Справа № 645/3039/16-ц
Провадження № 2/645/198/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Іващенко С.О.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Турбоатом» з вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29.01.2016 року по 26.03.2016 року в сумі 12705,35 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, а також витрати, повязані з оплатою правової допомоги у сумі 2050 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він у період з 18 жовтня 2013 року по 29 січня 2016 року працював на підприємстві ПАТ «Турбоатом» , в цеху № 60, на посаді свердлувальник. 29.01.2016 року начальник відділу праці і заробітної плати ПАТ «Турбоатом» ОСОБА_3 винесла наказ № 66 про звільнення Позивача з посади свердлувальника 3-го розряду на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає ці дії незаконними з огляду на те, що відповідно до Наказу про звільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, зазначена дата звільнення 26.03.2016 року. Позивач вказує на те, що на нього здійснювався психологічний тиск з боку ОСОБА_3 з метою добровільного звільнення з займаної посади. Так, Позивач звернувся до Фрунзенського ВП Індустріального відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області та 29.03.2016 року в ЄРДР було внесено запис про кримінальне провадження № 0000954 за ст. 172 ч.1 КК України. Позивач вважає, що ОСОБА_3 та керівництво ПАТ «Турбоатом» навмисно та штучно створили ситуацію щодо сплати у меншому обсязі заробітної плати для спонукання добровільного звільнення. Крім того, Позивач вказує, що через невиплату Відповідачем заробітної плати та незаконного звільнення він був змушений позичати грошові кошти, що призвело до сварок із родичами та близькими. Моральну шкоду Позивач оцінює у розмірі 5000,00 грн., для лікування та стабілізації психологічної та нервової системи. Також Позивач просить стягнути з Відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29.01.2016 по 26.03.2016 року у сумі 12705,35 грн. та витрати, повязані з оплатою правової допомоги у сумі 2050,00 грн.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, пояснив суду про обставини викладені вище. Крім того, в ході судового розгляду, просив суд поновити пропущений строк для подання зазначеного позову, посилаючись на те, що у жовтні 2015 року захворів його батько і він був змушений доглядати його до червня 2016 року і тому не зміг звернутися до суду з позовною заявою у встановлений термін. Крім того, просив допитати в якості свідків

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Крім того, підтримав клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для подання зазначеного позову.

Представник відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі доречності, проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що Наказом від 18.01.2016 року № 3 ПАТ «Турбоатом» було прийнято рішення про скорочення штату у 60 цеху, наказом № 3 к від 19.01.2016 року був встановлений перелік штатних одиниць, які підлягають вивільненню у звязку з скороченням штату працівників. До вищевказаного переліку була внесена посада свердлувальника 3 р. на ділянці 04 у кількості 6 одиниць, одним з шістьох свердлувальників був ОСОБА_2 Відповідачем було підготовлено повідомлення, в якому зазначалось, що на підставі наказів № 3 від 18.01.2016 року та № 3- к від 19.01.2016 року працівники, що підлягають вивільненню у звязку з скороченням штату, ознайомлені з цими наказами, у повідомленні були вказані усі робітники 60 цеху, що вивільняються, і у тому числі ОСОБА_2 Позивач розписався у повідомленні 21.01.2016 року і таким чином підтвердив те, що його повідомили про скорочення штату завчасно, як того вимагає Закон. Додержуючись вимог законодавства України Відповідач повідомив Позивача про вивільнення за 2 (два) місяця, як це передбачено ст. 49 2 Кодексу законів про працю (далі КЗпП). Позивачем було прийнято рішення звільнитися з займаної посади до закінчення 2 (двох) місячного терміну, що підтверджується заявою, в якій Позивач просить звільнити його з 29.01.2016 року згідно п.1 ст. 40 КЗпП. Зазначила, що при звільнені Позивача згідно п. 1 ст. 40 КЗпП Відповідач дотримався усіх встановлених законодавством вимог, надав оплачений час для пошуку іншої роботи (два місяця), але Позивач не скористався своїм правом і керуючись власними бажаннями та амбіціями звільнився достроково. Крім того, представник відповідача заперечувала проти стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень, вважаючи, що Позивач не надав жодного належного доказу в обґрунтування своїх посилань щодо її розміру та спричинення, та не сплатив судовий збір. Також представник відповідача вважає, що у Позивача було право на безоплатну правову допомогу, яким він не скористався, та не надав до позовної заяви доказів, про сплату 2050,00 грн. за послуги юриста. Щодо клопотання позивача, про поновлення пропущеного строку на подання зазначеного позову, зазначила, що у Позивача є інші родичі, а саме мати та сестра, які б теж могли доглядати батька, а також не те, що батько захворів у жовтні 2015 року, а звільнений позивач був з 29.01.2016 року, тобто хвороба батька не шкодила позивачу виконувати свої трудові обовязки до 29.01.2016 року, а подати позовну заяву до суду зашкодила.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини:

Відповідно до наказу (розпорядження) №607 від 18.10.2013 року ВАТ «Турбоатом» ОСОБА_2 було прийнято на роботу на посаду свердлувальника (учень) цех 60 ділянка 04 (а.с. 26)

Відповідно до наказу (розпорядження) №1266 від 02.12.2013 року ВАТ «Турбоатом» ОСОБА_2 було переведено на посаду свердлувальника (а.с. 27)

Згідно наказу №3 від 18.01.2016 року ПАТ «Турбоатом» було прийнято рішення про скорочення штату у 60 цеху (а.с. 28)

Згідно наказу №3-к від 19.01.2016 року ПАТ «Турбоатом» був встановлений перелік штатних одиниць, які підлягають вивільненню у звязку з скороченням штату працівників, до переліку якого було внесено посаду свердлувальника 3 р. на ділянці 04 у кількості 6 одиниць, одним з яких був ОСОБА_2 (а.с. 29)

На підставі наказів №3 від 18.01.2016 року та №3-к від 19.01.2016 року ПАТ «Турбоатом» було підготовлено повідомлення, згідно якого працівники, що підлягають вивільненню у звязку з скороченням штату, були ознайомленні з цими наказами, у повідомленні були вказані усі робітники 60 цеху, що вивільняються у тому числі ОСОБА_2, який був ознайомлений 21.01.2016 року про що поставив свій власний підпис (а.с. 34-35).

В звязку з чим суд, приходить до висновків, що ПАТ «Турбоатом» додержуючись вимог законодавства України повідомив ОСОБА_2 про вивільнення за 2 (два) місяця, як це передбачено ст. 49 2 Кодексу законів про працю (далі КЗпП).

27.01.2016 року ОСОБА_2 написав заяву керівнику підприємства ПАТ «Турбоатом», в якій просив його звільнити з 29 січня 2016 року у звязку зі скороченням штату до закінчення двох місячного строку (а.с. 31).

У відповідності до положень ч. 1ст. 43 КЗпП Українирозірвання трудового договору з підстав, передбачених п. п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст.40і п. п. 2 і 3 ст.41цьогоКодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Статтею 43 КЗпП України передбачено розірвання трудового договору з підстав, передбачених скороченням штату, лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Згідно виписки з протоколу № 29 засідання цехового комітету профспілки цеха 60 від 28.01.2016 року в складі цехового комітету з семи осіб було постановлено надати згоду на звільнення ОСОБА_2 за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату з 29.01.2016 року згідно наданій заяві. В протоколі також зазначено, що ОСОБА_2 на засіданні комісії був присутнім (а.с. 33).

Заяву ОСОБА_2 було задоволено та звільнено його наказом № 66 від 29.01.2016 року, згідно п.1 ст.40 КЗпП у звязку з скороченням штату з 29.01.2016 року, виписки з протоколу та письмової заяви самого ОСОБА_2, який з наказом був ознайомлений 29.01.2016 року, про що свідчить особистий підпис у наказі (а.с. 30).

Трудову книжку та повний розрахунок з заробітної плати ОСОБА_2 отримав 29.01.2016 року, але до суду звернувся з позовною заявою тільки 15 червня 2016 року.

Відповідно до ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, тобто Позивач при поданні позовної заяви не дотримався строків встановлених ст. 233 КЗпП України.

Згідно ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Враховуючи нетривалий термін пропущення строку звернення до суду, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку, встановленого статтею 233 КЗпП України, поважними та поновити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ані позивач, ані його представник не надав доказів того, що на позивача здійснювався психологічний тиск з метою необґрунтованого позбавлення виробничих завдань, свідомого ненадання вчасно важливої інформації щодо зміни умов праці та тиск з боку керівництва ПАТ «Турбоатом», для добровільного звільнення позивача із займаної посади.

Натомість представником відповідача надано достатньо доказів, що при звільненні ОСОБА_2 згідно п. 1 ст. 40 КЗпП ПАТ «Турбоатом» дотримався усіх встановлених законодавством вимог, а ОСОБА_2 не скористався своїм правом і керуючись власним бажанням звільнився достроково.

В звязку з чим суд дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_2 відбулось у відповідності до вимог діючого трудового законодавства, насамперед ст.40 КЗпП України і підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 215-218 ЦПК України, ст.ст. 40, 43, КЗпП України, -

В И Р І Ш И В :

Поновити строк для звернення до суду ОСОБА_2 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя С.О. Іващенко