РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С., Авдєєв Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь суму матеріальних збитків в розмірі 90 722,91 грн., суму моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн., 1585,80 грн. матеріальних збитків повязаних зі сплатою послуг експертного дослідження.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 01.09.2015 року о 15:45 год. в м. Харкові за участю транспортного засобу марки «Subaru Outback», д/н НОМЕР_1, яким керував відповідач, мала місце дорожньо-трансопртна пригода, внаслідок якої відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який належить на праві приватної власності позивачу. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.01.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністравтиного правопорушення. Вказаною постановою відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Розмір заподіяного матеріального збитку, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_4 № 3208 від 26.05.2016 року, оцінено в розмірі 90 722,91 грн. Вартість проведення вказаного дослідження склала 1585,80 грн. Винними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яку оцінено в розмірі 30 000,00 грн., на підтвердження чого посилається на те, що внаслідок пошкодження автомобіля був позбавлений можливості користуватися своїм майном, постійно перебував у нервовому напруженні, був позбавлений можливості задовольняти свої побутові потреби та потреби його родини, оскільки усі кошти були спрямовані на ремонт автомобіля, а відповідач коштів на відновлення автомобілю не надав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково на суму, яка не підлягає відшкодуванню страховою компанією, в задоволенні вимог про відшкодування вартості проведеного автотоварознавчого дослідження та моральної шкоди просив відмовити. Пояснив, що його цивільно-правова відповідальність, відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована в ПрАТ СК «Україна». Ліміт відповідальності страховика, відповідно до укладеного з ним договору, за шкоду заподіяну майну потерпілого становить 50 000,00 грн., у звязку з чим, вимоги позивача про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди повинні бути зменшені на вказану суму, адже непредявлення вимог до страховика, за наявності таких підстав, є підставою для відмови в задоволенні позову на відповідну суму. Наголошує на тому, що в установлений законом строк повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, надав координати свого страховика водію автомобіля Suzuki. Незвернення позивача з заявою про здійснення страхового відшкодування до ПрАТ СК «Україна» не може слугувати підставою для відшкодування ним заподіяної шкоди в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 01.09.2015 року об 15:45 год. в м. Харкові по вул. Полтавський Шлях, повертаючи ліворуч на вул. Муранова, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, в наслідок чого сталося зіткнення, автомобілі пошкоджено, заподіяно шкоду, чим порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.01.2016 року по справі № 642/7836/15-п, провадження 3/642/1250/15, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, постанова набрала законної сили.

Відносно водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 445486 вбачається, що власником автомобіля НОМЕР_4, є ОСОБА_1.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_5, завдані механічні пошкодження.

Відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_4 № 3208 від 26.05.2016 року величина матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого під час ДТП (01.09.2015), складає 90 722,91 грн.

Згідно квитанції № 672420038, позивачем за проведення вказаного експертного дослідження було сплачено 1 585,80 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявні підстави для стягнення заподіяної матеріальної шкоди в розмірі визначеному відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_4 № 3208 від 26.05.2016 року в розмірі 90 722,91 грн. з огляду на те, що приписами ч. 1 ст. 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, право вибору способу захисту свого цивільного права належить позивачу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Посилання відповідача на необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що його цивільно-правова відповідальність застрахована в ПрАТ СК «Україна» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/0671800 від 27.01.2015 року, суд до уваги не бере, з огляду на те, що наявні підстави для стягнення шкоди з винуватця ДТП, право вибору способу захисту свого порушеного права, а також визначення відповідача належить виключно позивачу.

З огляду на викладене, майнова шкода в розмірі 90 722,91 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, через ушкодження, які зазнав автомобіль позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач не мав змоги тривалий час експлуатувати автомобіль, використовувати його для власних потреб, потреб сімї та для роботи, що спричинило йому моральні страждання. Всі ці обставини порушили його нормальний спосіб життя.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно розяснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи належать витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз.

Відповідно до наданої позивачем квитанції № 672420038 від 24.03.2016 р. ним понесені витрати в розмірі 1 585,80 грн. на оплату проведення експертизи № 3208.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 223,08 грн.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 90 722,91 грн., компенсації заподіяної моральної шкоди в розмірі 2 000,00 грн. та витрат на проведення експертизи 1585,80 грн. Підстав для задоволення іншої частини позовних вимог суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальних збитків в розмірі 90 722,91 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн., 1 585,80 грн. витрат на проведення експертизи, а загалом 94 308,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір про пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 943,08 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко