Справа № 766/4549/16-ц
04 травня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Прохоренко В.В.,
секретар Башинська Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Херсонська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення,
Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що йому та ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. З відповідачем по справі перебував у зареєстрованому шлюбі до 29.07.2010 року. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою про вселення з вказаної квартири, проте вона відмовила та постійно погрожувала розправою та нанесенням йому тілесних пошкоджень. У зв'язку з чим, він звернувся до Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області. У зв'язку з тим, що молодший син продовжував навчання, між ним та відповідачем була усна домовленість, що вона проживає з сином на час його навчання, проте, відповідачка не виселилася зі спірної квартири, змінила замки на вхідних дверях, чим вчиняє перешкоди йому у користуванні майном. З огляду на викладене просить суд зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у користуванні 1/3 квартирою АДРЕСА_1 та вселити його до квартири, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 580,00 грн.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Представник третьої особи - Херсонської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні справи покладався на розсуд суду.
Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками в рівних частинах по 1/3 частині кожний квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності від 08.11.2006 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.03.2007 року № 13949621 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні 29.07.2010 року, про що зроблено актовий запис № 217.
Згідно висновку Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 06.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до чергової частини з заявою, в якій просить застосувати заходи до його колишньої дружини ОСОБА_2, оскільки вона не впускає його до помешкання квартири за адресою АДРЕСА_1. Йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1, однак у квартирі не проживає, оскільки його колишня дружина ОСОБА_2 не впускає його та не дозволяє там проживати.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до Закону України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло, житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач обмежує доступ позивача до належної йому квартири, чим порушує його право користуватись та розпоряджатись належним йому майном, тому відновлення порушеного права позивача можливе шляхом усунення перешкод у користуванні та вселенні його до належної йому на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 580,00 грн.
На підставі ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судовий збір у розмірі 580,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачами шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з моменту проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: В.В. Прохоренко