Справа № 144/336/17
Провадження № 2/144/309/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

"17" травня 2017 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді Задорожної Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Кошмелюк А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теплик справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

В березні 2017 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 23 020 грн. 16 коп., судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 березня 2011 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір б/н, відповідно до якого було надано кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 28 лютого 2017 року має заборгованість, яка складається з 806 грн. 84 коп. заборгованості за кредитом, 17 140 грн. 93 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3 500 грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штраф(фіксована частина), 1 072 грн. 39 коп. штраф(процентна складова).

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 17 січня 2017 року, не зявився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги про стягнення заборгованості підтримує, просить винести у справі заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку, заперечень проти позову не подав, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив, від відповідача не надходила заява про розгляд справи у його відсутність. Судова повістка надсилалась поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця проживання відповідача ОСОБА_1, зареєстрованого у встановленому порядку, поштове відправлення повернули до суду з відміткою про те, що за зазначеною адресою він не проживає, на підставі ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено відповідачеві належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Позивачем надано суду копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану відповідачем ОСОБА_1 19 березня 2011 року, яка разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає договір між банком та відповідачем. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 зазначеної вище глави ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 806 грн. 84 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Із розрахунку заборгованості за договором (а. с. 4-5) вбачається, що процентна ставка за користування кредитом змінена банком в порядку, визначеному Умовами та Правилами надання банківських послуг (п.1.1.3.2.3.), а саме збільшена з 1 вересня 2014 року до 34,80%, а з 1 квітня 2015 року - до 43,20%. Проте, позивачем не надано доказів щодо домовленості сторін з приводу такої зміни процентної ставки за користування кредитом.

Враховуючи норми ст. 651 та ст. 1056-1 ЦК України, положення договору щодо збільшення банком в односторонньому порядку розміру процентної ставки на підставі п.1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг є нікчемними, в

- 2 -

звязку з чим при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід враховувати діючу на момент укладення договору процентну ставку в розмірі 20,40% річних.

Таким чином, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь банку підлягають проценти за користування кредитом в розмірі 20,40% річних за весь період, що було погоджено сторонами під час укладення договору.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором (а. с.4-5), заборгованість за процентами на суму боргу 806 грн. 84 коп. нарахована банком за період з 30 вересня 2014 року по 28 лютого 2017 року.

Виходячи із розміру процентної ставки 20,40% річних, за період з 30 вересня 2014 року по 28 лютого 2017 року до стягнення підлягають проценти в сумі 397 грн. 77 коп. (870 днів прострочення (з 30 вересня 2014 року по 28 лютого 2017 року) х 806 грн. 84 коп. (заборгованість за кредитом) х 20,40% (річна процентна ставка) : 360 днів (кількість днів в році, що визначена домовленістю сторін при укладенні договору) = 397 грн. 77 коп.). Оскільки, із розрахунку заборгованості (а.с.4-5) вбачається, що станом на 30 вересня 2014 року борг за нарахованими процентами становив 472 грн. 31 коп., тому з відповідача необхідно стягнути заборгованість по процентам в розмірі 870 грн. 08 коп.(397 грн. 77 коп. + 472 грн. 31 коп.).

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстави нарахування розміру процентів, які відповідно до поданого розрахунку(а.с.4-5) становлять від 300 грн. до 1 367 грн. 60 коп. за один місяць. Так, наприклад, згідно поданого розрахунку заборгованість за процентами на 30 грудня 2016 року складала 14 418 грн. 06 коп., а вже на 30 січня 2017 року складала 15 773 грн. 33 коп.(+1 355 грн. 27 коп. за місяць), а на 28 лютого 2017 року 17 140 грн. 93 коп.(+1 367 грн. 60 коп. за місяць).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3).

Із розрахунку заборгованості за договором (а. с. 4-5) вбачається, що банком нарахована до стягнення з відповідача комісія та пеня однією сумою (колонки 13, 14) в загальній сумі 3 500 грн. 00 коп., при цьому суми одноразових нарахувань складає з 05 березня 2012 року по 30 грн. щомісяця, з 05 лютого 2013року - по 50 грн. щомісячно, а з 31 жовтня 2014 року по 28 лютого 2017 року по 100 грн. щомісячно.

Таким чином, із наданого позивачем розрахунку заборгованості неможливо встановити окремі суми комісії та пені, а відтак перевірити, чи нараховані вони відповідно до умов договору.

Крім того, нарахування пені та комісії разом не узгоджується із нормами цивільного законодавства України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки підстави для нарахування пені та комісії різні, пеня та комісія мають різну правову природу.

За наведених обставин суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з відповідача пені та комісії.

Щодо вимог про стягнення штрафів, то суд виходить з того, що пунктом 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій.

Враховуючи розмір заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача 1 676 грн. 92 коп. (806 грн. 84 коп. (заборгованість за кредитом) + 870 грн. 08 коп. (заборгованість за процентами), сума штрафу (процентної складової) за порушення строків платежів складає 83 грн. 85 коп.(1 676,92 х 5%), а тому штраф має бути стягнутий з відповідача в розмірі 583 грн. 85 коп. (500 грн.(фіксована частина) + 83 грн. 85 коп.(процентна складова)).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути заборгованість, яка складається з 806 грн. 84 коп. заборгованості за кредитом, 870 грн. 08 коп. процентів за користування кредитом та 583 грн. 85 коп. штрафів, а всього 2 260 грн. 77 коп.(806 грн. 84 коп. + 870 грн. 08 коп. + 583 грн. 85 коп.).

Щодо судових витрат, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 1 600 грн., які були понесені позивачем та документально підтверджені(а.с.1), то вони відповідно до вимог ст.88 ЦПК України присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем було заявлено до стягнення 23 020 грн. 16 коп., а до задоволення підлягає сума боргу в розмірі 2 260 грн. 77 коп., що становить 9,82% (2 260,77 х 100% : 23 020,16) від заявлених вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню в розмірі 157 грн. 12 коп.(1 600 грн. х 9,82%), які слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 614, 629,1054 ЦК України, ст.ст.3,10,15,60,88,209,213,215,224,225,226,228 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути заборгованість за договором № б/н від 19 березня 2011 року станом на 28 лютого 2017 року в розмірі 2 260 грн. 77 коп.(дві тисячі двісті шістдесят гривень, 77 коп.), яка складається 806 грн. 84 коп. (вісімсот шість гривень, 84 коп.) заборгованості за кредитом, 870 грн. 08 коп. (вісімсот сімдесят гривень, 08 коп.) нарахованих відсотків за користування кредитом та 583 грн. 85 коп. (пятсот вісімдесят три гривні, 85 коп.) штрафів, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (рах.№3111, МФО 305299, ).

В решті позовних вимог відмовити.

- 3 -

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 157 грн. 12 коп.(сто пятдесят сім гривень, 12 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2017 року.

СУДДЯ