У Х В А Л А

15 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Куштана Б.П., Джуга С.Д.

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його для виконання, -

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до виконання. Заява обґрунтована тим, що по цивільній справі № 2п-1595/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, було ухвалено рішення та позивачем отримано виконавчий лист, який було пред'явлено до Ужгородського міського відділу ДВС. З відповіді Ужгородського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на письмовий запит за вих. № 07-54/22365 від 23.11.16 позивач довідався, що 04.12.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. У зв'язку з тим, що зазначена постанова з оригіналом виконавчого листа на адресу ОСОБА_2 не надходила, вважає, що такий було втрачено, а тому просить задоволити подану заяву та видати дублікат виконавчого листа та поновити строк на його пред'явлення.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2017 року заяву ОСОБА_2, задоволено.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви. На обґрунтування скарги посилається на необґрунтованість ухвали суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2009 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення по справі №2п-1595/09 яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 26000 грн., 260 грн. державного мита та 30 грн. витрат на ІТЗ (а.с.8, 9).

З листів Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 31.10.2016 року та від 23.11.2016 року вбачається, що виконавчий лист №2-1595/09 перебував на виконанні в Ужгородському МВ ДВС, однак постановою державного виконавця від 04.12.2012 року даний виконавчий лист повернуто стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.13, 14). Також в даних листах повідомлено про відсутність можливості ознайомитися з виконавчим провадження, оскільки таке знищене у зв'язку з закінченням строків зберігання (3 роки).

Згідно листа УДППЗ «Укрпошта» від 30.01.2017 року здійснити документальну перевірку пересилання поштових відправлень у період з 01.12.2012р. по 01.06.2013р. на адресу ОСОБА_2 не надається можливим, оскільки виробничі документи за цей період знищено за закінченням терміну зберігання (а.с.43).

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист втрачено та наявні поважні причини пропуску строку для пред'явлення його до виконання.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу, суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Згідно з ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У даному випадку, суд першої інстанції встановивши, що виконавчий лист повернуто постановою державного виконавця від 04.12.2012 року, та зважаючи на відсутність жодних доказів тримання ОСОБА_2 вказаної постанови та виконавчого листа, обґрунтовано вважав такий виконавчий лист втраченим та видав його дублікат.

З цих же підстав, зважаючи на відсутність жодних доказів щодо інформування стягувача про хід виконавчого провадження, суд правомірно поновив строк для пред'явлення такого виконавчого листа до виконання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду першої інстанції та не беруться до уваги колегією суддів. Зокрема, всі посилання апелянта на норми, що регулюють позовну давність є безпідставним, так як зазначені норми є нормами матеріального права, а тому вони не підлягають застосуванню до вирішення процесуального питання, врегульованого ст. 371 ЦПК України.

Таким чином, ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 307, 312, 314, 315, 319, 370 і 371 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 березня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді