Провадження №2/760/1451/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Літвінчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» звернулося до суду з вказаним позовом та просить на його користь стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №IKAPNUAKG.183591.001 від 14.10.2013 у розмірі 75 827,96 грн.

Позивачем зазначено, що з відповідачем був укладений кредитний договір №IKAPNUAKG.183591.001 від 14.10.2013, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 80 091,95 грн., на умовах, визначених договором, терміном до 13.10.2020, зі сплатою відсотків у розмірі з 14.10.2013 по 13.10.2014 - 0,001% річних за користування кредитом, з 14.10.2014 по 13.10.2020 - 20,99 % річних; платіж - встановлений графіком погашення кредиту, який повинен сплачуватися з 1-го по 10-е число кожного поточного місяця.

Пояснено, що відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, а тому вимогою від 18.11.2015 за вих. №9066 відповідача було повідомлено про зміну банком умов договору та дострокове витребування кредиту. Однак, станом на дату звернення позивача до суду, відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача в судовому заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що 14.10.2013 між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №IKAPNUAKG.183591.001 (а.с. 16-18).

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору позивачем були надані грошові кошти у сумі 80 091,95 грн., з яких 74 630, 00 грн. надавалися на придбання автомобіля, 150,00 грн. на сплату комісії за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 2238,90 грн. на оплату винагороди банку за надання фінансового інструменту, 3073,05 грн. для оплати перших страхових платежів за договорами страхування.

Згідно п. 1.3. кредитного договору термін користування кредитом встановлений до 13 жовтня 2020 року.

Згідно п. 1.4. кредитного договору позичальник сплачує Кредитору проценти, виходячи із розміру процентної ставки, яка з 14 жовтня 2013 року по 13 жовтня 2014 року становить 0,001%, а з 14 жовтня 2014 року по 13 жовтня 2020 року - 20,99% річних.

Згідно 2.4. даного договору пре од сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 10-е число кожного місяця.

Так відповідно до кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісячно сплачувати заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та комісії, а також штрафні санкції на умовах, передбачених договором, у разі порушення строків сплати платежів.

Згідно п. 3.1.11. кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом і направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України,щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в і повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду і відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші і зобов'язання за договором.

Так, позивач посилається на те, що відповідачка не виконує умови кредитного договору, у неї виникла заборгованість.

Судом встановлено, що вимогою позивача від 18.11.2015 за вих. №9066 відповідачку засобом поштового зв'язку було повідомлено про зміну банком умов договору та дострокове витребування кредиту (а.с. 25, 26), однак вказана вимога виконана не була.

Як вбачається з таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, сторонами обумовлено суми платежу за розрахунковий період, зокрема по грудень 2015 року включно:

з листопада 2013 року по жовтень 2014 року - 954,00 грн. щомісячно, жовтень 2014 року - 12 107,28 грн., листопад 2014 року - вересень 2015 року - 1683,86 грн. щомісячно, жовтень 2015 року - 12837,14 грн., листопад - грудень 2015 року - 1683,86 грн. щомісячно (звор. сторона а.с. 19-20)

Відповідно до графіку погашення кредиту, сторонами було встановлена дата прострочки кожного платежу щомісячно, а саме: дата етапу - 01.11.2013, тобто у листопаді дата прострочки 11.11.2013, у грудні 2013 - 11 числа місяця відповідно, у січні 2014 року - 13 числа місяця, у лютому-квітні 2014 року - 11 числа відповідного місяця, у травні 2015 року - 12 числа, у червні - вересні 2014 року 11 числа відповідного місяця, у жовтні 2014 року - 13 числа, у листопаді-грудні 2014 року - 11 числа відповідного місяця, у січні 2015 року - 12 числа, у лютому-березні 2015 року - 11 числа відповідного місяця, у квітні 2015 року - 13 числа, у травні-червні 2015 року - 11 числа відповідного місяця, у липні 2015 року - 13 числа, у серпні-вересні 2015 року - 11 числа відповідного місяця, у жовтні 2015 року - 12 числа, у листопаді-грудні 2015 року - 11 числа відповідного місяця (а.с. 21).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитною угодою, ОСОБА_2 здійснювала погашення кредиту наступним чином: 02.11.2013 у сумі 200 грн., 12.11.2013 - 800 грн., 12.12.2013 - 960 грн., 04.01.2014 - 1000 грн., 11.02.2014 - 954 грн., 12.03.2014 - 954 грн., 10.04.2014 - 960 грн., 08.05.2014 - 954 грн., 11.06.2014 - 1000 грн., 10.07.2014 - 960 грн., 12.08.2014 - 954 грн., 06.09.2014 - 954 грн., 09.10.2014 - 960 грн., 11.11.2014 - 1700 грн., 11.12.2014 - 1700 грн., 10.01.2015 - 1700 грн., 11.02.2015 - 1700 грн., 12.03.2015 - 1700 грн., 11.06.2015 - 800 грн., 14.08.2015 - 700 грн., 15.09.2015 - 900 грн., 13.10.2015 - 1500 грн., 11.11.2015 - 700 грн. (а.с. 5-9).

Виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що відповідачкою несвоєчасно виконувалося погашення по кредиту, та станом на дату розгляду справи, відповідачем умови кредитного договору не виконані.

Статтями 526, 525 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ІІК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 6.3. кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом. Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно розрахунку загальної суми заборгованості позичальника за кредитним договором №IKAPNUAKG.183591.001. станом на 17 грудня 2015 року заборгованість становить 75 827,96 грн., з яких поточна заборгованість по тілу кредиту - 60 453,45 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 4 973,68 грн., поточна заборгованість за процентами - 567,51 грн., прострочена заборгованості за процентами-5291,69 грн., та сумі пені - 4 541,63 грн.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

При таких обставинах, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 212, 526, 527, 530,611, 625,651,1049,1050,1052 ЦК

України, ст.ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованість за кредитним договором №IKAPNUAKG.183591.001 від 14.10.2013 у розмірі 75 827, 96 грн. (сімдесят п'ять тисяч вісімсот двадцять сім гривень дев'яносто шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Усатова І.А.