АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/890/17 Справа № 199/8123/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Пономарь З.М.,

за участі секретаря Гулієва М.І. о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» про встановлення факту перебування в трудових відносинах,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ТОВ «Газосантехмонтаж» про встановлення факту перебування в трудових відносинах.

В обґрунтування позовних вимог, які в ході судового розгляду справи неодноразово уточнювалися, позивач посилався на те, що 28 січня 2013 року він був прийнятий на роботу до ТОВ «Газосантехмонтаж» електромонтажником та з ним був підписаний трудовий договір строком до 28 лютого 2013 року. З 01 березня 2013 року він продовжував періодично працювати електромонтажником та виконував роботи на об'єктах за направленням підприємства. За результатами виконаних робіт складалися акти, які підписувались начальником електромонтажної ділянки, що підтверджує його роботу в ТОВ «Газосантехмонтаж». В січні 2015 року йому було повідомлено про відсутність необхідності виконання робіт на підприємстві, а у вересні 2015 року йому стало відомо, що відрахування з його заробітної плати не проводяться з травня 2013 року. Заяви про звільнення він не писав та про припинення з ним трудових відносин дізнався після отримання довідки від ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська №4701/6/04-61-11-02-65/2 від 11 вересня 2015 року, в якій зазначені відрахування із заробітної плати за період з 01 березня 2013 року по 16 травня 2013 року та дата його звільнення 16 травня 2013 року. Трудова книжка його знаходиться на підприємстві. На роботу його було прийнято за заявою та він розпочав працювати ще до укладання з ним договору від 28 січня 2013 року, після надання підприємству трудової книжки для внесення відповідного запису та офіційного прийому на роботу. Оскільки відповідач заперечує наявність між ним та ТОВ «Газосантехмонтаж» трудових відносин після припинення дії строкового трудового договору, тому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, встановити факт перебування його в трудових відносинах з відповідачем в період з 01 березня 2013 року по 16 травня 2013 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт перебування в трудових відносинах ОСОБА_2 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» на посаді електромонтажника в період з 01 березня 2013 року по 16 травня 2013 року.

В апеляційній скарзі ТОВ «Газосантехмонтаж» просили рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України , власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається 28 січня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Газосантехмонтаж» було укладено строковий трудовий договір строком до 28 лютого 2013 року (а.с.26).

Наказом №28/01-03 від 28 січня 2013 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду електромонтажника ТОВ «Газосантехмонтаж» (а.с.140)

Наказом №28/02-13 від 28 лютого 2013 року ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади електромонтажника ТОВ «Газосантехмонтаж» у зв'язку із закінченням трудового договору (а.с.139).

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 було ознайомлено з цим наказом матеріали справи не місять.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами трудова книжка позивача знаходиться у ТОВ «Газосантехмонтаж».

Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України щодо суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проводилися відрахування із заробітної плати позивача ОСОБА_2 за час його роботи в ТОВ «Газосантехмонтаж» за період - з 01 березня 2013 року по 16 травня 2013 року (а.с.11, 120).

Згідно наданої ПАТ КБ «Приватбанк» відповіді від 25 травня 2016 року №20.1.0.0.0/7-20160513/4400 щодо руху по картці НОМЕР_1, що була відкрита на підставі Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 17 вересня 2010 року, позивачем ОСОБА_2 було отримано заробітну плату перераховану відповідачем ТОВ «Газосантехмонтаж» за період з 28 березня 2013 року по 08 травня 2013 року (а.с.129-131).

Отже, вищенаведене свідчить про те, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Газосантехмонтаж» у період з 01 березня 2013 року по 16 травня 2013 року.

Таким чином, враховуючи, що тягар доказування у справах даної категорії лежить на відповідачеві, яким не було надано суду належних доказів на відсутність факту перебування позивача у трудових відносинах у вищезазначений період часу, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що бухгалтером у 2013 році було помилкового вказано у податкових розрахунках форми «1ДФ за перший та другий квартал 2013 року дату прийняття на роботу, звільнення ОСОБА_2 з роботи та строк перебування у трудових відносинах з ТОВ «Газосантехмонтаж», та підприємством було винесено наказ 16 лютого 2016 року про внесення бухгалтером недостовірних даних і звільнено бухгалтера від дисциплінарної відповідальності у зв'язку із її звільненням у 2013 році з роботи, є безпідставними, оскільки такий наказ було винесено вже після звернення позивача до суду зі вказаними вимогами.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газосантехмонтаж» - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді