Справа № 450/3013/13 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/1305/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М, Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення 400 000, 00 грн. в межах вартості спадкового майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та стягнення судових витрат.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_4, НОМЕР_5, місце проживання: АДРЕСА_2) 400 000, 00 грн. (чотириста тисяч грн. 00 коп.) в межах вартості спадкового майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнуто з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) в дохід держави 1 827, 00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн.. 00 коп.) судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) в дохід держави 1 827, 00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн.. 00 коп.) судового збору.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2015 року в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_5.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_4 відмовлено повністю.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2015 рокув апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3,яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, подавши 26 грудня 2016 року апеляційну скаргу, у якій зазначає про те, що оскаржуване нею рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що вона є довіреною особою позивачки, ОСОБА_4, з питань щодо захисту прав та інтересів спадкодавця - ОСОБА_7. З 10 липня 2010 року по день смерті ОСОБА_7, на підставі договору про надання правової допомоги здійснювала захист її земельної ділянки від примусового викупу. Таким чином, суд першої інстанції, у відповідності до положень ст. 35 ЦПК України, зобов»язаний був залучити її, як третю особу. А відтак, ухвалення оскаржуваного рішення без залучення її в якості третьої особи, призвело до неповного встановлення обставин справи, оскільки обставини які були предметом доказування насправді існували, що підтверджується договором про надання правової допомоги, умови якого нею добросовісно виконувались та нею витрачались власні кошти на захист інтересів спадкодавця, які не були повернуті ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_4 З вищенаведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

В судове засідання учасники процесу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, їх представники, не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень ОСОБА_5, її представнику ОСОБА_8, представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_9, які про причини неявки суд не повідомили.

Апелянт ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи мотивуючи тим, що не була належними чином повідомлена про судове засідання, що вона немає представника - адвоката, а також мотивуючи тим, що захворіла.

Разом з тим, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №790 ( 793), судова повістка про виклик до Апеляційного суду Львівської області в судове засідання, призначене на 01.03.2017 року, було вручене ОСОБА_3 07.02.2017 року, що спростовує її доводи про неналежне повідомлення про призначене на 01.03.2017 року судове засідання. Крім цього, з врахуванням часу вручення судової повістки, в апелянта було достатньо час для укладення угоди з метою надання правової допомоги, достатньо часу для підготовки до участі у судовому засіданні і явки апелянта та її представника до суду. Доказів на підтвердження перебування на лікуванні, ОСОБА_3 до клопотання про відкладення розгляду справи, не долучила.

За вищенаведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_3 та інших учасників процесу, які у встановленому законом порядку були повідомлені про судове засідання. Крім цього, явка до суду апеляційної інстанції, не є обов»язковою..

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження з огляду на наступне.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов»язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з роз»ясненнями п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов»язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню,суддя - доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої стаття 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 400 000, 00 грн. в межах вартості спадкового майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7. Стягнуто з ОСОБА_6 та з ОСОБА_5 в дохід держави по 1 827, 00 грн. з кожного судового збору.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2015 року в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_5.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_4 відмовлено повністю. Рішення апеляційного суду набрало законної сили.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.01.2015 року, оскаржила особа, яка не брала у часті у розгляді справи, ОСОБА_3, яка вважає, що оскаржуваним рішенням порушені її права та законні інтереси.

Обгрунтовуючи подання апеляційної скарги на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2015 року, яким, на її думку порушуються її права та законні інтереси, апелянт зазначає, що оскаржуваним рішенням порушено її право на повернення особистих коштів, які вона витрачала на захист інтересів спадкодавця, ОСОБА_7, на підставі договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_4 їй не повернули.

На думку колегії суддів, доводи апелянта про те, що то ухвалене Пустомитівським районним судом Львівської області 17 січня 2015 рокуоскаржуване рішення стосується прав та законних інтересів ОСОБА_3, спростовуються наступним.

З договору №07-0910/003 про надання правової допомоги від 10.07.2010 року, укладеного між клієнтом, ОСОБА_4, та виконавцем, ОСОБА_3, вбачається, що клієнт, ОСОБА_10, доручає, а виконавець, ОСОБА_3, бере на себе зобов»язання надавати правову допомогу та представництво з усіх питань, пов»язаних з проведенням органами державної податкової служби, органами прокуратури, Служби безпеки України, правоохоронними органами відбирання пояснень, перевірок, звернень, будь - яких слідчих дій, оперативно - розшукових та інших заходів кримінально - правового впливу за участю чи відносно клієнта або замовника клієнта, а також представництва інтересів клієнта чи замовника клієнта в суді, господарському, адміністративному чи третейському судах, в інших судах, в органах державної податкової служби, в органах прокуратури, органах виконавчої служби, Служби безпеки України, правоохоронних органах, в тому числі і шляхом участі виконавця при відібранні пояснень, здійсненні допиту клієнта чи замовника клієнта чи здійсненні інших слідчих дій з правами, що надані чинним законодавством України заявнику, скаржнику, позивачу, відповідачу, захиснику, в тому числі право подання та відмови від позову, укладення мирової угоди, тощо, виконавець має право вчиняти будь - які інші дії, передбачені законодавством України з метою захисту прав та інтересів клієнта або замовника клієнта.

У договорі №07-0910/003 про надання правової допомоги від 10.07.2010 року, укладеному між клієнтом, ОСОБА_4, та виконавцем, ОСОБА_3, зазначено, що у відповідності до договору про надання послуг від 06.07.2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, замовником клієнта є ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Договором передбачено, що ціна договору (гонорар виконавця), її розмір, порядок оплати, зміни та повернення визначається сторонами додатковими угодами до даного Договору.

Аналізуючи договір №07-0910/003 про надання правової допомоги від 10.07.2010 року, укладений між клієнтом, ОСОБА_4, та виконавцем, ОСОБА_3, колегія суддів приходить до висновку про те, що сторонами договору є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_7 не була стороною цього договору, а відтак відносини за цим договором виникли саме між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Як вбачається з позовної заяви, відносини між ОСОБА_4 та спадкодавцем ОСОБА_7 виникли з приводу укладеного між ними договору про надання послуг від 06.07.2010 року.

За умовами договору про надання послуг від 06.07.2010 року, виконавець, ОСОБА_4, зобов»язувалась за завданням замовника, ОСОБА_7, в порядку та на умовах, визначених цим договором, протягом визначеного строку надавати за плату послуги: представляти інтереси та захищати права замовника перед державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими організаціями, установами та підприємствами незалежно від форм власності чи фізичними особами щодо володіння користування, розпорядження належною їй земельною ділянкою, у тому числі при викупі земельної ділянки для суспільних потреб чи з мотивів необхідності шляхом надання у власність іншої земельної ділянки чи об»єктів нерухомого майна або відшкодування вартості земельної ділянки у грошовому виразі, а також представляти інтереси при продажі чи іншим чином відчуженні земельної ділянки, а замовник зобов»язується оплачувати такі послуги.

Земельна ділянка, про яку йдеться у договорі, належала ОСОБА_7 на праві власності згідно державного акту на землю НОМЕР_6 від 23.05.2006року, сільськогосподарського призначення, загальна площа 1,9330га, кадастровий номер НОМЕР_7, що знаходиться на території Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Правовідносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за договором про надання послуг від 06.07.2010 року виникли з приводу цієї земельної ділянки.

Слід зазначити, що зміни чи доповнення до умов договору про надання послуг від 06.07.2010 року, його сторонами не вносились.

Зі змісту розділу 2 договору про надання послуг від 06.07.2010 року, яким передбачено права та обов»язки сторін, а саме, з п. 2.1 договору, вбачається, що виконавець, яким є ОСОБА_4, зобов»язаний надавати замовнику, яким є ОСОБА_7, визначені цим договором послуги особисто.

Аналізуючи передбачені договором про надання послуг від 06.07.2010 року права виконавця ОСОБА_4, слід зазначити, що умовам договору не передбачено право ОСОБА_4 залучати інших осіб, в тому числі і для надання правової допомоги, для представництва інтересів ОСОБА_7 в різних установах з метою захисту її прав чи інтересів.

Проаналізувавши умови договору про надання послуг від 06.07.2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 зобов»язувалась особисто надавати визначені цим договором послуги, умовами цього договору не передбачено право ОСОБА_4 залучати інших осіб з метою захисту інтересів ОСОБА_7, такого права ОСОБА_7 їй не надавала, а відтак у ОСОБА_7 не виникло перед ОСОБА_3 жодних зобов»язань за договором про надання послуг від 06.07.2010 року, з приводу виконання умов якого звернулася ОСОБА_4 до суду з даним позовом.

Слід зазначити і те, що ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення зі спадкоємців ОСОБА_7 в межах вартості спадкового майна, 400000.00 грн., які згідно з п. 3.1 договору про надання послуг від 06.07.2010 року зобов»язувалася сплатити ОСОБА_7 за надання послуг, передбачених цим договором, стороною якого ОСОБА_3 не була.

Як вбачається з договору про надання послуг від 06.07.2010 року, ОСОБА_7 не уповноважувала ОСОБА_4 на укладання договорів з будь - якими іншими особами з метою захисту її інтересів, за цим договором ОСОБА_4 зобов»язувалася особисто надавати визначені договором послуги, крім цього, ОСОБА_7 не була позбавлена можливості в разі необхідності надання їй правової допомоги укласти договір і з іншими особами, в тому числі і з ОСОБА_3

Оскільки рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.01.2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, як спадкоємців, які після смерті ОСОБА_7 успадкували належне їй на день смерті майно, 400000.00 грн., які ОСОБА_7 за умовами договору про надання послуг від 06.07.2010 року, зобов»язувалася сплатити виконавцю ОСОБА_4, що зобов»язувалася особисто надати послуги, беручи до уваги, що залучення інших осіб до виконання умов договору, а саме, надання послуг, передбачених умовами договору, договором не передбачалося, спірні правовідносини фактично виникли між ОСОБА_4 і спадкоємцями ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а відтак права та законні інтереси ОСОБА_3, яка не є стороною договору про надання послуг від 06.07.2010 року, оскаржуваним рішенням суду не є порушеними.

Доводи апелянта про те, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2015 року, порушуються її права та законні інтереси, є безпідставними та необгрунтвованими, оскільки спір між ОСОБА_4 та спадкоємцями ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, щодо вирішення якого звернулася ОСОБА_4 до суду і з приводу якого ухвалене оскаржуване ОСОБА_3 рішення, виник з приводу виконання умов договору про надання послуг від 06.07.2010 року, який був укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_7, стороною якого ОСОБА_3 не була.

А відтак доводи апелянта про те, що оскаржуваним рішенням порушено її право на повернення особистих коштів, які вона витрачала на захист інтересів спадкодавця, ОСОБА_7 на підставі договору №07-0910/003 про надання правової допомоги, укладеного 10.07.2010 року між клієнтом, ОСОБА_4, та виконавцем, ОСОБА_3, які, як стверджує апелянт, ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_4 їй не повернули, спростовуються тим, що ОСОБА_7 не була стороною договору №07-0910/003 про надання правової допомоги, а тому у ОСОБА_7 не виникло жодних зобов»язань за цим договором.

Твердження ОСОБА_3, що оскаржуваним рішенням суду порушуються її права, спростовується і тим, що оскаржуване рішення ухвалене щодо позову ОСОБА_4 до спадкоємців ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо виконання ними зобов»язань ОСОБА_7 перед ОСОБА_4 за договором про надання послуг від 06.07.2010 року, а не щодо виконання зобов»язань ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 за договором №07-0910/003 про надання правової допомоги від 10.07.2010 року, укладеним між ОСОБА_4, та ОСОБА_3

Оцінивши доводи ОСОБА_3 щодо вирішення судом в оскаржуваному рішенні питань про її права та законні інтереси, проаналізувавши зміст оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання про права та законні інтереси апелянта, її доводи про те, що оскаржуване рішення впливає на її права та законні інтереси за договором №07-0910/003 про надання правової допомоги, укладеним 10.07.2010 року між ОСОБА_4, та ОСОБА_3, стороною якого ОСОБА_7 не була, є безпідставними та необґрунтованими. Судом першої інстанції фактично вирішено спір, який виник з приводу виконання умов договору про надання послуг від 06.07.2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, стороною якого ОСОБА_3 не була, спір, який виник між ОСОБА_4 та спадкоємцями майна ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, щодо стягнення зі спадкоємців оплати за послуги, надані ОСОБА_4 спадкодавцю, ОСОБА_7

Оскільки оскаржуваним рішенням не вирішувались питання про права, законні інтереси та обов»язки ОСОБА_3, яка не брала участі у справі, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням права та законні інтереси апелянта не порушені, а відтак апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2015 року слід закрити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2015 року - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.