Справа №263/2436/17 Провадження № 2/263/982/2017
24 травня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Кірякової Н.П., при секретарі Соколової О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,
Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, вказавши, що 14.08.2014 року відповідачкою було складено розписку, відповідно до якої вона взяла у неї в борг грошову суму в розмірі 40 000 грн., під 19 % річних, на строк 1 рік з 14.08.2014 р. по 14.08.2015 р. До теперішнього часу відповідачка борг та відсотки за розпискою не повернула, у зв'язку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 40 000 грн., 19% річних, що складає 22 800 грн.
У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 6 ОСОБА_3 Європи «Про захист прав людини та основних свобод» від 04.11.1950 року, ратифікованою згідно із Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановлений законом.
За таких обставин, враховуючи граничні строки розгляду справи, з урахуванням думки позивачки та її представника, які не заперечували проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачки за наявними в справі доказами.
Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно договору позики (розписки) від 14.08.2014 р. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 у борг грошові кошти в сумі 40 000 грн. під 19% річних та зобовязалася повернути суму боргу до 14.08.2015 р.
Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
За таких підстав позовні вимоги в частині стягнення суми боргу підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно договору позики (розписки) від 14.08.2014 р. гроші у борг відповідачці були передані під 19% річних. Звернулась до суду позивачка 20.02.2017 р. Сума процентів з 14.08.2014 р. по 14.08.2015 р складає 7600 грн., з 14.08.2015 р. по 14.08.2016 р. - 7600 грн., з 14.08.2016 р. по день звернення до суду 20.06.2017 р. сума процентів складає 3800 грн., а всього сума заборгованості по процентах складає 19 000 грн., тому вимоги про стягнення процентів підлягають частковому задоволенню.
У порушення умов договору позики (розписки) від 14.08.2014 року, відповідачка свої зобов'язання до теперішнього часу у повному обсязі не виконала, тому вказана у позовній заяві сума боргу підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки, також суд стягує проценти за договором позики (розписки).
Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивачки про стягнення з відповідачки на її користь суми боргу та процентів. за договором позики (розписки).
Керуючись ст. 612, 625, 1046, 1047, 1048 ЦК України, ст.ст.10, 11, 59, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики (розписки) від 14.08.2014 р. в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень та проценти
за договором позики (розписки) від 14.08.2014 р. в розмірі 19 000 (девятнадцять тисяч) гривень.
У решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем по справі заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Н.П.Кірякова