Номер провадження: 22-ц/785/3573/17
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», третя особа: приватний нотаріус Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

20.05.2016 року, ОСОБА_2 звернувся із позовом про визнання виконавчого напису від 25.10.2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Чуловським В.А. щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі-Банк) заборгованості за кредитним договором від 01.10.2012 року таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги ґрунтуються на тому, що 01.10.2012 року між Банком і позивачем укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 99 999 гривень зі сплатою відсотків та комісії на строк до 04.10.2017 року.

Позивачу стало відомо, що на підставі виконавчого напису від 25.10.2015 року відкрито виконавче провадження про стягнення з нього заборгованості на користь Банка.

Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: нотаріусу не були надані документи, які б підтверджували безспірність заборгованості; у виконавчому написі повинні зазначатись строк, за який провадиться стягнення та суми, що підлягають стягненню або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; визначений у виконавчому написі розмір заборгованості 64 044,32 гривень не відповідає дійсності, позивач просив позов задовольнити.

Позивач і його представник, приватний нотаріус не приймали участі у судовому засіданні 14.02.2017 року у суді першої інстанції.

Відповідач, представник Банка також не приймав участь у судовому засіданні 14.02.2017 року в суді першої інстанції, подав письмові заперечення на позов, у яких посилався на необґрунтованість вимог.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2017 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення

суду, неповне з'ясування обставин справи, неналежну оцінку доказів у справі, порушення судом вимог ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат».

У засіданні колегії суддів: представник позивача скаргу підтримала; представник Банка скаргу не визнав.

Приватний нотаріус у засідання колегії суддів не з'явився, про розгляд справи 18.05.2017 року сповіщений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення апеляційного суду від 24.03.2017 року.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивач просив визнати виконавчий напис від 25.10.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Чуловським В.А. щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь Банка заборгованості за кредитним договором від 01.10.2012 року таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що нотаріусу не були надані документи, які б підтверджували безспірність заборгованості, у виконавчому написі не зазначені строк, за який провадиться стягнення та суми, що підлягають стягненню або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, крім того, визначений у виконавчому написі розмір заборгованості 64 044,32 гривень не відповідає дійсності (а.с.2-5).

Суд, відмовляючи у позові виходив з того, що дії приватного нотаріуса по вчиненню виконавчого напису від 25.10.2015 року відповідали вимогам закону (а.с.192,192).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 18 ЦК України).

Згідно з п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», далі-Закон).

Відповідно до ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (п. 286 Інструкції).

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.10.2012 року між Банком і позивачем укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 99 999 гривень зі сплатою відсотків та комісії на строк до 04.10.2017 року. 25.10.2015 року Банк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису і на підставі виконавчого напису нотаріуса від 25.10.2015 року із позивача на користь Банка стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з 06.04.2015 року по 05.10.2015 року у розмірі 64 044,32 гривень, з яких: 58 143,46 гривень заборгованість за кредитом і 2 900,86 гривень заборгованість по відсоткам (а.с.6-9,85-183).

Суд, встановивши, що Банк надав нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджували безспірність заборгованості: заяву про вчинення виконавчого напису; оригінал кредитного договору від 01.10.2012 року; розрахунок заборгованості та витяг по кредитному договору від 01.10.2012 року станом на 05.10.2015 року; вимогу про усунення порушень за кредитним договором від 01.10.2012 року; довіреність представника Банку; копію Статуту Банку, витяг з ЄДРПОУ (а.с.85-183), а також докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень (а.с.148-157), дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Доводи представника позивача у скарзі про те, що: Банк видав позивачу розрахунок заборгованості, в якому розмір заборгованості станом на 04.10.2015 року становить 26 783,45 гривень, що є меншою сумою, ніж та, яка зазначена у виконавчому написі; Банк не надав оригінал кредитного договору; суд не встановив відповідність наданого Банком розрахунку кредитної заборгованості фактичним даним та матеріалам справи; у вимозі про усунення порушень зазначена загальна сума заборгованості за весь період дії договору, який діє до 04.10.2017 року, тоді як стягнення здійснено за період з 06.04.2015 року по 05.10.2015 року, - не заслуговують на увагу.

Позивач не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій розрахунок Банка, який той начеб-то видав позивачу 04.10.2015 року і в якому зазначено, що заборгованість станом на 04.10.2015 року становила 26 783,45 гривень.

Письмова вимога Банка про усунення порушень на адресу позивача від 15.10.2015 року зазначає, зокрема, що заборгованість за кредитним договором від 01.10.2012 року за період з 06.04.2015 року по 05.10.2015 року становить 64 044,32 гривень, з яких: 58 143,46 гривень заборгованість за кредитом і 2 900,86 гривень заборгованість по відсоткам (а.с.148).

Банк надавав нотаріусу оригінал кредитного договору, що вбачається із заяви Банка від 25.10.2015 року про вчинення виконавчого напису (а.с.86).

Суд, вирішуючи даний спір, повинен перевірити лише те, чи надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису в обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (п. 286 Інструкції), а не встановлювати відповідність наданого Банком розрахунку кредитної заборгованості фактичним даним.

Письмова вимога про усунення порушень зазначає про наявність заборгованості станом на 05.10.2015 року, яка зокрема складалась із заборгованості по кредиту та відсоткам (а.с.148).

Банк подав заяву про вчинення виконавчого напису, в якій зазначив, що заборгованість має стягуватись за період з 06.04.2015 року по 05.10.2015 року й на підтвердження цього, зокрема надав засвідчений витяг з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (а.с.86).

Сума заборгованості за кредитом та відсотками у письмовій вимозі Банка і у виконавчому написі не відрізняються одна від одної.

Безспірність вимог - це документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Оскільки безспірність заборгованості позивача підтверджена документами, передбаченими Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не повинен встановлювати права та обов'язків учасників правовідносин, а зобов'язаний перевіряти наявність необхідних документів, відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду Одеської області від 14 лютого 2017 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков