Справа № 301/276/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічанської сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Зарічанської сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, який залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповідав своїй невістці - позивачці. Позивачка спадщину прийняла, однак не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який входить до складу спадкового майна, оскільки такий у встановленому законом порядку не зареєстрований. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду спарви були належним чином повідомлені, подали до суду заяву, в якій позов підтримали, просили його задовольнити та розглянути справу по суті без їх участі (а.с.40,44).

Відповідач - представник Зарічанської сільської ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності (а.с.41,42).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, не зареєстрований (а.с.24,43). Згідно погосподарської книги, власником вказаного будинку був ОСОБА_2. Будинок збудований на земельній ділянці площею 0,0825 га, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та на підставі державного акту НОМЕР_1 від 23.01.2001 року належить ОСОБА_2 (а.с.15,22). Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.45-56). Такий був збудований у 1991 році. Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки, вартість будинку становить 117651 грн. (а.с.25).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом 07.12.2009 року, ОСОБА_2 все своє майно заповів невістці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивачу по даній справі (а.с.8). Вказаний заповіт не скасований і не змінений (а.с.27).

Спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживала з ним в одному будинку (а.с.13). Спадкова справа за покійним ОСОБА_2 заведена 25.06.2010 року (а.с.27).

Особою, яка мала право на обов'язкову частку у спадковому майні ОСОБА_2 була його непрацездатна дружина - ОСОБА_4, яка згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України, спадщину прийняла (а.с.12) і не відмовилася від неї протягом визначеного законом строку.

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину не оформляли.

ОСОБА_4 померла 18.07.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 19.07.2016 року (а.с.11).

Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом 25.06.2010 року, ОСОБА_4 все своє майно заповіла невістці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивачу по даній справі (а.с.9). Вказаний заповіт не скасований і не змінений (а.с.29).

Спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживала з нею в одному будинку (а.с.12).

Інші спадкоємці ОСОБА_4, у тому числі, особи, що мають право на обов'язкову частку у спадковому майні, спадщину не прийняли, звернулися в нотаріальну контору із заявою про те, що спадкувати за матір'ю не бажають (а.с.23).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований в с.Заріччя, вул. Гагаріна, №32, та входить до складу спадкового майна, позивачу було відмовлено, оскільки на вказане нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи та житловий будинок не зареєстрований (а.с. 14).

Зарічанська сільська рада, на території якої розташований житловий будинок, який не зареєстрований, не заперечує проти визнання права власності на вказаний будинок за позивачем.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки такий побудований у 1991 році, коли набуття права власності на нерухоме майно не пов'язувалося з його державною реєстрацією, тому такий не зареєстрований.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.

Оскільки згідно погосподарської книги власником житлового будинку в АДРЕСА_1, був ОСОБА_2, спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1220, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських