РІШЕННЯ

іменем України

"14" вересня 2017 р. 145/1145/17

2/145/674/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Смоляк Л.С Тиврівського районного нотаріального округу 20.06.2006 року, за реєстром №1129.

За даною адресою зареєстрована вона, а також її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач в 2012 році виїхав в Російську Федерацію там створив свою сім'ю, забрав всі свої особисті речі і з того часу в квартирі не проживає і немає наміру повертатися.

Вона, як власниця квартири, має право користуватись і розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд, але не може цього зробити через те, що відповідач зареєстрований в її квартирі.В даний час вона має намір оформити субсидію, але факт реєстрації відповідача ускладнює це зробити.

Вона декілька разів пропонувала відповідачу добровільно знятися з реєстрації, він кожний раз обіцяє приїхати і це зробити, але до цього часу з реєстрації не знявся. Вважає, що відповідач втратив право на проживання в її квартирі, оскільки не є членом її сім'ї, виїхав з квартири без наміру повернутися, створив свою сім'ю, майже п'ять років проживає в Російській Федерації, там має постійну роботу.

Просить визнати ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з'явилися. Представник позивача ОСОБА_5 подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився. Представник відповідача ОСОБА_6 подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає, а також заяву відповідача ОСОБА_2, який позов визнає повністю, просить його задоволити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 - власниця квартири АДРЕСА_1, що стверджується договором дарування від 20.06.2006, посвідченим приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С за реєстром №1129. Нерухомий об'єкт, вказаний у договорі 26.06.2006 р. зареєстрований в КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №9 за реєстровим №3 .

У вказаній квартирі зареєстровані позивачка ОСОБА_1 та а також її син ОСОБА_2, 1996 р.н., але з 2012 року відповідач в квартирі не проживає, що стверджується Домовою книгою для прописки реєстрації) громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 (а.с.10-12), довідкою Сутисківської селищної ради №1253 від 22.06.2017 року (а.с.14).

Відповідач в 2012 році виїхав в Російську Федерацію там створив свою сім'ю, забрав всі свої особисті речі і з того часу в квартирі не проживає, на неї не претендує та немає наміру повертатися, що стверджується його заявою від 03.08.2017 р. та актом обстеження матеріально-побутових умов від 22.06.2017 р. (а.с.13).

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так як відповідач втратив право на проживання в квартирі позивачки, оскільки не є членом її сім'ї, виїхав з квартири, майже п'ять років проживає в Російській Федерації, створив там свою сім'ю, має постійну роботу.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст.16, 383, 391, 405, 406 ЦК України, ст.ст.6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ратушняк І. О.