ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/199/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ЯБЛОНСЬКОЇ І.К.

сторін:

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " АЛЬФА - БАНК" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки , суд

в с т а н о в и в :

У лютому 2013 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обгрунтування позову позивач посилався на те, що 15 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» , правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 2621 /0708/71-155.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір №2621/0708/71-155-Z-1, за умовами якого остання передала банку в іпотеку майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,40 кв.м., житловою - 18,60 кв.м.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором № 2621/0708/71-155 від 15.07.2008 року.

Зазначав, що боржник належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим станом на 01.12.2012 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 59 590,55 дол. США, що за курсом НБУ становить 476307,26 грн., за відсотками в сумі 3014,61 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 24095,78 грн. та пені в сумі 49,21 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 393,34 грн.

Враховуючи наведене просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2621/0708/71-155 від 15.07.2008 року, яка станом на 01.12.2012 р. становить 500 446,31 грн. та складається з заборгованості: за кредитом - 476 307,26 грн. по відсотках - 24 095,78 грн., пеня - 393,34 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру за номером АДРЕСА_1, що належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Дмухом Б.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріальної округу 15.07.2008 р., за реєстровим №2419, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, що підтверджується його розписками про отримання поштових відправлень ( т.2, а.с.48-49), у судове засідання не направив свого представника, про те на а.с. 124, т.1, у своєму письмовому клопотанні зазначив, що у разі повторної неявки в судове засідання представника позивача, просив проводити судове засідання у відсутність представника позивача. Будь-яких заяв про відмову від позову чи відкладення розгляду справи через загальну канцелярію не надходило. А тому, суд прийняв рішення, з урахуванням думки відповідачки та її представника, про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, який уповноважений ТОВ «Асоціація «Ваша надія» в особі генерального директора ОСОБА_6 за довіреністю № 30/12-16/1 від 30.12. 2016 року заперечували проти позовних вимог та просили у їх задоволенні відмовити, зазначивши, що ОСОБА_3 одержала кредит в іноземній валюті, на забезпечення його виконання передала в іпотеку квартиру, загальна площа якої не перевищує 140 кв. м, вказане нерухоме майно використовується як місце постійного проживання відповідачки, іншого житла у неї немає, а тому дійшов висновку про те, що звернення стягнення на нього не може бути проведене відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Суд, вислухавши пояснення відповідачки та її представника , дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні що 15.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №2621/0708/71-155 за умовами якого банк надав кредит у розмірі 100 000 дол. США на строк з 15 липня 2008 року по 13 липня 2032 року включно зі сплатою 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с.17-24).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір №2621/0708/71-155-Z-1, за умовами якого остання передала банку в іпотеку майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,40 кв.м., житловою - 18,60 кв.м., що належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Дмухом Б.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.07.2008 р., за реєстровим №2419 (а.с.27-33).

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами (а.с.8).

15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором № 2621/0708/71-155 від 15.07.2008 року (а.с.9-16).

Звертаючись в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, ПАТ «Альфа-Банк» зазначало, що через неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 01.12.2012 року становить 500796,38 грн., а саме: за тілом кредиту - 59590,55 дол. США, що за курсом НБУ становить 476307,26 грн., за відсотками - 3014,61 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 24095,78 грн. та пені в сумі 49,21 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 393,34 грн. (а.с.34).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи те, що позичальник не належним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, тому банк звернувся в суд з даним позовом.

27 грудня 2012 року ОСОБА_3 була надіслана претензія - вимога про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, необхідність повного дострокового погашення кредиту та можливість звернення стягнення на предмет іпотеки ( т.1, а.с.38; 39-40).

Дана вимога Банку залишилися без задоволення, ОСОБА_3 наявну у неї заборгованість не погасила.

Так, згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідачкою не виконано зобов'язання по сплаті заборгованості за кредитним договором та відсотків за користування кредитом у розмірі та строки, визначені кредитним договором. Факт порушення зобов`язань щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом позичальник не оспорює, відтак пеня підлягає стягненню.

Згідно з ч. ч. 1,3 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій, пені за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами України.

З урахуванням наведеного, пеня може обчислюватись лише в національній валюті України - гривні, враховуючи при цьому наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки даний розрахунок не спростований стороною відповідача в судовому засіданні.

Разом з тим, заперечуючи проти розміру заборгованості наявної у відповідача, ні відповідачка, ні її представник свого розрахунку на спростування наданого позивачем не надали до суду.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про заставу», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. іпотекодавець чи позичальник не відноситься до категорії осіб, які є суб'єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Отже, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не встановлено, що Іпотека припиняється, лише встановлено заборону примусового стягнення нерухомого житлового майна.

Виходячи з положень ст. З вказаного Закону він має тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

У цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України).

Отже, мораторій не звільняє від виконання зобов'язання, а є відстроченням виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта. Враховуючи зміст Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у контексті обставин даної справи та заявлених вимог, на час дії цього Закону такий позов не може бути задоволений щодо майна, визначеного у ньому.

Згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки позичальник за кредитним договором ОСОБА_3 є громадянкою України, дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюється на неї та на належне їй на праві власності майно - предмет іпотеки.

Укладений між Банком та ОСОБА_3 кредитний договір №2621/0708/71-155 від 25 травня 2012 року на суму 100 000 доларів США для придбання квартири АДРЕСА_1, загальною площею 39,40 кв.м., житловою - 18,60 кв.м., є споживчим кредитом у іноземній валюті. Предмет іпотеки (ця ж квартира) використовується як місце постійного проживання позичальника та членів його сім'ї.

Доказів того, що у позичальника у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно, суду не надано.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки: опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Зазначене положення закону відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах № 6-61 цс-15 від 27 травня 2015 року, № 6-2479цс15 від 9 грудня 2015 року, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

А відтак, суд приходить до висновку, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Застосовуючи вказаний закон, а також загальні принципи справедливості, визначені ЦК України, порушення прав позивача внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, відсутність підстав для відмови в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку, що звернення стягнення на іпотечне майно квартири АДРЕСА_1, загальною площею 39,40 кв.м., житловою - 18,60 кв.м., має відбутися шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості із відстрочкою виконання рішення, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» з викладенням резолютивної частини рішення з урахуванням вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже підлягає стягненню із відповідачки судовий збір у розмірі 3 441 ( три тисячі чотириста сорок одну ) гривню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 3, 10,15, 60, 61, 88, 213, 215, 209, 294, 360-7, ЦПК України, ст. ст. 16, 263 ч.1, п.2, 525, 526, 530 , 533, 549, 550, 611, 625, 626, 1054, ЦК України, ст. ст. 3 ч.6, 12, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " АЛЬФА - БАНК" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки , задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2621/0708/71-155 від 15.07. 2008 року, яка станом на 01.12. 2012 року становить 500 446 ( п"ятсот тисяч чотириста сорок шість) гривень 31копійка, яка складається із:

- 476 307 ( чотириста сімдесят шість тисяч триста сім) гривень 26 копійок - заборгованість за кредитом;

- 24 095 ( двадцять чотири тисячі дев"яносто п"ять) гривень 78 копійок - заборгованість по відсоткам;

- 393 ( триста дев"яносто три) гривні 34 копійки - пеня, звернути стягнення на предмет іпотеки на користь ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " АЛЬФА - БАНК", 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р 0004 , а саме:

- на квартиру за номером 273 ( двісті сімдесят три) у будинку за номером 7( сім), розташованому по вулиці Лариси Руденко в місті Києві, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого Дмухом Б.Л. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.07. 2008 року, за реєстровим № 2419, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України " Про виконавче провадження" за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб"єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею: 40,2 кв. м., жилою площею: 18,80 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 на користь ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " АЛЬФА - БАНК", 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р 0004 судовий збір у розмірі 3 441 ( три тисячі чотириста сорок одну ) гривню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 25 лютого 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК