АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1810/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,23 Фролов О. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівБабенка В. М., Нерушак Л. В.
при секретаріПавроз Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Лідер» на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до приватного сільськогосподарського підприємства «Лідер» про стягнення невиплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ПСП «Лідер» - Гречка В.П., який підтримав апеляційну скаргу, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до Тальнівського районного суду Черкаської області із позовом до ПСП «Лідер» про стягнення невиплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, посилаючись в обгрунтування заявленого позову на те, що вона є власником земельної ділянки площею 4,36 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Майданецької сільської ради Тальнівського району, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

Дана земельна ділянка була здана в оренду ПСП «Лідер» до 2012 року.

Проте, 09 жовтня 2012 року без згоди позивача договір оренди землі від 24 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем був пролонгований та зареєстрований у відділі Держгеокадастру.

Проте, вказує ОСОБА_6, рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області суду від 25 лютого 2015 року, яке рішенням апеляційного суду Черкаської області 09 квітня 2015 року було залишено без змін, договір оренди землі № 227 від 24 вересня 2012 року було визнано недійсним по справі за її позовом до ПрАТ «Лідер»; третя особа: відділ Держземагентства у Тальнівському районі Черкаської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Позивачка зазначає, що орендна плата за період з 01 вересня 2014 року по 09 квітня 2015 року, їй ПСП «Лідер» виплачена не була.

Оскільки врегулювати питання щодо виплати орендної плати із відповідачем в добровільному порядку не виявилося можливим, вказує ОСОБА_6, вона змушена була звертатися із даним позовом до Тальнівського районного суду Черкаської області та просила постановити судове рішення, яким стягнути із ПСП «Лідер» на її користь грошові кошти за період з вересня 2014 року по 09 квітня 2015 року в розмірі 5250,00 грн. в якості невиплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за вказаний період часу, а також відшкодувати їй витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року позов ОСОБА_6 - задоволено.

Стягнуто із ПСП «Лідер» на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 5340,90 грн., як орендну плату за користування земельною ділянкою.

Стягнуто із ПСП «Лідер» на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати в розмірі 580,00 грн.

В апеляційній скарзі ПСП «Лідер», вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що прийняте без достатнього дослідження матеріалів справи, таким, що не відповідає вимогам закону та постановленим при невідповідності висновків суду фактичним обставинам даної справи, просить скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ПСП «Лідер» підлягає до відхилення, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 4,36 га яка розташована в межах Майданецької сільської ради Тальнівського району і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6).

Відповідно до договору оренди землі від 24.09.2012 року за № 227 між ОСОБА_6 та ПСП «Лідер», даний договір укладено строком на 5 років. Орендна плата становить 5124,61 грн. (а.с. 7 -8).

Згідно рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.02.2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09.04.2015 року залишено без змін, договір оренди землі № 227 від 24.09.2012 року укладений між ОСОБА_6 та ПСП «Лідер» визнано недійсним та зобов'язано ПСП «Лідер» повернути ОСОБА_6 земельну ділянку розташовану в межах Майданецької сільської ради Тальнівського району Черкаської області загальною площею 4,36 га, яка належить їй на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Тальнівською райдержадміністрацією 24.04.2003 року (а.с. 9,10).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_6 від 25.06.2015 року проведено закріплення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею - 4,3612 га, яка знаходиться у власності ОСОБА_6.(а.с. 62).

Відповідно до акту прийомки передачі межових знаків на зберігання від 25.06.2015 року, межі земельної ділянки за кадастровим НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: 20442, Черкаська область, Тальнівський район, адмінтериторія Майданецької сільської ради, за межами населеного пункту, площею 4,3612 га., яка знаходиться у власності гр. ОСОБА_6, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 4 шт. (а.с.63).

Встановлено, що орендну палату згідно договору оренди землі між сторонами, орендодавець ОСОБА_6 отримала за два роки а саме: з 09.10.2012 року по 09.10.2013 року та з 09.10.2013 року по 09.10.2014 року.

Проте, як вбачається з вище наведених доказів, зокрема, акту встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_6 від 25.06.2015 року та акту прийомки передачі межових знаків на зберігання від 25.06.2015 року, ПСП «Лідер» повернуло позивачці земельну ділянку лише 25.06.2015 року. Отже, вказана земельна ділянка фактично перебувала в оренді ПСП «Лідер» до 25.06.2015 року, проте, орендна плата за період з 9 жовтня 2014 року по 25 червня 2015 року позивачці виплачена не була.

Є необґрунтованими посилання представника ПСП «Лідер» на те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув із підприємства на користь ОСОБА_6 заборгованість по орендній платі за вищевказаний проміжок часу в сумі 5340,90 грн., оскільки, в порушення вимог статті 60 ЦПК України, яка покладає обов»язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони ПСП «Лідер» на адресу суду не було надано об»єктивних доказів, які б підтверджували відсутність заборгованості по виплаті ОСОБА_6 орендної плати за період жовтень 2014- червень 2015 року, або спростовували конкретний розмір вказаного боргу.

Також ПСП «Лідер» не було надано доказів того, що за період з 9 жовтня 2014 року по 25 червня 2015 року належною ОСОБА_6 земельною ділянкою підприємство не користувалося, не проводило обробітку землі та збору урожаю.

Згідно ст.ст. 13, 34 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У разі припинення або розірвання договору оренди землі - орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки, орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до розрахунку заборгованості орендної плати за період з 09.10.2014 року по 25.06.2015 року ПСП «Лідер» заборгувало орендодавцю ОСОБА_6 орендну плату в загальному розмірі 5340 грн. 90 коп.

Оскільки за вищевказаний проміжок часу ПСП «Лідер» не було проведено розрахунку із ОСОБА_6 по виплаті орендної плати, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про порушення прав позивачки та необхідності задоволення заявлених нею позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги ПСП «Лідер» є несуттєвими, були предметом судового розгляду і не дають підстав для зміни або скасування постановленого рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Лідер» на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до приватного сільськогосподарського підприємства «Лідер» про стягнення невиплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :