Справа №333/2139/17
Провадження №2-о/333/181/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

присяжних: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі Кунець В.В.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, цивільну справу №333/2139/17за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної радиОСОБА_6 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, заінтересована особа: ОСОБА_7 -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заяви зазначено наступне.

ОСОБА_5, 15.08.1992р.н., який мешкає за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Стульневе, вул. Перемоги, буд. 81, знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 18.04.2017р. З раннього дитинства, після перенесеної родової травми та гнійного менінгоенцефаліту, страждає розумовою відсталістю з епісиндромом. Епілептичні напади часті, мають місце дісфорії, порушення поведінки. Неодноразово лікувався у психіатричних лікарнях, є інвалідом 2 групи. За Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 24.02.2011 р. ОСОБА_5 визнаний недієздатним. За Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 26.01.2015 р. опікуном призначена мати хворого ОСОБА_7. Остання госпіталізація в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 15.11.2016р по 17.01.2017р з діагнозом: "Помірно розумова відсталість (неглибока імбецильність) внаслідок резидуальної енцефалопатії з правостороннім геміпарезом. Епісиндром, часті поліморфні судомні напади". Згідно з Рішенням місцевого суду Комунарського району м. Запоріжжя від 24.06.2016 р та 17.11.2016р. застосовувалась примусова госпіталізація. Дана госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану. Зі слів матері-опікуна: не спить, збуджений, розбив вікно в будинку. Зберігаються часті епілептичні напади, останній - 17.04.2017 р. Оглянутий комісією лікарів-психіатрів 18.04.2017 р., яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність) внаслідок резидуальної енцефалопатії з правостороннім геміпарезом, порушенням поведінки. Епісиндром. За психічним станом не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Законний представник ОСОБА_7 не зявилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином.

ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував відносно задоволення даної заяви.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_8 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 18.04.2017 року, ОСОБА_5, страждає на тяжкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність) внаслідок резидуальної енцефалопатії з правостороннім геміпарезом, порушенням поведінки. Епісиндром. За психічним станом ОСОБА_5 не здатний самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу страждає на психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність) внаслідок резидуальної енцефалопатії з правостороннім геміпарезом, порушенням поведінки, епісиндром, на даний час психічний стан останнього погіршився, внаслідок чого він не здатний самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, за рішення суду визнаний недієздатним, в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.279-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_7 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: Запорізька область, Чернігівський р-н, с. Стульневе, вул. Перемоги, 81, до психіатричного закладу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою:м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Головуючий суддя: І.Й. Наумова

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2