Справа № 487/4882/16-ц
Провадження № 2/487/247/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:головуючого- судді Павлової Ж.П.,секретаря Колісниченко В.М.,за участю представника позивача ОСОБА_1,представника відповідача ОСОБА_2,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбування "Зоря-Машпроект" про визнання наказу недійсним, скасування наказу та поновлення на попередній роботі,

В С Т А Н О В И В

29.09.2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбування "Зоря-Машпроект" про скасування наказу директора по персоналу та науково-технічної інформації НПКГ "Зоря-Машпроект" "про перерозподіл робіт Економічного Управління "(надалі ЕУ ) від 09.08.2016 року за №1899-08-к в частині відносно ОСОБА_3

В позові вона вказала, що з 31.05.1993 року вона була прийнята на посаду комплектувальника на Південно-турбінний завод "Зоря". За час роботи на цьому підприємстві вона неодноразово переводилась та переміщувалась у різні структурні підрозділи підприємства. Останнім наказом керівника підприємства №7-01-к від 08.02.2014 року вона була переміщена у економічне управління у групу ведення економічних питань підрозділів підприємства на посаду економіста першої категорії.Згідно наказу начальника ЕУ №08 від 29.01.2014 року в її функцію входило ведення економічних питань цеху №80 і відповідно до наказу №09 від 28.01.2014 року її робоче місце було визначено в цеху №80.

Наказом від 09.08.2016 № 1899-08-к «Про перерозподіл робіт ЕУ», було здійснено перерозподіл об*ємів робіт між економістами підрозділів ЕУ , відповідно до якого за нею було закріплена робота в цехах №120 та №140.

Таким чином, посилаючись на те, що керівництвом підприємства було змінено її трудову функцію без її згоди, вона відмовилась від виконання вищезазначеного наказу та посилаючись на положення ст. 21, ст.31 КЗпП України просила задовольнити її позов.

25.01.2017 року ОСОБА_3 збільшила позовні вимоги та просила також поновити її на попередній роботі на посаді економіста в цех №80.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. В своїх запереченнях вона посилалась на те , що на підприємстві, у тому числі і в Економічному Управлінні, як у структурному підрозділі відповідача, дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці шляхом скорочення чисельності та штату та звільнення у звязку із цим працівників за п.1 ст. 40 КЗпП

України. Зазначене підтверджується наказом ГД № 119 від 18.04.2016 «Про упорядкування чисельності персоналу ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», наказом ГД № 193 від 24.06.2016 «Про зміну структури Підприємства» із змінами внесеними наказом ГД № 201 від 29.06.2016 та штатним розкладом керівників, спеціалістів і службовців економічного управління Підприємства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 із наступними змінами.

Крім того, істотна зміна умов праці позивача визначена наказами від 09.08.2016 № 1899-08-к «Про перерозподіл робіт ЕУ», № 1976-08-к від 31.08.2016 «Про внесення змін в наказ директора з персоналу ДП НВКГ «Зоря - «Машпроект» від 09.08.2016 № 1899-08-к» . У звязку із зміною в організації виробництва і праці Підприємства, у тому числі і ЕУ, як його структурного підрозділу, позивача було попереджено в установлений законом строк, про що вона висловила свою незгоду в зауваженнях до вищезазначеного наказу. Але, незважаючи на незгоду із вказаним наказом, який вона оспорює, позивачка прийняла цехи №120 та №140,які були за нею закріплені відповідно до цього наказу , та виконує свої функціональні обов*язки згідно посадової інструкції.

Посилаючись на безпідставність заявленого позову представник відповідача просила відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення представників та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з дотриманням внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

При прийнятті на роботу сторони за взаємною згодою визначають зміст трудової функції працівника, керівник вправі запропонувати працівникові при прийнятті на роботу будь-який набір трудових обовязків, який не суперечить правовим нормам охорони праці і виробничої санітарії.

Кількість робітників кожної спеціальності та кваліфікації (розряду, класу, категорії, групи) власник визначає у штатному розписі, яким визначає зміст робіт, які відносяться до трудової функції працівника. Технологічними картами, робочими інструкціями та іншими документами

визначається конкретний зміст, обсяг і порядок виконання робіт на кожному робочому місці.Тому, при визначенні кола обовязків працівника, обумовлених трудовим договором, за основу береться саме спеціальність, що зазначена в штатному розписі.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 з 31.05.1993 року була прийнята на посаду комплектувальника на Південно-турбінний завод "Зоря". За час роботи на цьому підприємстві вона неодноразово переводилась та переміщувалась у різні структурні підрозділи підприємства. Згідно наказу начальника ЕУ №08 від 29.01.2014 року її переміщено в ЕУ економістом 1 категорії. Відповідно до наказу №08 від 27.01.2014 року ОСОБА_3 закріплено за цехом №80 та наказом №09 від 28.01.2014 року її робоче місце було визначено в цеху №80 без зміни посади та режиму роботи, в межах спеціальності та кваліфікації, обумовленої трудовим договором. Згідно відомостей трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи, останнім наказом керівника підприємства №7-01-к від 08.02.2014 року ОСОБА_3 була переміщена у економічне управління на посаду економіста першої категорії.

Наказом від 09.08.2016 № 1899-08-к «Про перерозподіл робіт в ЕУ», було здійснено перерозподіл об*ємів робіт між економістами підрозділів ЕУ , закріплено роботу по організації планово економічної діяльності, плануванню,звітності економічних показників цехів серійного, допоміжного та дослідного виробництва за робітниками ЕУ згідно додатку, відповідно до якого за ОСОБА_3 було закріплені ділянки робіт в цехах №120 та №140.Згідно досліджених Посадових інструкції економіста 1 категорії ( 2014 та 2016 років) , посаду якої як займала так і до теперішнього часу займає ОСОБА_3 , економіст 1 категорії здійснює організацію планово економічної роботи в закріплених виробничих підрозділах підприємства цехах.

За штатним розкладом посада ОСОБА_3 м.В. передбачена як економіст 1 категорії. Таким чином трудова функція ОСОБА_3 , на що заперечував представник позивачки, не змінилась.

Зі змісту ст.43 Конституції України, ст.ст.21, 31 КЗпП України вбачається що будь-яка зміна трудової функції працівника, робочого місця, що виходить за межі трудового договору, хоч і не може бути кваліфікована ж переведення на іншу роботу, все ж без погодження працівника не допускається.

Відповідно до ч.3 ст. 32 КЗпП Україниу зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Так , судом встановлено, що ОСОБА_3 із наказом про зміну істотних умов праці була попереджена в установлений законом строк, про що 30.08.2016 року висловила свої письмові заперечення та незгоду із такими змінами в її роботі.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 до істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою відноситься зміна систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад, раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у т.ч. перехід на бригадну або на індивідуальну форму, впровадження передових методів, технологій тощо.

У пункті 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 зазначено, що згідно з частиною третьою статті 32 КЗпП у межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці допускається, якщо це викликано змінами в організації виробництва і праці і працівник був повідомлений про ці зміни не пізніше ніж за два місяці до їх запровадження. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що істотні умови трудового договору було змінено не у зв'язку із зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника обов'язку поновити працівникові попередні умови праці.

Згідно досліджених в ході судового засідання наказів на підтвердження змін в організації виробництва та праці, що відбулись в ДП"НВКГ"Зоря-Машпроект",судом встановлено:

Відповідно до наказу ГД від 18.04.2016 №119 «Про упорядкування чисельності персоналу ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект»(далі, Наказ №119) затверджені ліміти облікової чисельності працівників, в тому числі по функції заступника генерального директора НВК з фінансів та економіки (якому підпорядковується Економічне Управління).

На виконання п.2.4 Наказу №119 Економічному управлінню доведений ліміт чисельності на 6 штатних одиниць менше проти факту. Зазначений зменшений ліміт чисельності ЕУ було доведено службовою запискою заступника ГД НВК з фінансів та економіки від 13.05.2016 №01/110. Враховуючи наведене ЕУ повинно було зменшити ліміт чисельності штату на 6 штатних одиниць.

На виконання наказу № 119, після вивільнення 3 працівників ЕУ і скорочення цих вакантних штатних одиниць, наказом ГД від 15.07.2016 №222 (далі Наказ № 222) з метою більш ефективного використання персоналу, змінена організаційна структура управління служби заступника генерального директора НВК з фінансів та економіки і (на базі ГВЕВ ПП ЕУ створено БЕППП ЕУ, чисельність якого на 04.01.2017 на 3 особи менше, ніж фактична на дату Наказу №222). На виконання п.8 Наказу №222 в ЕУ були розроблені і затверджені 08.08.2016 «Положення про бюро економіки виробничих підрозділів підприємства економічного управління ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект»і посадові інструкції працівників БЕППП ЕУ. Відповідно до Наказу №222, наказом директора по персоналу і НТІ НВКГ «Зоря» - «Машпроект» від 09.08.2016 №1899-08-к «Про перерозподіл робіт в ЕУ» (далі, Наказ №1899-08-к) працівники БЕППП розподілені по групах, за ними закріплені цехи з зазначенням дати закріплення ділянки роботи.

Таким чином підприємство реалізувало своє право на зміни в організації виробництва та праці.

Враховуючи вищенаведене судом встановлено, що на Підприємстві дійсно відбулись зміни в організації виробництва і праці , і у звязку із цим здійснено перерозподіл функцій, які виконувались вивільненими працівниками, тобто здійснюється зміна істотних умов праці працівників при продовженні ними роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою.

Таким чином , доводи представника позивача про те, що у Наказі № 222 не йдеться мова про скорочення чисельності або штату підрозділу ЕУ не заслуговує на увагу, адже цей наказ було видано на виконання Наказу № 119 , яким здійснені зміни у організації виробництва та праці і у звязку із цим скорочення чисельності та штату підприємства ,у тому числі і служби заступника ГД НВК з фінансів та економіки, у яку входить ЕУ, де працює позивачка.

Статтею 32 КЗпП України встановлено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Таким чином Підприємство дотримало вимоги ст. 32 КЗпП України і повідомило позивача про істотні зміни умов її праці за 2 місяці , передбаченою цією статтею.

Не заслуговують на увагу і доводи представника позивача про те, що підприємство порушило вимоги законодавства щодо переміщення працівників, адже відносно ОСОБА_3 ніяке переміщення у даному випадку на здійснювалось. Крім того відповідно до вимог ст. 32 КЗпП України переміщення працівника на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором не потребує його згоди і не є істотною зміною умов праці.

Крім того, на спростування доказів представника позивача того, що трудова функція ОСОБА_3 була змінена також свідчить ознайомлення ОСОБА_3 під підпис із Посадовою інструкцією економіста 1 категорії групи ведення економічних питань виробничих підрозділів економічного управління ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект», яка є загальною і обовязковою для усіх економістів І категорії ЕУ.

Таким чином судом встановлено, що посадові функції ОСОБА_3не змінилися , остання володіє відповідною спеціальністю для організації такої праці, працюючи на даній посаді тривалий час.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 фактично погодилась на продовження роботи в нових умовах,а саме з 04.11.2016 року прийняла цех №120 та, в процесі розгляду справи з 21.02.2017року прийняла цех №140, виконує свої функціональні обов*язки, у зв'язку з чим жодних порушень трудового законодавства відповідач не допустив, а тому позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_3 до Декржавного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбування "Заря-Машпроект" про визнання наказу недійсним, скасування наказу та поновлення на попередній роботі відмовити.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку визначеної ст.294 ,ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ Ж.П.ПАВЛОВА