Провадження №2/522/8379/17
08 вересня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.
при секретарі Іскрич В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. При цьому, посилається на те, що відповідач не піклується про дітей, ухиляється від їх виховання, матеріально не забезпечує.
Позивач, будучи сповіщеною належним чином, до суду не з'явилась, надавши суду письмову заяву, по якій просить суд позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності,
Відповідач, будучи сповіщеною належним чином, до суду не з'явилася без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи можливий розгляд за її відсутності суду не надавала та не заявляла.
Орган опіки та піклування Приморської РА ОМР, будучи сповіщеним належним чином, до суду не з'явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлявся.
Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, ознайомившись та дослідивши матеріли справи, надані докази, вважає за можливе позов задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України.
По справі встановлені наступні фактичні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, є бабусею неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З матеріалів справи вбачається, що батько дітей ОСОБА_5, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.12.2007 року, яке набрало законної сили 31.12.2007 року позбавлений батьківських прав стосовно неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Мати дітей - ОСОБА_2 разом з дітьми зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією довідки з місця проживання про склад родини та реєстрацію № 902 від 04.07.2017 року.
З січня 2017 року неповнолітні діти, проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та знаходяться на повному її утриманні, дані обставини підтверджується заявами ОСОБА_3, ОСОБА_4, характеристикою сусідів та довідкою зі школи.
З висновку органу опіки та піклування Приморської РА ОМР від 07.09.2017 року № 01-11/1313 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітніх дітей вбачається, що ОСОБА_2, тривалий час не виконувала своїх батьківських обов'язків, застосовувала фізичне насилля над дітьми, перебуваючи в нетверезому стані вигнала неповнолітніх дітей з квартири. Жодних особистих речей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мати не надала, медичним обстеженням не займалася. Всі питання щодо виховання та утримання неповнолітніх дітей вирішуються ОСОБА_1.
Відповідно до висновку про стан здоров'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, заперечень проти оформлення піклування не має, згідно довідки від 22.07.2017 року
Відповідно до довідки від 14.06.2017 року № 511 КУ «Міський психіатричний диспансер» та довідки від 22.06.2017 року № 485 КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я», позивач на обліках не значиться.
Згідно довідки серії ІАА № 0222835, наданою Департаментом інформаційних технологій МВС України, ОСОБА_1, на території України станом на 18.07.2017 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.
За результатами бесіди з дітьми службою в справах дітей Одеської міської ради, встановлено, що неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не заперечують проти позбавлення батьківських прав матері та встановлення над ними піклування ОСОБА_1, з якою в них склалися добрі та довірливі стосунки.
Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача та призначити ОСОБА_1 піклувальником над дітьми.
Згідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.
Вихованням неповнолітньої дитини займається позивач, відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню, тобто не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя.
Згідно до ст. 164 СК України одними з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
У відповідності до ст. 3 вищезгаданої Конвенції, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Також, згідно Конвенції про права дитини суд бере до уваги, що, як зазначено в Декларації прав дитини, «дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження»,
Суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітніх, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини.
З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги позицію органу опіки та піклування, свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками відносно дітей, суд приходить до висновку про наявність передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.
Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідач є працездатною людиною за станом здоров'я та спроможна платити аліменти на утримання дитини.
Доказів того, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштована суду не надано.
Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний Бюджет на 2017 рік» передбачено, що у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - з 01 січня 2017 пo 30 квітня -1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць
Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дітей.
Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 17.07.2017 року.
Згідно вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повно і всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, що були досліджені в судовому засіданні, вирішив справу згідно із законом.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 121, 213, 214, 215, 223, 224, 225, 226, 294 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 166 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 889,00 гривень, щомісячно, з дня пред'явлення позову, тобто, з 17 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7, допустивши негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць..
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 889,00 гривень, щомісячно, з дня пред'явлення позову, тобто, з 17 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8, допустивши негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, якій не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Ю. Бойчук