Справа № 484/229/17
Провадження № 2/484/429/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Максютенко О.А.
секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів,-
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18.01.2017 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» було укладено договір фінансового лізингу № 2364 відповідно до умов якого відповідач, як лізингодавець зобовязаний придбати та передати йому, як лізингоодержувачу автомобіль марки Ford Kuga Trend, а лізингоодержувач до отримання предмету договору сплатити передбачені договором платежі.
Згідно оголошення про продаж акційного автомобіля, розміщеного на сайті www.avtobazar.ua, позивач довідався, що є можливість одержання вищевказаного транспортного засобу за умовами Лізингового Договору і з метою його придбання він звернувся до представника ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ», який повідомив йому про те, що автомобіль марки «Ford Kuga Trend», обєм двигуна 1,5, бензин, тип коробки передач механічна, привід 4х2 можна придбати у їх компанії вартістю 367000 грн. і є можливість його одержання після першого платежу.
Позивач вважає, що в договорі № 2364 від 18.01.2017 року не зазначено відомості про продавця товару, не встановлено у грошовому виразі розмір фінансових активів, якими є обсяг фінансування та винагорода лізингодавця, та не встановлений строк їх сплати.
Умовами основного договору № 2364 фінансового лізингу передбачено, що обсяг фінансування та винагорода лізингодавця у грошовому виразі, строк і сплата визначаються Додатком № 3, який не був підписаний та погоджений сторонами.
Позивач зазначає, що у договору наявні несправедливі умови, які призводять до дисбалансу договірних прав і обов'язків сторін договору, а самі умови договору є несправедливими. При цьому позивач вказує, що він не отримував достовірної і повної інформації про фінансові послуги.
У відповідності до вимог ст. ч. 1 ст. 220, ч. 2 ст. 215 ЦК України позивач вважає, що договір № 2364 від 18.01.2017 року є нікчемним, оскільки він не був нотаріально посвідченим.
ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» не має ліцензії на здійснення фінансових послуг, що суперечить вимогам чинного законодавства, у звязку з чим на підставі вимог ч. 1ст. 227 ЦК України договір фінансового лізингу № 2364 від 18.01.2017 року підлягає визнанню недійсним.
В судове засідання представник позивача та позивач не зявились, проте представник позивача надав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Заперечень проти позову не надав. Про причини неявки не повідомив. Неявка відповідача є повторною.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» уклало з позивачем договір фінансового лізингу № 2364 від 18.01.2017 року без додатків. Предметом договору фінансового лізингу є транспортний засіб автомобіль марки «Ford Kuga Trend», обєм двигуна 1,5, бензин, тип коробки передач механічна, привід 4х2.
Відповідно до умов договору лізингодавець, відповідач по справі, бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - автомобіль марки «Ford Kuga Trend», обєм двигуна 1,5, бензин, тип коробки передач механічна, привід 4х2, зазначений у п. 1.1 договору у власність та передати предмет лізингу у користування позивачу - лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених договором.
Зазначена угода порушує права позивача як споживача, містить несправедливі умови, а також суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про фінансовий лізинг» виходячи з наступного.
Згідно п. 2.2. Договору строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу, та закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу та в останньому місяці сплати лізингового періодичного платежу за Додатком №3 до цього Договору.
Відповідно п. 10.3 договору фінансового лізингу попередній розмір шомісячного періодичного платежу становить 323,23 доларів США згідно його обмінного курсу до української гривні, на фактичну дату укладення Договору, що відповідно становить 9179,73 грн.
Згідно п.10.11 договору фінансового лізингу дострокове погашення може відбуватися не раніше ніж через 12 місяців після підписання Акту приймання-передачі предмету лізингу. При цьому сторони зобовязані укласти відповідну додаткову угоду до Договору де буде закріплено наступний порядок такого дострокового закриття.
Фактично для позивача умови оспорюваного договору є несправедливими та непрозорими, а внаслідок укладення цього несправедливого договору - утворився дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживача.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.
За договором фінансового лізингу - лізингодавець зобов'язується набути у власність річ автомобіль марки «Ford Kuga Trend», обєм двигуна 1,5, бензин, тип коробки передач механічна, привід 4х2 - у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
За змістом ч. ч. 1,2 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виконавець, виробник, надавач послуг не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Визначення поняття «несправедливі умови договору» встановлено в ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Умови договору, які можуть бути несправедливими визначено у ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Пунктом 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, частиною 2, п. 2 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду споживача.
На несправедливість Договору вказують також наступні його умови:
2. Пункт 1.4 Договору де зазначено, що предмет лізингу може бути замінений на інший предмет, а умови заміни і розрахунки вказуються в додатковій угоді до цього договору. Про таку додаткову угоду та її істотні умови до відома позивача не доводилося.
3. Пункт 2.4 Договору де зазначено, що при наявності між сторонами взаємних невиконаних зобовязань (в тому числі фінансових), Договір у частині цих невиконаних зобовязань діє до повного їхнього виконання. Тобто, за умови невиконання яких небудь зобовязань відповідача за Договором Лізингу позивач, навіть за умови сплати платежів в повному обсязі, буде позбавлений права оформити на своє імя право власності на автомобіль мінімум 5 років протягом дії договору лізингу.
4. Також несправедливими є інші умови договору, а саме:
- про те, що в разі непогашення заборгованості за 1 місяць договір вважається таким що втратив силу та є розірваним за порушення умов договору. Така істотна умова є несправедливою та такою, що порушує дисбаланс договірних прав та обовязків сторін за договором.
- вимагати від лізингоодержувача відшкодування лізингодавцю збитків, завданих внаслідок його дій або бездіяльності. Така умова не конкретизує яке повинно бути діяння, щоб завдати збитки відповідачу.
- в разі прострочення строку сплати платежів лізингодавець має право вимагати повернення предмету лізингу.
- всі вказані у Договорі необхідні до сплати види платежів, які повинен сплачувати позивач не відповідають кількості, які є в переліку, наведеному в статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг».
- умова договору про те, що в разі суттєвих змін курсу долара США лізингодавець в односторонньому порядку збільшує платіж є несправедливою і недобросовісною.
- умова договору про те, що після підписання даного договору всі попередні домовленості вважаються такими, що втратили силу є незаконною і несправедливою.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі і для договору найму та для договору лізингу передбачена однакова загальна норма про те, що такі договори повинні бути укладені у письмовій формі.
Також окремою спеціальною нормою передбачено, що договір найму транспортного засобу, який укладається за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню і в силу приписів ст. 806 ЦК України зазначені спеціальні вимоги повинні застосовуватися до договорів фінансового лізингу, які укладаються з фізичною особою відносно лізингу транспортного засобу.
Згідно ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.
Відповідно до ч. 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Згідно ч. 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Згідно ч. 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно ч. 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 13, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, яка передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до п.2 ч.1, п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється нечесна підприємницька практика, що включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.
Згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватися лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.
Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (п. 11-1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).
Відповідно до ч.1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.
Згідно ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 224 ЦПК України, суд,-
Визнати договір № 2364 фінансового лізингу від 18.01.2017 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» та ОСОБА_1 - недійсним.
Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: