Справа № 473/479/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську подання державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 звернувся до суду з погодженим з начальником відділу поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що у боржника наявні невиконані зобовязання за судовим рішенням, яке знаходиться на примусовому виконанні, яким з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто борг в розмірі 23 060,13 грн. та судові витрати і від виконання якого він ухиляється.

В судове засідання державний виконавець Березовський Д.В. не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без його участі та просив про його задоволення.

Дослідивши матеріали подання та матеріали виконавчого провадження № ЄДРВП 47325255, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу та судових витрат.

Підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України виконавець зазначає наявність у нього невиконаних зобовязань, покладених на нього рішенням від виконання якого він ухиляється.

Згідно ст. 33 Конституції України та ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлено законом.

Такі обмеження та процедура їх встановлення визначені в п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377- 1 ЦПК України.

Відповідно до них, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та у виїзді за кордон в разі наявності у нього невиконаного зобовязання або якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, на виконанні якого знаходиться виконавчий документ погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Таким чином слід враховувати, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України застосовуються лише в разі наявності у нього невиконаних зобовязань або його ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим або іншим рішенням.

Як розяснив Верховний Суд України в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року під ухиленням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

При цьому обмеження є крайньою мірою до боржника і застосовується у виняткових випадках, коли відсутня будь-яка обєктивна можливість виконання судового рішення без застосування цих заходів, водночас обмеження у праві виїзду за межі України створить для нього негативні наслідки та стимулюватиме останнього до якнайшвидшого виконання зобовязань (рішення).

Оскільки питання обмеження боржника у праві виїзду за межі України вирішується судом без особистої участі боржника, який у звязку з цим позбавлений можливості надавати заперечення та докази проти цього, проте за участю виконавця, а тому саме на останнього покладається обовязок доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань або рішень.

При цьому виконавець зобовязаний довести належними доказами наявність наступних обставин:

-факт належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, суть та розміри його зобовязань;

-наявність у боржника можливості виконати (майнові) зобовязання (рішення), зокрема наявність у нього необхідного для цього майна, коштів, доходів, відсутність обєктивних перешкод для виконання;

-факт ухилення від виконання (активні дії або бездіяльність);

-наявність у боржника можливості та необхідності виїзду за межі України, причини виїзду.

Однак з оглянутих судом письмових доказів та матеріалів виконавчого провадження встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не повідомлений про наявність (відкриття) виконавчого провадження за його борговим зобов'язанням. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що за адресою на яку відправлялася боржнику кореспонденція (постанови виконавця, виклики тощо) останній не проживає, а володільцями житла (на підставі договору купівлі-продажу від 04 грудня 2001 року) є сторонні особи. Незважаючи на це виконавцем не з'ясовано місце реєстрації та фактичного мешкання боржника.

Таким чином виконавцем не доведено факт належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, суть та розміри його зобовязань та як наслідок факт його ухилення від виконання зобовязань.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник дійсно періодично виїжджає за кордон, проте виконавцем не встановлено, чи не повязаний такий виїзд з характером його професійної діяльності, необхідністю лікування тощо.

В той же час державний виконавець не зясував наявність та обсяг належного боржнику майна, коштів, майнових прав та не надав суду доказів неможливості виконання судового рішення за рахунок реалізації майна (квартири) боржника без застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Таким чином суд вважає звернення виконавця з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України передчасним, необгрунтованим, а тому у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, що не брали участь в розгляді справи протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.В. Вуїв