборгованості у ОСОБА_3 перед ТОВ «Агрома», суд послався на висновок судової економічної експертизи №585 від 29.03.2016 року, дані, що містять касові книги ТОВ «Агрома» за 2012- 2014 р., фінансові звіти ТОВ «Агрома», зворотно-сальдові відомості та видаткові касові ордери від 24.07.2012р. №181 на суму 135500,00 грн., від 26.07.2012р. №182 на суму 176000,00 грн., від 27.07.2012р. №183 на суму 180000,00 грн., від 02.08.2012р. №188 на суму 183000,00 грн., від 08.08.2012р. №189 на суму 57500,00грн., від 10.08.2012р. №190 на суму 190000,00 грн., від 20.08.2012р. №211 на суму 114000,00 грн., від 21.08.2012р. №212 на суму 866000,00 грн., від 22.08.2012p. №213 на суму 149000,00грн., від 01.09.2012р. №235 на суму 52000,00 грн., від 03.09.2012р. №236 на суму 52000,00 грн., від 04.09.2012р. №237 на суму 156000,00 грн., від 05.09.2012р №238 на суму 55000,00 грн., від 07.09.2012р. №239 на суму 54000,00 грн., від 18.09.2012р. №240 на суму 300000,00 грн., від 02.11.2012p. №335 на суму 291000,00 грн., від 06.11.2012p. №337 на суму 164000,00 грн., від 29.11.2012р. №369 на суму 161000,00 грн., від 14.12.2012p. №378 на суму 400000,00 грн., від 25.12.2012p. №388 на суму 50000,00 грн., від 26.12.2012p. №398 на суму 84000,00 грн., від 05.02.2013p. №14 на суму 90000,00 грн., від 25.02.2013p. №26 на суму 142000,00 грн., від 27.02.2013p. №27 на суму 29000,00 грн., від 18.03.2013p. №38 на суму 200000,00 грн., від 20.03.2013p. №49 на суму 10000,00 грн., від 15.04.2013p. №70 на суму 64000,00 грн., від 16.04.2013p. №93 на суму 135000,00 грн., від 19.04.2013p. №94 на суму 100000,00 грн., від 29.04.2013p. №95 на суму 44000,00 грн., від 08.05.2013p. №122 на суму 45000,00 грн., від 16.05.2013p. №126 на суму 5500,00 грн., від 31.05.2013p. №154 на суму 47000,00 грн., від 11.06.2013p. №182 на суму 94000,00 грн., від 11.07.2013р. №234 на суму 82500,00 грн., від 22.07.2013р. №235 на суму 260000,00 грн., від 22.08.2013р. №264 на суму 67000,00 грн.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. (ч.1 ст. 159 ЦПК України)

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. (ч. 6 ст. 147 ЦПК України)

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, суд першої інстанції в повній мірі не дотримався вимог ч. 1 ст. 147, ч. 1 ст. 159, ст. ст. 212, 213 ЦПК України, не надав належної оцінки вищенаведеним та іншим доказам, що містять матеріали справи.

Так, згідно висновку судової економічної експертизи №585 від 29.03.2016 року (судовий експерт ОСОБА_4С.) за даними бухгалтерського обліку підтверджується документально заявлена у позовних вимогах ТОВ «АГРОМА» заборгованість ОСОБА_3 у сумі 2571000,00 грн. за період з 24.07.2012р. по 01.11.2015р. На дослідження не надані договори про фінансову допомогу на зворотній основі у період з 24.07.2012р. по 01.11.2015р. між ТОВ «АГРОМА» та ОСОБА_3, клопотання експерта з цього питання не задоволено, тому встановити строк сплати заборгованості в обсязі наданих документів судовому експерту не надається можливим. В обсязі наданих документів, що залучені судом дот матеріалів справи документально підтверджується здійснення видаткових касових операцій у період з 24.07.2012 р. по 01.11.2015р. між ТОВ «АГРОМА» та ОСОБА_3 на загальну суму 5285000,00 грн. На підставі проведеного дослідження документально підтверджується здійснення прибуткових касових операції у період з 24.07.2012 р. по 01.11.2015р. між ТОВ «АГРОМА» та ОСОБА_3 на загальну суму 2707000,00 грн.

Вищенаведені висновки ґрунтувались на підставі дослідження експертом позовної заяви, уточненої позовної заяви, копій видаткових касових ордерів, копій прибуткових касових ордерів, платіжних доручень, фінансових звітів ТОВ «АГРОМА» за період з 2012 по 2015 роки, зворотно-сальдових відомостей рахунку 6857 за період з 2012 по 2015 роки, викопіювання з головної касової книги за період з 2012 по 2015 роки.

При цьому, згідно висновку експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №15 від 22.08.2016р., проведеного за зверненням представника відповідача адвоката ОСОБА_5, в обсязі наданих документів, не надається можливим встановити наявність документального підтвердження повністю або частково заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «АГРОМА», заявленій у позовних вимогах в сумі 2075000,00 грн. за період з 24.07.2012 р. по 01.11.2015р., в межах проведених сторонами касових операцій, у період з 24.07.2012 р. по 23.08.2013р. В обсязі наданих документів, та в рамках компетенції експерта-економіста, через відсутність в наданих копіях матеріалів цивільної справи №633/410/15-ц договору (або договорів) про фінансову допомогу на зворотній основі, укладених між ТОВ «АГРОМА» та ОСОБА_3, не надається можливим встановити строки виникнення та сплати заборгованості, визначити мету та підстави здійснення виплат сторонами, а також зясувати чи здійснювались виплати за видатковими і прибутковими касовими операціями в межах однієї господарської операції (з одних і тих самих підстав). (т. 3 а.с. 214-227)

Відповідно до аудиторського звіту висновку судової економічної експертизи №585 від 29.03.2016 року в обсязі наданих документів аудитор не погоджується звисновками і твердження судового експерта ОСОБА_4, викладених ним у висновку судової економічної експертизи №585 від 29.03.2016 ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. ОСОБА_6 щодо наявності документального підтвердження заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «Агрома», за період 24.07.2012р. по 01.11.2015р., в сумі 2075000,00 грн. Виявлені суттєві невідповідності неповнота дослідження та перекручення судовим експертом ОСОБА_4 даних стану розрахунків контрагентів у висновку судової економічної експертизи №585 від 29.03.2016 ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. ОСОБА_6, що не дозволяє обєктивно і достовірно підтвердити сальдо заборгованості за розрахунками між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрома». В межах наданих матеріалів, висновки судового експерта ОСОБА_4 про виявлення документального підтвердження заборгованості у ОСОБА_3 перед ТОВ «Агрома» в сумі 2075000,00 грн., є помилковим, безпідставним та методологічно не перевіреним. (т. 3 а.с. 160-168)

Згідно аудиторського звіту аналізу документації бухгалтерської та фінансової звітності ТОВ «Агрома» в готівкових розрахунках з ОСОБА_3 від 15.08.2016р. - із досліджених касових ордерів за прибутковими та задатковими операціями, проведеними між ТОВ «Агрома» та ОСОБА_3, в період з 24 липня 2012 року по 22 серпня 2013 року, вбачається наступне:

-не підтверджуються виплати фінансової допомоги ОСОБА_3 від ТОВ їАгрома» у період з 24 липня 2012року по 23 серпня 2013року, в сумі 525.000,00грн.

-відсутнє документальне підтвердженням здійснення видаткових касових операції (виплат) саме ОСОБА_3, в сумі 1.540.000,00грн.

-до реєстру прибуткових касових операцій не включені записи у Касовій книзі за 2013 рік, виплата ОСОБА_3С в касу грошей - 792.000,00грн.,

Через відсутність самих договорів про фінансову допомогу на зворотній основі між ТОВ «Агрома» та ОСОБА_3, з 24 липня 2012 року, не є можливим визначити мету та підстави здійснених виплат сторонами, а також зясувати чи здійснювались виплати в межах однієї господарської операції.

В обсязі наданих документів, відсутня наявність документального підтвердження заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «Агрома», в сумі 2 075 000,00грн., за період з 24 липня 2012 року по теперішній час, в межах проведених сторонами касових операцій, у період з 24 липня 2012року по 23 серпня 2013 року. (т. 3 а.с.191-198)

Відхиляючи наведений висновок експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №15 від 22.08.2016р., суд першої інстанції послався на те, що відповідні дослідження проведені та вказаний висновок складений спеціалістом Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на підставі заяви представника відповідача, а не на підставі ухвали суду, у звязку з чим спеціаліст не набув статусу експерта. До того ж обсяг досліджених під час проведення зазначеного експертного дослідження документів відрізняється від обсягу документів, досліджених під час проведення судової економічної експертизи №585 від 29.03.2016 року. Крім того, на думку суду, аудиторські звіти носять інформативний характер, не мають доказової переваги перед висновком експерта.

Вказані висновки суду суперечать вищенаведеним положенням ст. ст. 147, 159, 212, 213 ЦПК України, а також ст. 57 цього Кодексу, відповідно до якої доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Висновок експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №15 від 22.08.2016р., а також аудиторські звіти є належними та допустимими письмовими доказами по справі, добутими відповідно до вимог ЦПК України та ст. 19, п.п. 7-11 ч. 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», належну оцінку яким суд першої інстанції не надав, підійшовши до вирішення цього питання формально.

Зі змісту вказаних письмових доказів вбачається, що зроблені в них висновки є вмотивованими, ґрунтуються на конкретних фактах та доказах, що містять матеріали справи.

Відповідні дослідження проводились з використанням більшої кількості обєктів (даних бухгалтерського обліку ТОВ «Агрома»). Зокрема, окрім документів, досліджених під час проведення судової економічної експертизи №585 від 29.03.2016 року, при проведенні експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №15 від 22.08.2016р. та складанні аудиторських звітів також було враховано дані, що містять касові книги та картки рахунки 6587, надані позивачем до суду 30.05.2016, тобто вже після проведення судової економічної експертизи №585 від 29.03.2016 року.

Відповідно ж до п. 3.3. Розділу ІІІ «Економічна експертиза» Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, разом з документом про призначення експертизи (залучення експерта) експерту слід надати документи бухгалтерського та податкового обліку, які містять відомості, - вихідні дані для вирішення поставлених питань. Такими документами можуть бути: прибуткові та видаткові накладні, ордери, звіти матеріально відповідальних осіб, картки складського обліку, касові книжки, матеріали інвентаризації, акти ревізій, табелі, наряди, акти приймання виконаних робіт, трудові договори, розрахункові платіжні відомості, виписки банку, платіжні доручення і вимоги, договори про матеріальну відповідальність, накопичувальні (оборотні) відомості, журнали-ордери, меморіальні ордери за балансовими рахунками, головні книги, баланси та інші первинні та зведені документи бухгалтерського та податкового обліку і звітності.

При цьому, матеріалами справи підтверджуються висновки експертного дослідження Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №15 від 22.08.2016р. та аудиторських звітів.

Так, відповідно до положень статей 2-4, 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» позивач, який є юридичною особою, зобовязаний безперервно вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність від дня реєстрації підприємства і до його ліквідації, з метою надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Готівкові розрахунки, які здійснювались сторонами, регулюються Положенням про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженим постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (далі за текстом - Положення).

Згідно пунктів 1.2. та 3.10 Положення про ведення касових операцій, сам касовий ордер є первинним документом (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси, а у самих касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи.

Дослідженням видаткових касових ордерів: ВКО №26 від 25.02.2013, ВКО №27 від 27.02.2013, ВКО №38 від 18.03.2013, ВКО №49 від 20.03.2013, ВКО №94 від 19.04.2013 та ВКО №95 від 29.04.2013 встановлено, що вони не підтверджують видачу грошових коштів з каси ТОВ «Агрома» ОСОБА_3 згідно договору поворотної фінансової допомоги. За даними видатковими касовими ордерами в бухгалтерському обліку підприємства відображений інший вид господарських операцій, - внесення грошових коштів з каси ТОВ «Агрома» на розрахунковий рахунок (розрахункові рахунки) підприємства. У вказаних видаткових ордерах в реквізиті «кореспондуючий рахунок» вказано номери «311», що згідно «Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобовязань і господарських операцій підприємств та організацій» затвердженого наказом Мінфіном України № 291 від 30 листопада 1999 року, означає «Поточні рахунки в національній валюті», у реквізиті «видано» зазначається поточний рахунок банку, в який здавалася готівка з підставою «фінансова позика», що також підтверджується і в касової книзі у реквізиті «від кого отримано чи кому видано» та «номер кореспондуючого рахунку» - 311 поточний рахунок банку.

Крім того, у вказаних видаткових касових ордерах підставою виплат взагалі не вказано «договір фінансової допомоги на зворотній основі», а зазначено інші підстави для проведених виплат відповідачу: ВКО № 26 від 25.02.2013р. - «повернення фінансової допомоги на зворотній основі» на суму 142 000,00 грн.; ВКО № 36 від 27.02.2013 «повернення фінансової допомоги на зворотній основі» на суму 29 000,00 грн.; ВКО № 38 від 18.03.2013 «повернення фінансової допомоги на зворотній основі» на суму 200 000,00 грн.; ВКО № 49 від 20.03.2013 «повернення фінансової допомоги на зворотній основі» на суму 10 000,00 грн.; ВКО № 94 від 19.04.2013 «фінансова позика від засновника» на суму 100 000,00 грн.; ВКО № 95 від 29.04.2013 «фінансова позика від засновника» на суму 44 000,00 грн.

Ці призначення платежів відповідають твердженню відповідача, що за ВКО №26 від 25.02.2013, №36 від 27.02.2013, №38 від 18.03.2013, №49 від 20.03.2013, позивач повернув борг відповідачу з раніше наданої відповідачем фінансової допомоги ТОВ «Агрома» в сумі 381.000,00 грн., а за ВКО №94 від 19.04.2013 та №95 від 29.04.2013 відповідач ОСОБА_3, який є засновником ТОВ «Агрома», сам надав фінансову позику відповідачу ТОВ «Агрома» в сумі 144.000,00 грн. через касу на поточний рахунок відповідача у банківський установі, тобто за вказаними ВКО відповідач не отримував «поворотної фінансової допомоги».

За цих обставин неоднозначним, незрозумілим та таким, що суперечить матеріалам справи та дослідженим обєктам є висновок судової економічної експертизи про віднесення вказаних платежів до зворотної фінансової допомоги, наданої ТОВ «Агрома» ОСОБА_3

При дослідженні даних касової книги за 2012 рік виявлена відсутність прибуткового касового ордеру №56 від 29.09.2012, про складання якого внесено запис на сторінці 46 касової книги за 29 вересня 2012 року, про сплату цього ж дня до каси ТОВ «Агрома» відповідачем грошової суми 22.000,00 гривень, номер кореспондуючого рахунку 6857. Хоча в картці рахунку 6857 за 2012 рік дана господарська операція була відображена «ОСОБА_3 ОСОБА_7 про фінансову допомогу на зворотній основі».

При дослідженні даних касової книги за 2013 рік виявлено, що не були враховані виплати ОСОБА_3 в касу ТОВ «Агрома» грошової суми 792000,00 гривень по договору про фінансову допомогу на зворотній основі, а саме, не враховані наступні прибуткові операції проведені позивачем: сторінка 35 касової книги 2013, прибутковий касовий ордер № 33 від 31.07.2013р. про повернення ОСОБА_3 фінансової допомоги на суму 42000,00 грн.; сторінка 36 касової книги 2013, прибутковий касовий ордер № 34 від 08.08.2013р. про повернення ОСОБА_3 фінансової допомоги на суму 100000,00 грн.; сторінка 38 касової книги 2013, прибутковий касовий ордер № 35 від 20.08.2013р. про повернення ОСОБА_3 фінансової допомоги на суму 33000,00 грн.; сторінка 40 касової книги 2013, прибутковий касовий ордер № 37 від 29.08.2013р. про повернення ОСОБА_3 фінансової допомоги на суму 617000,00 грн.

При цьому, судом встановлено, що касові книги за 2013 рік та за 2014 рік, не мають ознак, передбачених абзацем 5 пункту 4.2. Розділу 4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженим постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637. Так хоча аркуші Касової книги 2013 року і мають нумерацію та прошнуровані, але вони не скріплені печаткою підприємства та не мають підпису відповідальної особи. Усі аркуші, на яких зроблені записи, теж не підписані бухгалтером та касиром.

Згідно ж абз. 2 п.3.3. Розділу ІІІ «Економічна експертиза» Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, якщо ведення бухгалтерського обліку здійснювалось в електронно-обчислювальному вигляді, експерту надаються регістри бухгалтерського обліку у роздрукованому вигляді, обов'язково завірені в установленому порядку.

Також відповідно до п.3.1. ст.3 Наказу Мінфіна України від 24 травня 1995 року № 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» зареєстрованого в Мінюсті України 5 червня 1995 року за № 168/704 облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, машинні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Обліковий регістр відповідно до вимог пункту 4 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» має містити: назву; період реєстрації господарських операцій; прізвища відповідальних осіб, їх підписи.

При дослідженні облікових регістрів карток рахунку 6857 за 2012-2013 роки, судом встановлено, що дані документи є роздруківкою з електронного носія, яка завірена круглою печаткою ТОВ «Агрома» №1 з нерозшифрованим підписом, що є порушенням вищевказаних вимог пункту 4 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З огляду на допущені порушення вимог закону, касові книги за 2013 і 2014 роки та облікові регістрів карток рахунку 6857 ТОВ «Агрома» за період 2012-2013р.р. не відповідають правилам допустимості статті 59 ЦПК України.

В аналітичному обліку ТОВ «Агрома», в картці 6857 рахунку, відображено внесення грошових коштів по договору про фінансову допомогу на зворотній основі безпосередньо на розрахунковий рахунок підприємства у банківський установі (балансовий рахунок 311), так 18.06.2012 внесено 20.000,00 гривень (філія ПАТ «Кредитпромбанк»); 09.08.2012 внесено 30.000,00 гривень (ПАТ АТ «АКБ «Базис»); в липні 2012 внесено 400.000,00 та 100.000,00 гривень (філія ПАТ «Кредитпромбанк»), всі ці господарські операції відображені в аналітичному обліку з призначенням «ОСОБА_3. ОСОБА_7 про фінансову допомогу на зворотній основі», проте не вказані у реєстрі платіжних документів в уточненій позовної заяві, та не враховані при розрахунку позовних вимог.

В оборотно-сальдових відомостях по рахунку 6857 та в картках рахунку 6857 ТОВ «Агрома» станом на 01 січня 2012 року наявне дебетове сальдо в розмірі 1.864.000,00 гривень, тобто в бухгалтерському обліку відображені господарські операції по аналітичному обліку з «розрахунків за кредитами та позиками» з ОСОБА_3, які існували також і до 01 січня 2012 року, а відтак, в межах документів наданих позивачем, через відсутність договору (або договорів) про фінансову допомогу на зворотній основі, укладених між ТОВ «Агрома» та ОСОБА_3 не надається можливим встановити строки виникнення та сплати даної заборгованості, визначити мету та підстави здійснених виплат сторонами, з обовязковим дослідженням всіх первинних документів - звітів касира з додаванням всіх видаткових та прибуткових касових ордерів у спірний період, а також зясувати чи здійснювались виплати в межах однієї господарської операції.

У Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за № 168/704, в пункті 2.1. визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в межах наданих позивачем документів, через відсутність договору (або договорів) про фінансову допомогу на зворотній основі, укладених між сторонами є неможливим встановити строки виникнення та сплати даної заборгованості, як і без дослідження всіх первинних документів - звітів касира з додаванням всіх видаткових та прибуткових касових ордерів за спірний період, складеними згідно вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженим постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637, не надається можливим зробити висновок про документальне підтвердження даних господарських операцій та обґрунтовано встановити наявність або відсутність боргу.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність належного документального підтвердження заборгованості в сумі 2571000,00 гривень у відповідача перед позивачем є помилковим.

При цьому, суд відхиляє висновок судової економічної експертизи № 585 ХНДІСЕ ім. Засл.проф. ОСОБА_6 від 29 березня 2016 року, про документальне підтвердження наявності заборгованості відповідача, внаслідок неповноти проведеного дослідження, необґрунтованості та суперечності іншим матеріалам справи.

Представник позивача, не дивлячись на вищенаведені недоліки висновку судової економічної експертизи № 585 від 29 березня 2016 року, повідомив про відсутність в нього клопотань про призначення нової (повторної) експертизи, хоча відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Крім того, ТОВ «Агрома» не доведено отримання ОСОБА_3 вимоги про сплату позивачу грошових коштів в сумі в сумі 2.571.000,00 від 18 червня 2015 року. Позивач на підтвердження отримання вимоги відповідачем надав суду копії: рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 11 серпня 2014 року, номер відправлення 643, відділення поштового звязку - 23 (м. Харків) та фіскального чеку від 16 квітня 2014 року, відділення поштового звязку - 52 (м. Харків), номер відправлення 578 (т.1, а.с.71), опису вкладення в цінний лист на імя відповідача без дати і номеру поштового відправлення та фіскального чеку від 18 червня 2015 року, відділення поштового звязку - ХД УППЗ Укрпошта ЦПЗ-7 (м.Харків), без номеру поштового відправлення, підтвердження його отримання (т.1, а.с.128). Реквізити поштових документів не узгоджується між собою, так отримання вимоги за документами позивача відбулось 26 серпня 2014 року, тобто майже на один рік раніше висунення самої вимоги від 18 червня 2015 року.

Окрім цього, не співпадають номери самих поштових відправлень, номери відділень поштового звязку, форма вкладення в цінний лист не відповідає вимогам пункту 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою КМУ від 5 березня 2009 року № 270, оскільки на примірнику опису, що видається відправникові має бути вказаний номер поштового відправлення, а наданий позивачем опис такого номеру не містить, як не місить розбірливого відбитку штемпеля з датою відправлення.

Сам по собі фіскальний чек від 18 червня 2015 року, не може слугувати доказом отримання відповідачем вимоги, оскільки також не має номеру поштового відправлення, підтвердження його отримання, а також не має і відомостей який саме документ було відправлено та його відправника. Текст вимоги на яку посилається позивач відсутній.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено як наявності самого боргу ОСОБА_3 перед ТОВ «Агрома», його розміру (за наявності), так і факту настання строку сплати боргу, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.ст.86,88 ЦПК України з позивача на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 11088 грн. у якості відшкодування витрат за проведення ХНДІСЕ судово-економічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п.2,4 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Печенізького районного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні позовуТОВ «Агрома» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних витрат.

Стягнути з ТОВ «Агрома» на користь ОСОБА_3 11 088 грн. у якості компенсації судових витрат за проведення судової економічної експертизи.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_2