1Справа № 2-1577/11 6/335/87/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Ровенській В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2011 року, стягувачу 07.12.2011 року видано виконавчий лист №2-1577/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 200 000 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн., а всього стягнути суму у розмірі 201 820 грн.

03.05.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, в якій зазначила, що строк предявлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин, оскільки вона тривалий час мешкала в іншому місті, просить поновити пропущений строк для предявлення виконавчого листа до виконання.

В судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися, про день та час судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Їх не явка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2010 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 200 000 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн., а всього стягнута сума у розмірі 201 820 грн.

07.12.2011 року видано виконавчий лист №2-1577/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики у розмірі 200 000 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн., а всього стягнута сума у розмірі 201 820 грн.

Постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ВП №42478031 від 24.12.2014 року виконавчий лист повернуто стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст.ст. 47, 50 Закону України „Про виконавче провадження, оскільки відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, квартира, яка належить боржнику знаходиться в іпотеці у банківській установі.

Статтею 368 ЦПК України передбачена процедура звернення судових рішень до виконання, зокрема зазначеною статтею встановлено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України „Про виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

За змістом ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які вадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Строк пред'явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред'явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Строки предявлення виконавчого листа до виконання передбачені ст. 22 Закону України „Про виконавче провадження, так відповідно до вимог зазначеної статті, виконавчі документи, видані на підставі рішення суду можуть бути предявлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, такий строк встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" №6 від 07 лютого 2014 року, перевіряючи додержання строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення ст. 22 Закону України „Про виконавче провадження, так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання.

Порядок вирішення питань про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання врегульовано ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження та ст. 371 ЦПК України.

Відповідно до вказаних правових норм стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. При цьому стягувачам, які пропустили зазначений строк з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Процесуальний порядок поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання встановлений ч. 2 ст. 371 ЦПК, а саме: заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 371 ЦПК України підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК та інші нормативно-правові акти не містять, поважність причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюється в кожному конкретному випадку. Разом з тим, такими причинами можуть бути в тому числі: тяжка хвороба, безпорадний стан, тривале відрядження, інші обставини, які свідчать про відсутність у особи об'єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

Оскільки причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд відповідно до ст. 212 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Згідно положень ст. 26 зазначеного закону, пропуск встановленого строку пред'явлення виконавчих документів до виконання є підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Станом на теперішній час рішення суду не виконано.

В силу ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Крім того, виконання судового рішення є обов'язком відповідача з часу набрання рішення законної сили.

Правосуддя здійснюється не лише в результаті розгляду і вирішення цивільної справи, а за умов реального захисту прав, свобод та інтересів учасників цивільного судочинства, що можливо при реалізації судових рішень і перш за все в порядку їх примусового виконання у процедурах виконавчого провадження, передбачених Законом України „Про виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, враховує, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено.

Враховуючи, що виконавчий лист повернутий постановою державного виконавця, заявниця тривалий час проживала в іншому місті, що свідчить про відсутність у неї обє"ктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки, тому заява ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2-1577/2011 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 197, 371 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Визначити причину пропуску строку для предявлення виконавчого документу №2-1577/2011 від 07.12.2011 року поважною.

Поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа №2-1577/2011 від 07.12.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Ю.В.Геєць