УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за касаційною скаргою представника ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 22 травня 2013 року між нею та ОСОБА_5 був укладений договір позики, відповідно до умов якого вона позичила останньому грошові кошти у розмірі 17 тис. доларів США, строком до 18 червня 2013 року, що підтверджується відповідною розпискою.

22 травня 2014 року та 19 серпня 2014 року за допомогою системи «Вестерн Юніон» відповідач надіслав їй грошовим переказом суму 600 доларів США.

11 березня 2015 року вона надіслала ОСОБА_5 лист-вимогу про повернення суми позики у розмірі 16 400 доларів США до 25 березня 2015 року.

Враховуючи те, що позичальник не повернув позичених грошових коштів, просила стягнути з нього суму боргу в розмірі 434 651 грн 32 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 5 квітня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в розмірі 434 651 грн 32 коп., яка складається із основної суми позики - 346 860 грн і відсотків - 87 791 грн 32 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2016 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 5 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанцїі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 203, 207, 215, 216, 526, 1047-1049 ЦК України, врахувавши роз'яснення п. 8 постанови пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», надавши доказам належну правову оцінку (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що підпис у розписці від 22 травня 2013 року вчинений не ОСОБА_5, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи Науково-дослідної лабораторії судових експертиз від 26 жовтня 2016 року № 57, призначеної ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 липня 2016 року, відтак відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заявленої суми боргу.

Колегія погоджується з таким висновком.

Рішення є законним та обґрунтованим, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, апеляційний суд із урахуванням встановлених обставин справи дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик