Справа № 664/498/17
Провадження № 2/654/752/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2017 м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Охтень А.А.,

при секретарі - Шешеня М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голопристанського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 вересня 2015 року вона передала відповідачці у борг грошові кошти в сумі 10000 грн. на умовах строковості та обов'язку повернути їх до 17.10.2015 року. В підтвердження отримання коштів та строку їхнього повернення боржницею було написано розписку. У вказаний день ОСОБА_2 отриману суму позики не повернула, а тому нею була написана ще одна розписка в якій остання зобов'язалася сплачувати 10% щомісяця та повернути кошти частинами. На неодноразові вимоги позивача стосовно повернення їй коштів позичальниця не реагує та до теперішнього часу кошти не повернула. В зв'язку з цим, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 10000 грн., відсотки за користування коштами за період з 17.10.2015 по 17.02.2017р. в сумі 16000 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., а всього в сумі 26640 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17 вересня 2015 року, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень строком на один місяць тобто до 17 жовтня 2015 року та зобов'язалася повернути всю суму коштів у вказаний день.

Як вбачається з розписки позичальниці від 17.10.2015 року, у визначений сторонами строк повернення суми позики не відбулося, в зв'язку з чим боржниця взяла на себе зобов'язання сплачувати 10% щомісяця на суму боргу до її повернення.

В ході розгляду справи відповідачем не було підтверджено повернення суми боргу в повній чи частковій мірі, а отже суд приходить до висновку про наявність невиконаного зобов'язання зі сторони боржника.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (положення ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи з вищевикладених обставин справи та положень матеріального права, суд вважає, що з ОСОБА_2 га користь позивача підлягає стягненню сума позичених коштів в розмірі 10000 грн. та проценти за період заявлений ОСОБА_1 (з 17.10.2015 по 17.02.2017) в сумі 16000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, а отже позивачу також підлягає компенсації сплачений нею судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 10000 грн., проценти в сумі 16000 грн. та судові витрати в сумі 640 грн., а всього на суму 26640 (двадцять шість тисяч шістсот сорок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через Голопристанський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти з дня отримання його копії.

Суддя: А. А. Охтень