Ухвала

іменем україни

15 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., МостовоїГ.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4.звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у вересні 2012 року він позичив відповідачці гроші в сумі 450 євро та 2 500 грн, які ОСОБА_5 обіцяла повернути до 24 травня 2013 року. На підтвердження договору позики відповідач ОСОБА_5 видала ОСОБА_4 власноручно написану розписку, в якій підтвердила факт отримання грошей та щомісячну виплату 10 % від позиченої суми. Протягом 2012 - 2013 років відсотки виплачувались не щомісячно, останній раз 28 квітня 2014 року. Після цього відповідач припинила виплачувати кошти та обіцяла пізніше розрахуватися. Вимоги про повернення позичених коштів ОСОБА_5 не виконала.

Посилаючись на вказані обставини, враховуючи офіційний курс євро на час подання позову, який складає за 1євро - 29,7 грн, сума боргу складає 77 598 грн, яка складається з: 2 500 грн + 450 євро (450 євро х 29,7 = 13365грн.) = 15 865 грн. Відсотки за 42 місяці складають: 15 865 х 10 % х 42 місяці = 66 633 грн. Сума боргу з відсотками складає: 15 865грн + 66 633 грн = 82 498 грн, за винятком сплачених відсотків в сумі 4 900 грн.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2016 року рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики в сумі 77 598 грн та судові витрати в розмірі 775 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надана позивачем розписка не відповідає вимогам ч. 1 ст. 1049 ЦК України, оскільки не визначає строку та порядку повернення позикодавцеві позики, отже не містить зобов'язання про повернення коштів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що надана позивачем розписка є належним і допустимим доказом укладення договору позики та отримання грошової суми позичальником.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, частиною першою статті1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, взяла в борг гроші в ОСОБА_4 450 євро і 2 500 грн. з щомісячною виплатою 10 % , 22 вересня 2012 року по 24 травня 2013 року.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно розписки відповідачкою погашена частина боргу у сумі 4 900 грн., наведений позивачем розрахунок заборгованості з урахуванням офіційного курсу іноземної валюти на час звернення до суду у розмірі 77 598 грн.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо іншій порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до статті 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки за змістом розписка підтверджує факт боргових зобов'язань, що виникли між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яка містить відомості про оплатне отримання у борг, тобто зобов'язання щодо повернення коштів, а саме 450 євро та 2500 гривень, які були отримані ОСОБА_5 22 вересня 2012 року та мали бути повернути 24 травня 2013 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги, які були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2016 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова