Справа №: 272/1274/16-ц
Провадження № 2/272/84/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Т.О

за участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред"явлення позову та досягнення сином повноліття. Посилалась на те, що з відповідача рішенням Корольовського райсуду стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач фактично не сплачував аліменти, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 18162 грн. Позивачка знаходиться в скрутному матеріальному становищі, перебуває на обліку як малозабезпечена. Син проживає з матір"ю, відвідує гурток бально - спортивного танцю, ходить на заняття з іноземної мови. Крім того син часто хворіє, що потребує витрат на обстеження та лікування.

Позивачка до суду не з"явилася, направила заяви про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує з зазначених вище підстав та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, направив письмове заперечення, в якому зазначив про не визнання позовних вимог, просив в задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити в його відсутність за участі його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених в письмових запереченнях та пояснив, що з відповідача стягуються аліменти на утримання сина, він ніде не працює та на його утриманні знаходиться стара мати, яка потребує догляду. ОСОБА_3 не має навіть змоги виплачувати вчасно аліменти, сплачуючи їх лише частково. Вважає, що позивач не надала доказів того, що вона буде нести додаткові витрати на дитину в майбутньому аж до повноліття, тому просить відмовити з задоволенні позовних вимог в зв"язку з безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Згідно рішення Корольовського районного суду від 25.05.2012 року шлюб між сторонами розірвано, малолітнього сина залишено при матері - ОСОБА_2 (а.с.3). На підставі виконавчого листа від 07.11.2011 року виданого Корольовським районним судом м. Житомира з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.5). Згідно довідки - розрахунку Андрушівського районного відділу ДВС, що додана позивачем до позовної заяви, ОСОБА_3 має заборгованість по аліментам, яка станом на 01.11.2016 року становить 18162 грн. 90 коп. (а.с.6). Позивач працює прибиральником в КП "ВЖРЕП" № 16 ЖМР та отримує заробітну плату в розмірі 725 грн. 00 коп. щомісячно, а також вона знаходиться на обліку в Корольовському РУПСЗН м. Житомира та отримує соціальну допомогу як малозабезпечена сім"я в розмірі 705 грн. 13 коп. щомісячно, що підтверджується довідками (а.с.7-8).

Із консультативного висновку спеціаліста та ультразвукового дослідження вбачається, що ОСОБА_4 проходив обстеження в приватній клініці "Медібор" 03.11.2016 року та 08.11.2016 року, за що відповідно позивачем сплачено 380 грн. (а.с.9.10, 12). Згідно квитанцій, доданих до позовної заяви позивачем було сплачено за відвідування сином гуртка бально-спортивного танцю по 120 грн. за вересень та жовтень 2016 року (а.с.13). Згідно довідки ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_4 відвідує заняття з англійської мови, за які сплачено по 104 грн. за вересень та жовтень 2016 року (а.с.14). Згідно копії квитанції та копії путівки туристичної фірми, позивач із сином перебувала на морі, за що сплачено 3000 грн. (а.с.11).

Із довідки, виданої виконкомом Андрушівської міської ради від 03.01.2017 року № 15 видно, що відповідач проживає в АДРЕСА_1 разом з матір"ю ОСОБА_6, 1945 року народження. Копією трудової книжки № 3053519 від 06.04.1995 року виданої на ім"я ОСОБА_3 вбачається, що з 2013 року відповідач офіційно не працює, тобто не має стабільного доходу, однак він періодично сплачує аліменти, та його заборгованість станом на 01.01.2017 року становить 8458 грн. 70 коп., що підтверджується довідкою-розрахунок виданою Андрушівським районний відділом ДВС.

Положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частини 2,3 ст.185 СК).

Таким чином позивач надала докази про витрати, які нею були понесені на потреби пов»язані з розвитком дитини та її оздоровленням , однак вимог про стягнення частини понесених витрат з відповідача не заявляла.

Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як зазначено вп.3 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст. 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав (частина друга статті 166 Сімейного кодексу України); застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину (частина пята статті 216 Цивільного кодексу України; далі ЦК).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача по 3000 грн. щомісячно до повноліття дитини, однак виходячи із змісту позовної заяви позивач лише припускає наявність потреб дитини, що охоплюється даною сумою, однак позивач не зазначає та не підтверджує ніякими доказами, що в майбутньому у неї можуть виникнути додаткові витрати і чому саме на таку суму.

Виходячи з наведеного, розглядаючи справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку про відмову в позові , що не позбавляє позивача права вирішити свій спір у інший передбачений законом спосіб, в тому числі шляхом стягнення коштів фактично витрачених , оскільки суд самостійно не може вийти за межі позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:В. М. Палазюк