Єдиний унікальний номер (справа №) 216/5980/16-ц
Номер провадження у суді 2/216/770/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Павленко О.О.

позивача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

09 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Центрально-Міського районного суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 29 червня 2007 року перебуває з зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Їх шлюб був зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 299. Від шлюбу в них є неповнолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Останнім часом їх шлюбне життя не склалося і з кінця вересня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, припинили будь-які шлюбні відносини. Кожен з них живе своїми інтересами, спільне господарство ними не ведеться. Між ними часто виникають сварки, які негативним чином відображаються на вихованні дітей. Подальше сумісне життя, примирення між нею та відповідачем та збереження сімї вважає неможливим. Усі обовязки щодо утримання дітей вона несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати своїх дітей. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Відповідач працює, виконує різні роботи, має постійний високий дохід як у грошовій одиниці, так і в натурі, але не завжди контрольований та регулярний, розмір якого щомісяця становить не менше 40000 гривень. Тому, на підставі вищевикладеного просила суд, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій одиниці в розмірі 5000 гривень, яка буде стягуватись з дня предявлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого стягувати аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У разі ухвалення рішення на її користь просила стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.1-2).

Ухвалою від 27.12.2016 року відкрито провадження у справі (а.с.12).

19 січня 2017 року до суду надійшли заперечення відповідача ОСОБА_4 на позовну заяву з яких вбачається, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В нього поганий стан здоровя, хворе серце, йому протипоказана фізична праця та тривалий час він є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК та виписками з історії хвороби. В звязку з хворобою серця йому потрібно постійно купувати ліки. За останні два роки він сім разів перебував на стаціонарному лікуванні. Разом із цим зазначив, що через хворобу він не працює, не виконує різні роботи, не має ніякого доходу як в грошовому еквіваленті, так і в натурі, що підтверджується довідкою від 13.01.2017 року з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків. Єдиними його доходом є маленька пенсія по інвалідності, яка складає 1200 гривень щомісячно, що підтверджується довідкою з пенсійного фонду України. Таким чином, рішенням суду з нього повинно утримуватись аліменти на утримання синів в частині усіх видів заробітку (доходу), але при цьому просив суд врахувати ті обставини, про які він вказав вище, а також необхідність сплачувати комунальні платежі, купувати їжу, ліки, одяг, засоби гігієни, та після всіх оплат грошей не вистачає взагалі. Він не має того доходу про який вказує позивач (а.с.20-21).

В подальшому, 21 лютого 2017 року у судовому засіданні ОСОБА_4 було подано зустрічну позовну заяву, яка мотивована тим, що на початку лютого 2017 року, позивач по справі ОСОБА_2 вигнала старшого сина ОСОБА_5 та він став мешкати разом із ним, всі речі сина були перевезені до нього додому. Позивач не вчиняє належних дій, щоб син мешкав з нею і таким чином він вважає, що у добровільному порядку вони домовилися, а син самостійно вибрав, що буде жити разом із ним та він утримує сина. Тому просив, стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.48).

Ухвалою від 21 лютого 2017 року зустрічну позовну заяву прийнято до провадження та обєднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.49).

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, а також пояснила, що відносно відповідача порушено кримінальну справу в звязку із здійсненням діяльності по прийому металобрухту, від якої він отримує мінливий дохід, однак з листопада 2016 року надав на утримання дітей лише 2000 гривень. Гроші їй необхідні для оренди житла, придбання речей для дітей, їх навчання та харчування. Також зазначила, що їх старший син ОСОБА_7 останні чотири місяці проживав разом із нею, але 19 лютого 2017 року він пішов до батька та на даний час проживає разом з ним, однак, вона має намір встановити місце проживання дитини із собою. Разом із тим зазначила, що не визнає позовні вимоги за зустрічним позовом у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, щодо зустрічної позовної заяви просила відмовити у її задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні 28 лютого 2017 року пояснив, що позовні вимоги ОСОБА_2 визнає частково, а саме в 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу), а також вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги зустрічного позову в повному обсязі та просить їх задовольнити. Разом із цим зазначивши, що на даний час син ОСОБА_7 мешкає разом із ним та перебуває на його утриманні. Крім того вказав, що окрім пенсії він також отримує мінливий дохід від здачі в оренду автомобіля.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_4 визнає частково, а саме в 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу), а вимоги зустрічного позову підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне.

23 березня 2004 року народився ОСОБА_5, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_8, актовий запис № 291, що вбачається з свідоцтва про народження серії І-КИ № 261375, виданого 20 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.6).

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 29 червня 2007 року зареєстрували шлюб у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 299 (а.с.7).

В подальшому у подружжя народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 298, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 221950, виданого 01.04.2009 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5).

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України).

З наданих документів вбачається, що відповідач ОСОБА_4 є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, в звязку з чим отримує пенсію, інших осіб на утримання не має, а також має мінливий дохід від діяльності з металобрухтом та від оренди автомобілю.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обовязку утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто.

Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не в повній мірі виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини сина ОСОБА_9, передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_9 визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Щодо вимог позивача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 та вимог зустрічної позовної заяви суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з пояснень сторін по справі, їх син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає то з матірю, то з батьком, оскільки сторонами не надано доказів щодо перебування дитини на утриманні одного з батьків, тому суд вважає необґрунтованими вимоги позивача за первісним позовом, а також вимоги за зустрічним позовом про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 до визначення місця проживання дитини у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач за первісним позовом ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 275,60 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: 50067, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Рєпіна, будинок 11, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: 50067, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Рєпіна, будинок 11, та мешкає за адресою: 50000, АДРЕСА_1, щомісяця, починаючи з 09 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: 50067, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Рєпіна, будинок 11, в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок, що підлягає сплаті на поточний рахунок 0026, одержувач платежу УДКСУ у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, код бюджетної класифікації 22030001, МФО 805012, , банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відсутності особи яка має право на апеляційне оскарження, протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов