ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1095/16-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого - судді Шабас О.С.,

при секретарі Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та про звільнення від сплати заборгованості по виплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. А також просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною трьох років.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що з 27 листопада 2015 вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка в даний час проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. З серпня 2016 року через постійні конфлікти та різні погляди на сімейне життя, подружжя припинило шлюбні відносини. Позивач не має можливості самостійно забезпечити утримання дитини, оскільки на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не може працювати. Відповідач працездатний, матеріально забезпечений, працює вчителем фізичного виховання в НВК в с. Калинове Золочівського району, має стабільну заробітну плату, може надавати матеріальну допомогу та кошти на утримання спільної дитини, однак добровільно цього не робить. Позивачці відомо, що за рішенням Золочівського районного суду відповідач сплачує на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їхньої спільної дитини від першого шлюбу - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 15.09.2015 року до його повноліття.

21.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Золочівського районного суду Харківської області із зустрічним позовом, в якому частково визнає позовні вимоги ОСОБА_1 Просив стягнути з нього аліменти та змінити розмір аліментів таким чином, щоб розмір аліментів на утримання дитини дорівнював 1/8 частині його доходу на кожну дитину. Також просив стягнути з нього аліменти та змінити розмір аліментів на утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 таким чином, щоб розмір аліментів на утримання дружини дорівнював 1/8 частині його доходу на кожну. Одночасно просив звільнити його від сплати суми заборгованості по сплаті аліментів за рішенням Золочівського районного суду від 22.06.2016 року на користь ОСОБА_3 на її утримання та на утримання спільної дитини ОСОБА_6

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що з 27 листопада 2015 він перебуває з відповідачем ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька ОСОБА_4, яка на даний час проживає разом з відповідачем та знаходиться на її повному утриманні. З серпня 2016 року між подружжям постійно виникали сварки внаслідок того, що позивач практично не надавав кошти на утримання дитини. В результаті чого сторони припинили шлюбні відносини. Позивач офіційно працює вчителем фізичного виховання в НВК в с. Калинове Золочівського району, має дохід близько 3200 грн., проте не може надавати на утримання дитини необхідні кошти в зв'язку з тим, що сплачує аліменти та має значну суму заборгованості. Відповідно до рішення Золочівського районного суду Харківської області від 22.06.2016 року з його доходу щомісячно утримується 1/2 частина на користь відповідача ОСОБА_3 на її утримання та утримання їхньої спільної дитини.

Первісний позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала, просила суд слухати справу за її відсутності.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явився, проте 22.02.2017 року через канцелярію суду надав заяву, в якій заявлені позивачем вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася. 13.03.2017 року через канцелярію суду надала заперечення на зустрічну позовну заяву, проти запропонованої відповідачем суми аліментів заперечувала, в обґрунтування чого зазначила, що позивачем не доведено обставин, які можуть вказувати на можливість зменшення призначених аліментів або звільнення від сплати суми заборгованості по сплаті аліментів. А подання ОСОБА_2 даного позову є лише спробою ухилитися від сплати призначених аліментів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наданої до суду копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, 27.11.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2962. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвища: ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_4, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 11.05.2016 року складено відповідний актовий запис №1677 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_2.

Згідно акту обстеження житлового домоволодіння та про проживання осіб, від 27.10.2016 року, виданого депутатом Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_8 в присутності членів комісії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в будинку по АДРЕСА_1 з ОСОБА_11 фактично зареєстровані та фактично проживають: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 Також встановлено, що ОСОБА_16 у вказаному домоволодінні фактично проживав без реєстрації місця проживання в період з 14.06.2015 року по 01.08.2016 року.

25 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис №03 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_17, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 25.03.2015 року.

17 червня 2015 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_6, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області 08.08.2015 року складено відповідний актовий запис №69 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_4.

22 червня 2016 року рішенням Золочівського районного суду Харківської області позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їхньої спільної дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 15 вересня 2015 року та до повноліття дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 15 вересня 2015 року та до досягнення дитиною трьох років. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати, понесені у зв'язку з пологами в сумі 3000,00 грн.

З наданої суду довідки про доходи, виданою начальником Відділу освіти, молоді та спорту Золочівської районної державної адміністрації Харківської області Шевченко С.В. від 09.11.2016 № 385 вбачається, що його доходи за вересень-жовтень 2016 року становлять 6371,02 грн., в тому числі розмір сплачених аліментів складає 2637,40 грн.

Згідно наданих суду Відділом ДВС Золочівського районного управління юстиції Харківської області копій постанов від 08.08.2016 року ВП №51888232, ВП №51887878, ВП №51888028 головним державним виконавцем Стадніченко Т.О. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2: на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їхньої спільної дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 15 вересня 2015 року та до повноліття дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 15 вересня 2015 року та до досягнення дитиною трьох років; на користь ОСОБА_3 додаткові витрати, понесені у зв'язку з пологами в сумі 3000,00 грн.

При вирішенні спору суд керується наступними нормами матеріального закону:

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

За змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У ч. 1 ст. 191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів, зокрема, у разі зміни його матеріального стану. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 197 Сімейного кодексу України обумовлює, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 88 ЦПК України передбачений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відтак судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в даний час потребує утримання від ОСОБА_2 оскільки не може працювати через необхідність догляду за їхньою спільною із відповідачем малолітньою дитиною - ОСОБА_4 2016 року народження. ОСОБА_2, що в даний час офіційно працевлаштований, в свою чергу, не доведено підстав для звільнення його від сплати аліментів на утримання дружини відповідно до ст. 182 СК України.

Крім того на підставі досліджених доказів суд також доходить висновку, що відповідач ОСОБА_2 всупереч положенням ст. 180 СК України не здійснює свої обов'язки по утриманню доньки ОСОБА_4, в зв'язку з чим з нього підлягають стягненню аліменти у частині від заробітку так як він має постійний дохід.

Домовленості щодо порядку утримання дружини та доньки сторони не дійшли, відтак відповідно до вимог ст.ст.75, 84, 180,182 СК України стягує з відповідача аліменти на утримання дружини та доньки, визначаючи розмір аліментів у розмірі 1/8 частини усіх доходів відповідача на утримання його доньки ОСОБА_4, 2016 року народження, та на 1/8 частини усіх доходів відповідача на утримання ОСОБА_1 судом враховано визначений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, який є фізично здоровим та працездатним, сплачує аліменти на користь попередньої дружини та сина. Також судом враховано ту обставину, що відповідачем в порядку ст. 174 ЦПК України визнано позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини всіх доходів.

Щодо вимог по зустрічному позову про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, суд вважає, що ОСОБА_2 в розумінні положень ст.ст.10,57-61 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів, щодо наявності підстав для звільнення його від сплати заборгованості передбачених ст. 197 СК України. Навпаки судом встановлено, що ОСОБА_2 є працездатним та офіційно працевлаштованим.

Щодо вимог про зменшення розміру аліментів, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, станом на момент стягнення аліментів за рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2016 року не мав на утриманні ще одну дружину та доньку, що в даний час дає суду можливість дійти висновку, що фінансовий стан відповідача погіршився, через збільшення обсягу зобов'язань, що відповідно до положень ст. 192 СК України дає підстави для зменшення суми стягнутих з нього аліментів за рішенням суду.

Вирішуючи питання про новий розмір аліментів у розмірі 1/8 частини на утримання ОСОБА_3 та у розмірі 1/8 частини на утримання їх сина ОСОБА_6 2015 року народження, судом враховано розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від до 6 років, стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище ОСОБА_2, який є фізично здоровим та працездатним, отримує регулярний дохід, має на утриманні доньку та дружину.

Статтею 88 ЦПК України передбачений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягнення судові витрати на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись вказаними нормами матеріального закону та ст.ст. 10,11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу, починаючи з 02 вересня 2016 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнутих за рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2016 року.

Після набрання даним рішенням законної сили стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття з послідуючою індексацією відповідно до вимог закону.

Змінити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, стягнутих за рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2016 року.

Після набрання даним рішенням законної сили стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу, щомісячно до досягнення ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 трьох років.

Відкликати виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у минулому розмірі.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 275 гривень 60 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. С.Шабас