АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 761/9319/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Маліновська В.М.
Провадження № 22-ц/796/5545/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, про стягнення боргу та процентів за договором позики, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_2, про визнання договору позики недійсним,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4, в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення боргу та процентів за договором позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 борг за зобов'язаннями спадкодавця ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 480 000 грн., але в межах вартості майна, отриманого у спадщину.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 борг за зобов'язаннями спадкодавця ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 480 000 грн. але в межах вартості майна, отриманого у спадщину.

Стягнуто з ОСОБА_4, в інтересах якого діє його мати ОСОБА_2, на користь ОСОБА_5 борг за зобов'язаннями спадкодавця ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 480 000 грн. але в межах вартості майна, отриманого у спадщину.

Стягнуто з ОСОБА_4, в інтересах якої діє її мати ОСОБА_2, на користь ОСОБА_5 борг за зобов'язаннями спадкодавця ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 480 000 грн. але в межах вартості майна, отриманого у спадщину.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1, ОСОБА_6, неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4, в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_2, на користь ОСОБА_5 судові витрати, які складаються із судового збору і витрат на проведення експертизи, на загальну суму 13 963,40 грн., тобто по 3 490,85 грн. з кожного.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_4, в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_2, про визнання договору позики недійсним залишено без задоволення.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, просили вказане рішення суду першої інстанції скасувати частково та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5, задовольнивши зустрічні вимоги. Посилаються на порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначають, що ОСОБА_5 пропустив шестимісячний строк пред'явлення вимоги до спадкоємців ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому у суду були відсутні підстави для задоволення його вимог. Суд також не звернув уваги на те, що судово-почеркознавча та судово-технічна експертизи (висновки від 29 вересня 2014 року № 7675/7676/14-32 та від 09 лютого 2017 року № 20029/1634/2091/2092/17-33) були проведені на підставі різних примірників договорів позики. До того ж в ході дослідження експертом був встановлений сторонній вплив на документ. Відтак, зазначені висновки не могли бути прийняті судом як доказ у даній справі.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 і представник ОСОБА_2 підтримали апеляційні скарги та просять їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_6 вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 і представника ОСОБА_8 підлягають задоволенню.

В судове засідання позивач за основним позовом ОСОБА_5 та представник третьої особи Органу опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві де ржавої адміністрації не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2011 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_7(позичальник) був укладений договір позики. За умовами договору ОСОБА_5 передав, а позичальник ОСОБА_7 прийняв у власність 1 920 000,00 грн. (яка є еквівалентом 240 000 доларів США) та зобов'язався їх повернути протягом 12 місяців.

У п.2 договору позики зазначено, що грошові кошти передані позикодавцем позичальнику до підписання даного Договору, підтвердження цього, є підписання сторонами цього договору. Термін повернення позики становить 12 місяців з моменту отримання коштів, тобто до 28 грудня 2012року. Підтвердженням повернення є розписка написана позикодавцем про розрахунок з ним.

Пунктом 3 договору позики передбачено, що у разі неповерення позичених коштів у встановлений п.2.2. термін позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням пені в розмірі 1% від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення (а. с. 91, т. 3).

08 квітня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення боргу та процентів за договором позики.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. За клопотанням представника позивача у судовому засіданні 18 липня 2013 року в порядку ст. 37 ЦПК України до участі у справі залучено його правонаступників: ОСОБА_1, ОСОБА_6, неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4, в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_2

За час розгляду справи ОСОБА_5 неодноразово змінював позовні вимоги.Остаточно просив стягнути з спадкоємців позичальника відповідачів по справі заборгованість за договором позики в сумі 1 920 000,00 грн., три проценти річних за користування коштами в сумі 288 000,00 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 33 177 600,00 грн. а всього 33 657 600,00 грн.

Заперечуючи підписання ОСОБА_7 договору позики, відповідач ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_4, в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_2, про визнання договору позики недійсним.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5, стягнувши з відповідачів суму боргу за договором позики 1920 000,00 грн. по 480 000 грн. з кожного.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність ОСОБА_1 факту не укладення договору позики між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 Відповідно, суд законно та обґрунтовано поклав на відповідачів, які є спадкоємцями позичальника ОСОБА_7, обов'язок виконати грошове зобов'язання перед позикодавцем.

За статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною другою ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визаченої кількості речей.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_5, відповідачі посилалися на те, що ОСОБА_7 у позивача будь-яких коштів у позику не брав, договір позики не підписував.

В ході розгляду справи за клопотаннями сторін судом неодноразово призначалися експертизи з приводу визначення належності підпису у договорі позики ОСОБА_7 та підробки договору.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 07 березня 2014 року № 14426/14427/13-32 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_7 у стовбці «Позичальник» в графі «ОСОБА_7.» у договорі позики від 28 грудня 2011 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підпис від імені ОСОБА_7 у стовбці «Позичальник» в графі «ОСОБА_7.» у договорі позики від 28.12.2011р. виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_7 (а. с. 181-190 т. 2).

Після надходження справи разом з вказаним висновком до суду ОСОБА_5 зазначив, що у нього є декілька примірників договору позики. Пояснив це тим, що один примірник договору був складений та підписаний ОСОБА_7 до передачі коштів, а інший - під час передачі коштів у його присутності. На експертизу його представник позивача помилково надав той примірник, який був підписаний ОСОБА_7 до передачі коштів.

За клопотанням позивача ОСОБА_5 04 червня 2014 року по справі була призначена повторна судово-почеркознавча експертиза (а. с. 237, т. 1).

За результатами проведення судової почеркознавчої експертизи другого оригіналу примірника договору позики від 28.12.2011р. висновком експертів від 29.09.2014р. № 7675/7676/14-32 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_7 у стовпці «позичальник» в графі «ОСОБА_7.» у договорі позики від 28.12.2011р. виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічним засобів. Підпис від імені ОСОБА_7 у стовпці «Позичальник» в графі «ОСОБА_7.» у договорі позики від 28.12.2011р. виконаний ОСОБА_7 (а.с.247-251 т.2).

Ухвалою Шевченківського районного суд міста Києва від 02 лютого 2015 року в справі було призначено судову технічну експертизу договору позики від 28.12.2011 р. (а. с. 71-72, т. 3).

Згідно висновку експертів від 17 липня 2015 року № 33983400/15-34/3401/3402/15-33 за результатами проведення судової технічної експертизи другого примірника договору позики від 28 грудня 2011 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_7 у договорі позики від 28 грудня 2011 року виконаний кульковою ручкою, спорядженою пастою сіро-синього кольору. Підпис від імені ОСОБА_5 у договорі позики від 28 грудня 2011 року виконаний пишучою ручкою, спорядженої чорнилом чорного кольору. Досліджуваний договір позики від 28 грудня 2011 року піддавався впливу сторонньої рідини та термічному впливу у напрямку з лицьової сторони аркушу, що призвело до штучного зістарювання документу. Зазначений сторонній вплив на досліджуваний документ, внаслідок зміни властивостей барвних речовин його реквізитів, може стати причиною неможливості надання відповіді на поставлені питання. Відповісти на питання ухвали «у якій послідовності виконувались реквізити договору позики від 28 грудня 2011 року?» не видається можливим у зв'язку з відсутністю дозволу судді на застосування таких методів, яка вологе копіювання та механічне зняття тонеру деяких штрихів друкованого тексту у досліджуваному документі. Відповісти на питання ухвали «чи нанесений текст договору позики від 28 грудня 2011 року у той час, яким датовано даний документ, не видається можливим у зв'язку з відсутністю впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення часу виконання друкованих текстів, виконаних з використанням друкуючого пристрою з лазерним способом друку. Відповісти на питання ухвали «- чи виготовлено рукописний текст - підпис ОСОБА_5 на договорі позики від 28 грудня 2011 року у той час, яким датовано документ?» не видається можливим у зв'язку з відсутністю в експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення абсолютного часу нанесення штрихів рукописних записів та підписів, виконаних чорнилами. Питання «- чи виготовлено рукописний текст - підпис ОСОБА_7 на договорі позики від 28 грудня 2011 року у той час, яким датовано документ?» не вирішувалось у зв'язку з тим, що суддею не надано письмовий дозвіл на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих (досліджуваному та порівняльних) документах. Відповісти на питання ухвали «- чи виконаний (надрукований) текст договору позики від 28 грудня 2011 року та підпис померлого ОСОБА_7 на договорі позики від 28 грудня 2011 року у різний проміжок часу?» не видається можливим у зв'язку з неможливістю встановити час нанесення друкованого тексту у договорі позики від 28 грудня 2011 року (а.с. 114-120 т. 3).

Щодо проведених у справі експертиз судом було заслухано пояснення експертів ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які проводили судово-технічну експертизу. Експерти пояснили, що для дослідження документу в частині питання: «- у якій послідовності виконувались реквізити договору позики від 28.12.2011р.?» були використані методи дослідження без пошкодження документу, оскільки дозвіл судом на застосуванні інших методик не надавався. Для того, щоб відстежити, що було нанесено першим текст чи підпис проводиться технічна експертиза документу, однак її можна провести тільки в тому випадку коли наявний дозвіл на вирізання штрихів рукописних записів у всіх наданих документах, проведення вологого копіювання та зняття штрихів тонеру у місцях перетинання тексту та підпису.

У подальшому під час розгляду справи ОСОБА_5 надав дозвіл на застосування методів під час проведення експертизи, які можуть призвести до пошкодження цілісності тексту договору позики та заявив клопотання про судову технічну експертизу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року в справі було призначено додаткову судову технічну експертизу договору позики від 28 грудня 2011 року (а.с. 226-228, т. 6).

Відповідно до висновку експерта від 09 лютого 2017 року № 20029/16-34/2091/2092/17-33 за результатами проведення судово-технічної експертизи встановлено, що встановити час нанесення друкованого тексту у досліджуваному договорі позики від 28 грудня 2011 року та його відповідності зазначеному датуванню документу не видається за можливе у зв'язку із відсутністю впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення часу виконання друкованих текстів, виконаних з використанням друкуючого пристрою з лазерним способом друку. Встановити час виконання підпису від імені ОСОБА_7 у графі «Позичальник» у договорі позики від 28 грудня 2011 року, а також встановити відповідність часу виконання цього підпису зазначеному датуванню документу не видається можливим по причині виявлення стороннього випливу на документ у вигляді дії рідини та/або температурного впливу, що могло бути наслідком неналежного зберігання документу або його штучним зістарюванням. Встановити час виконання підпису від імені ОСОБА_7 у графі «Позикодавець» у договорі позики від 28 грудня 2011 року, а також встановити відповідність часу виконання цього підпису зазначеному датуванню документу не видається за можливе по причині відсутності у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення абсолютного часу нанесення штрихів рукописних записів та підписів, виконаних чорнилами. У досліджуваному договорі позики від 28 грудня 2011 року підпис від імені ОСОБА_7 в графі «позичальник», що виконаний кульковою ручкою, споряджений пастою сіро-синього кольору, був нанесений після виконання друкованого тексту. У досліджуваному договорі позики від 28 грудня 2011 року підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Позикодавець», що виконаних кульковою ручкою, спорядженою чорнилами чорного кольору, був нанесений після виконання друкованого тексту. Встановлений сторонній вплив на досліджуваний документ у вигляді дії рідини та/або температурного впливу, що могло бути наслідком неналежного зберігання документу або його штучним зістарюванням, та що ймовірно призвело до зміни властивостей барвних речовин його реквізитів, не виключає можливості ускладнення надання відповіді на поставлені питання або взагалі їх унеможливлює (а.с. 246-250 т. 6).

Враховуючи вказані висновки експертів, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 та стягнув заборгованість за договором позики з відповідачів.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянтів на те, що почеркознавча експертиза та судово-технічна експертиза документів були проведені на підставі примірників різних договорів, оскільки такі посилання не відповідають матеріалам справи.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_5 пропустив шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до спадкоємців ОСОБА_7 є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 звернувся первісно з позовом до ОСОБА_7 в квітні 2013 року, про смерть останнього дізнався в процесі розгляду справи. (а.с.23 т.1). У вересні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори з вимогою кредитора від 02 вересня 2013 року, в якій просив включити кредиторські вимоги за договором позики від 28 грудня 2011 року в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого ОСОБА_7 про наявність відповідної заборгованості (а.с.190 т.1, 32-33 т.2, 167-168 т.4).

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідачі не висували заперечень, що одержане у спадщину майно ОСОБА_7 менше суми боргу за договором позики від 28 грудня 2011 року. Встановивши, що вартість одержаного відповідачами у спадщину майна перевищую суму боргу за договором позики та поклавши на відповідачів обов'язок сплатити борг ОСОБА_5, суд першої інстанції безпідставно зазначив у резолютивній частині рішення про обмеження стягнення коштів з відповідачів вартістю майна, отриманого у спадщину. Оскільки резолютивна частина рішення про стягнення боргу з відповідачів визначає умови стягнення заборгованості, розмірі якої правильно визначив суд першої інстанції, і це може потягти труднощі у його виконанні, колегія суддів на підставі ст. 303 ЦПК України дійшла висновку про необхідність виходу за межі апеляційної скарги - змінити рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 10 березня 2017 року шляхом виключення з його резолютивної частини посилання на обмеження стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_1, ОСОБА_6, неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4, в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_2, «в межах вартості майна, отриманого у спадщину».

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, задовольнити частково.

Змінити рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року.

Виключити з резолютивної частини рішення посилання на обмеження стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_1, ОСОБА_6, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_2, «в межах вартості майна, отриманого у спадщину».

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді