АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2081/2010 Номер провадження 22-ц/786/1079/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Бутенко С.Б.,Прядкіна О.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 березня 2017 року за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця посилаючись на те, що 22 листопада 2010 року рішенням Київського районного суду м. Полтави в рахунок стягнення заборгованості за договором про овердрафтові обслуговування №313-О від 23 січня 2006 року, що укладений між публічним акціонерним товариством акціонерний банк (далі ПАТ АБ) «Укргазбанк» та Приватним багатопрофільним підприємством «Айкон-Полтава» у сумі 1498104 грн. 59 коп., судового збору 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки без оформлення заставної №313-О від 27 листопада 2006 року, а саме квартиру що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 74,7 кв. м, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та зареєстрованого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 26 жовтня 2006 року в реєстровій книзі №150 за реєстровим номером №20259. На підставі вищевказаного рішення 18 січня 2012 року Київським районним судом м. Полтави було видано виконавчий лист. Згідно даного виконавчого листа Київським ВДВС м. Полтави було відкрито виконавче провадження №31500773 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-12081 від 18 січня 2012 року. Звернувшись до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, він дізнався, що його майно знаходиться на примусовій реалізації. Проте жодних документів про вчинення будь-яких виконавчих дій йому не надходило. Крім того, ним було встановлено, що в процесі виконання було здійснено оцінку його арештованого майна трикімнатної квартири за адресою: м. Полтава, вул. Соборності (Жовтнева), 50, кв. 29, складеного 19 січня 2017 року оцінювачем ОСОБА_3, яка працює в складі субєкта оціночної діяльності ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», у відповідності до якого ринкова вартість становить 100007000 грн. Крім того, старшим державним виконавцем не було враховано ту обставину, що майно на яке накладено арешт та передано на реалізацію, а саме: в квартирі 29 по вул. Соборності (Жовтневій), 50, в м. Полтаві, зареєстрований та проживає ОСОБА_4

Просив суд визнати протиправною оцінку майна та скасувати її.

Зобовязати старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ОСОБА_5 призначити повторну експертизу - судову оціночну експертизу квартири до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_6 (вул. Золочівська, 8а, м. Харків, Україна, 61177) та зупинити реалізацію арештованого майна.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 березня 2017 року скаргу задоволено.

Визнано протиправною оцінку майна та скасовано її.

Зобовязано старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ОСОБА_5 призначити повторну експертизу судову оціночну експертизу квартири до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_6 (вул. Золочівська, 8а, м. Харків, Україна, 61177).

Зупинено реалізацію арештованого майна.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ПАТ АБ «Укргазбанк» оскаржило її в апеляційному порядку. Просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволені скарги ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, представника ПАТ АТ «Укргазбанк», державного виконавця, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 листопада 2010 року в рахунок стягнення заборгованості за договором про овердрафтові обслуговування № 313-О від 23 січня 2006 року, що укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та Приватним багатопрофільним підприємством «Айкон-Полтава» у сумі 1498104 грн. 59 коп., судового збору 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки без оформлення заставної №313-О від 27 листопада 2006 року , а саме квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 74,7 кв. м, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та зареєстрованого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 26 жовтня 2006 року в реєстровій книзі №150 за реєстровим номером № 20259 (т. 1 а.с. 95).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08 червня 2011 року рішення Київського районного суд м. Полтави від 22 листопада 2010 року залишено без змін (т. 1 а.с.142-144).

На підставі вищевказаного рішення, Київським районним судом м. Полтави 18 січня 2012 року, видано виконавчий лист №2-12081/10.

Постановою головного державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 01 березня 2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (т. 1 а.с.211).

13 січня 2017 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_5 винесено постанову, якою призначено субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-12081, виданого 18 січня 2012 року (т. 1 зворот а.с.223).

Згідно проведеної оцінки субєктом господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» вартість житлового приміщення, загальною площею 74,7 кв.м., що розташована за адресою: м. Полтава, вул. Соборності (Жовтнева) 50, кв. 29, становить 1007000 грн.

30 січня 2017 року державним виконавцем було направлено ОСОБА_2 повідомлення про оцінку арештованого майна, про яке останньому стало відомо лише 02 лютого 2017 року.

Відповідно до вимог ч.ч.4-6 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», вразі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має прав залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна ні реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Згідно з вимогами п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у божника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658- ІІІ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" (затверджений постановою КМУ від 28 жовтня 2004 року № 1442) з урахуванням вимог Національного стандарту № 1 (затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 року № 1440), яким визначено загальні засади.

Згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Частиною 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. ОСОБА_7 Закону визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об'єкта оцінки, ознайомлення з таким майном не може відбуватися без обстеження приміщень на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них, який має забезпечити боржник.

Таким чином, не проведення суб'єктом оцінювання огляду (обстеження) об'єкта оцінки створює підстави для визнання незаконними дій державного виконавця ВДВС України по проведенню оцінки майна та визнання протиправною оцінки майна.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державним виконавцем не дотримані вимоги ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до значного порушення прав ОСОБА_2 у виконавчому провадженні, його скарга підлягає задоволенню, а проведена оцінка майна скасуванню.

Посилання ПАТ АБ «Укргазбанк» на те, що заявником не надано жодних доказів якими б підтверджувався факт наявності будь-яких змін нерухомого майна в період з 2012 року, тобто з моменту складення акту опису майна по 2017 рік не є безпідставними оскільки як вбачається з матеріалів справи при оцінці майну була суттєво порушена процедура її проведення, а саме, як суду першої інстанції так і апеляційної не було надано доказів проведення особистого огляду суб'єктом оціночної діяльності об'єкта оцінки. Дана обставини викликає сумніви щодо відповідності визначеної вартості квартири її дійсній ринковій вартості.

Доводи наведені в апеляційній скарзі, що висновок суду першої інстанції стосовно того, що несвоєчасне повідомлення боржника про результати проведеної оцінки призвели до істотного порушення його прав, щодо визначення вартості майна не відповідає обставинам справи є необґрунтованими враховуючи, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилається на недодержання державним виконавцем вимог ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», яке призвело до порушення прав боржника. При цьому апелянт на власний розсуд витлумачив дану позицію суду та прийшов до хибного висновку, що саме несвоєчасне повідомлення боржника про результати проведеної оцінки призвели до істотного порушення його прав, щодо визначення вартості майна.

Не є підставою для скасування ухвали суду посилання ПАТ АБ «Укргазбанк» на те, що оскаржуваною ухвалою державного виконавця зобовязано здійснити дію, яка не визначена ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», а саме призначити судову оціночну експертизу, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Згідно з вимогами п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у божника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658- ІІІ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"

Як вбачається з п. 1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 відповідно до чинного законодавства за дорученням правоохоронних органів, посадових осіб Державної податкової адміністрації України, Державної митної служби України, Державної виконавчої служби, на замовлення адвокатів, захисників та осіб, які самостійно захищають свої інтереси, та їх представників, нотаріусів банківських установ, страхових компаній, а також інших юридичних і фізичних осіб виконуються експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи.

Тобто державний виконавець має право на призначення судової оціночної експертизи.

При цьому, можливість проведення даної судової експертизи передбачається п. 1.5 зазначеної Інструкції відповідно до якої проведення експертиз, експертних досліджень з оцінки майна здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про судову експертизу", з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" щодо методичного регулювання оцінки майна.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зупинення реалізації арештованого майна оскільки відповідно до норм ЦПК України суд може зупинити реалізацію арештованого майна лише в чітко зазначеному випадку, а саме продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Разом з цим, відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерство юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Таким чином визнання протиправною та скасування оцінки майна унеможливлює його реалізацію до проведення повторної оцінки.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Київського районного суду м. Полтави від 07 березня 2017 року в частині зупинення реалізації арештованого майна.

В іншій частині ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 2 ч.1 ст. 312, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 березня 2017 року в частині зупинення реалізації арештованого майна скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 в частині зупинення реалізації арештованого майна - відмовити.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді С.Б. Бутенко

ОСОБА_8