Справа № 682/2906/16-ц
Провадження № 2/682/99/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

з участю секретаря Захарчук С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, встановлення опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення аліментів, а також встановлення опіки і призначення позивачку опікуном дитини.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка ОСОБА_1 вказує про те, що відповідачка ОСОБА_2, як мати малолітнього сина, не приймає участі в його вихованні, життям дитини не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з сином та приймати участь в його вихованні, самоусунулася від будь-якого спілкування з сином та його виховання і утримання. Крім того, відповідачка зловживає спиртними напоями, востаннє спілкувалася з сином ще в 2015 році, з листопада 2015 року вона жодного разу не відвідувала дитину у школі. З жовтня 2015 року ОСОБА_3 проживає в сім'ї позивачки, де створені всі належні умови для проживання дитини.

Вказуючи на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, та стягнути аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. А також призначити позивачку опікуном дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку за місцем реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що спірні правовідносини регулюються нормами ст. 18 та ст. 27 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), розділу ІІІ глави 13, зокрема ч.8 ст. 7 та ст. 164, 182, 183 СК України.

Розглядаючи спір, суд переслідує мету докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, оскільки батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальним урахуванням інтересів дитини.

Судом обєктивно встановлено, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває племінник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За даними копії свідоцтва про народження серії 1-БВ № 027692, батьками ОСОБА_3, який народився 10 квітня 2006 року, є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

За даними довідки ОСОБА_6 ступенів № 6 міста Славута Хмельницької області, ОСОБА_3 є учнем 5-Б класу. Мати дитини ОСОБА_2 з листопада 2015 року участі у вихованні сина не приймає, батьківські збори не відвідує, навчанням та поведінкою дитини в школі не цікавиться. ОСОБА_3 з листопада 2015 року по даний час проживає з ОСОБА_1 по вулиці Кобзарська, 25 в місті Славута Хмельницької області.

Згідно даних висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, зареєстрованого за вихідним номером 04-31/684 від 15 червня 2016 року, відповідачка ОСОБА_2 з сімєю не проживає, малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з тіткою ОСОБА_1, яка займається його вихованням та утриманням. В звязку з тим, що ОСОБА_2 належним чином повідомлено про засідання комісії з питань захисту прав дитини та не отримано від неї пояснень щодо невиконання батьківських обовязків відносно сина вважають за доцільне позбавити її батьківських прав.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області ОСОБА_7 висновок підтримала, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 та стягнути аліменти. Про можливість ОСОБА_1 бути опікуном дитини складено висновок.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виховання дитини, оскільки мати дитини участі у вихованні малолітнього сина не приймає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років з підстав, передбачених статтею 164 СК України, суд встановив, що ухилення відповідача від виконання своїх обовязків має місце. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, доводять факт ухилення відповідачки від виховання дитини. Така поведінка відповідачки щодо дитини фактично є усвідомленим нехтуванням батьківськими обовязками. В судовому засіданні встановлено, що перешкод для спілкування відповідачки з дитиною не було. Відповідачка не виявляла і не виявляє бажання бачитися з сином, дбати про його духовний і фізичний розвиток.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є законними, підставними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є фізично здоровою, офіційно не працює, проте є молодою особою працездатного віку, що не позбавляє її можливості працевлаштуватися, доказів про перебування на її утриманні інших осіб судом не здобуто.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст. 182 та ст. 183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідачки на користь дитини слід визначити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Приймаючи до уваги обовязок батьків утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню з відповідачки в заявленому розмірі.

Враховуючи вище викладене, а також те, що позивачка ОСОБА_1 не надала суду подання органу опіки та піклування про доцільність призначення її опікуном над племінником ОСОБА_3, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 18, 88, 212, 213, 215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 7, 164 СК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, на користь сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду 06 грудня 2016 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано; після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомленням протягом трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Мацюк Ю. І.