Справа № 263/2663/17
Провадження №2/263/1011/2017
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 лютого 2017 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Хараджа Н.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача суму боргу за Договором про задоволення вимог іпотекодержателя в сумі 2520570,00 грн.

Ознайомившись з даним позовом приходжу до висновку, що він підлягає залишенню без руху на підставі наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити зокрема: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач зазначає, що 05.01.2012 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого відповідач визнає та зобовязується повернути відповідачу борг в сумі 2520570,00 грн.

На обґрунтування вказаного доводу щодо укладання зазначеного Договору позивачем відповідно до ст. 120 ЦПК України до позовної заяви були додані, зокрема, копія паспорту ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії ВК№474260, копія Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 05.01.2012 року (далі за текстом - Договір).

Проте, іпотекодавцем у Договорі зазначена ОСОБА_3, паспорт серії ВК№474260, Договір підписаний ОСОБА_4 за дорученням від 08.02.2011 року, реєстраційний номер №571.

Враховуючи вищевикладене, вбачається наявність розбіжностей у зазначенні ПІБ відповідача у позові та у доданому до нього Договорі. До того ж, не надана належним чином завірена копія доручення від 08.02.2011 року, реєстраційний номер № 571, що позбавляє можливості суд встановити субєктивний склад на стороні відповідача по справі.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. ст. 119,120 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів із дня отримання позивачем ухвали.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав люди і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_5 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме уточнення місця мешкання відповідачів, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Хараджа