АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/3248/2017 Головуючий у 1-й інстанції: Шереметьєва Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представників позивача Шепель І.М., Бойко В.С.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року КС «Народний Кредит» звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 14600,59 грн. кредитної заборгованості.

Вимоги обґрунтовує тим, що 15 жовтня 2013 року між сторонами укладено Кредитний договір №18-131003-н, відповідно до умов якого позичальнику надані кредитні кошти в сумі 10000 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 0,19% денних (69,35% річних). Строк дії договору 60 місяців.

Також, 15 жовтня 2013 року між сторонами укладено Додатковий договір, відповідно до умов якого у разі порушення графіку повернення кредиту денна процентна ставка становитиме 1% денних (або 365% річних).

23 грудня 2015 року по розрахунках станом на 14 грудня 2015 року видано виконавчий напис про стягнення з боржника 6165,01 грн. заборгованості по тілу кредиту, 12489,60 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3082,51 грн. штрафу, 317,15 грн. пені та 1720,54 грн. плати за видачу виконавчого напису.

Сума коштів за виконавчим написом боржником не погашена, у зв»язку із чим позивач просить стягнути відсотки за користування кредитом за період з 15 грудня 2015 року (дата, що слідує за днем станом на який визначена сума, що стягується за виконавчим написом) по 31 липня 2016 року включно в сумі 14179,52 грн., а також відповідно до ст.625 ЦК України 87,03 грн. 3% річних та інфляційні втрати в розмірі 334,04 грн.

Заочним рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_5 14600,59 грн. процентів, 3% річних та інфляційних втрат, а також 1378 грн. у рахунок відшкодування витрат із сплати судового збору.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом не перевірено дійсної заборгованості позичальника. Так, зазначає, що сума кредиту та відсотків за його користування відповідно до умов договору разом становить 17125 грн. Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості станом на 14 грудня 2015 року нею сплачено 13587 грн. різниця складає 3538 грн.

Зазначає, що у період, за який позивач просить стягнути проценти, нею з квітня по червень 2016 року сплачено 3100 грн. чотирма платежами, проте цього не відображено у розрахунку заборгованості, що вплинуло на його правильність.

Також вказує, що не надано доказів неналежного виконання зобов»язання, кредитор про порушення її не інформував; посилається на те, що кредит надано на 24 місяці.

Посилається на те, що справу розглянуто з порушенням правил підсудності, оскільки зареєстрованим місцем її проживання є АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала.

Представники позивача проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 15 жовтня 2013 року між сторонами укладено Кредитний договір №18-131003-н, відповідно до умов якого позичальнику надані кредитні кошти в сумі 10000 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 0,19% денних. Строк дії договору 60 місяців.

Окрім того, 15 жовтня 2013 року між сторонами укладено Додатковий договір, відповідно до умов якого у разі порушення графіку повернення кредиту денна процентна ставка становитиме 1% (або 365% річних).

Установлено також, що 23 грудня 2015 року по розрахунках станом на 14 грудня 2015 року видано виконавчий напис про стягнення з боржника 6165,01 грн. заборгованості по тілу кредиту, 12489,60 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3082,51 грн. штрафу, 317,15 грн. пені та 1720,54 грн. плати за видачу виконавчого напису.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 28 березня 2017 року скасовано рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2017 року та ухвалено нове рішення, яким виконавчий напис нотаріуса від 23 грудня 2015 року визнано таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Доводи апеляційної скарги, що судом не перевірено дійсного розміру заборгованості колегією суддів відхиляються.

З матеріалів справи убачається, що базою нарахування відсотків є тіло кредиту у розмірі 6165,01 грн. станом на 14 грудня 2015 року, що не було сплачено. З матеріалів справи також убачається, що окрім заборгованості по тілу кредиту, заборгованість позичальника також включає заборгованість по відсоткам (12489,60 грн. станом на 14 грудня 2015 року), в тому числі підвищеним, по штрафу (3082,51 грн.).

Пунктом 3.4 кредитного договору визначено, що погашення кредиту та процентів відбувається в наступному порядку: в першу чергу підлягає сплаті неустойка (штраф або пеня), в другу чергу проценти за користування кредитом, в третю чергу сума кредиту.

Зазначена умова договору кореспондується із ст.534 ЦК України.

Ураховуючи наявність заборгованості за попередніми чергами та її розмір, сплата з квітня по червень 2016 року суми 3100 грн. не призвело до зміни боргу по тілу кредиту. Відтак, базою нарахування відсотків залишилась сума 6165,01 грн.

Посилання апеляційної скарги на те, що відбулось нарахування процентів на неустойку, чим порушено ч.2 ст.550 ЦК України, помилкові. Колегією суддів перевірено, що 14179,52 грн. процентів, які просить стягнути позивач, є результатом, який отримано шляхом нарахування 1% денного на суму тіла кредиту 6165,01 грн. за період з 15 грудня 2015 року (дата, що слідує за днем станом на який визначена сума, що стягується за виконавчим написом) по 31 липня 2016 року включно в сумі (230 днів). Деталізований розрахунок наведено на а.с.8, який був доданий позивачем.

Проте, колегія суддів уважає помилковим стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу з урахуванням 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки договором встановлено інший розмір процентів та нарахування процентів на вже нараховані проценти не допускається.

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи з порушенням правил підсудності, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3.9 кредитного договору сторони визначили, що місцем виконання зобов»язання є м.Київ, прос. Перемоги, 49/2, що співпадає із місцем знаходження кредитора.

Пунктом 3.7 кредитного договору сторони домовились, що позичальник проводить погашення кредиту та повернення процентів за користування кредитом у касу кредитодавця за її місцезнаходженням, або згідно заяви позичальника шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитодавця.

Проте, з матеріалів справи не убачається, що відповідачем подавалась заява про перерахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, відтак виконання договору повинно відбуватись шляхом внесення грошових коштів у касу кредитодавця за місцем її знаходження, що територіально відноситься до Солом»янського району м.Києві.

Відповідно до ч.8 ст.110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Окрім того, колегія суддів уважає необхідним зауважити на те, що ст.309 ЦПК України сам по собі розгляд справи з порушенням правил підсудності не визначає підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам за період з 15 грудня 2015 року по 31 липня 2016 року в сумі 14179,52 грн., а також 334,04 грн. інфляційних втрат, а всього 14513,56 грн.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача на відшкодування судових витрат підлягає стягненню 1378 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Народний кредит» заборгованість по відсоткам за період з 15 грудня 2015 року по 31 липня 2016 року в сумі 14179,52 грн., а також 334,04 грн. інфляційних втрат, а всього стягнути 14513,56 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Народний кредит» у рахунок відшкодування витрат на оплату суми судового збору 1378 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов