АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1022/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 Кондрацька Н. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівБабенка В. М., Карпенко О. В.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ КБ «Приватбанк», філії Черкаського головного регіонального управління ЗАТ КБ «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а :

28 липня 2016 року ОСОБА_6 через свого представника ОСОБА_7 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ "Приватбанк"), філії Черкаського головного регіонального управління Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист прав споживачів.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 18 квітня 2008 року між ОСОБА_6 та філією «Черкаське головне регіональне управління ЗАТ КБ «ПриватБанк» МФО 354347 код ЄДРГЮУ 22792510 був укладений договір про іпотечний кредит № СSIPG8 про надання кредиту у розмірі 252 500,00 грн.

18 квітня 2008 року між ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та кредитором був укладений іпотечний договір № СSIPG8 про надання забезпечення в рахунок належного виконання зобов'язань по вище згаданому договорі.

18 квітня 2008 року ОСОБА_6 уклала договір з відповідачем за № СSIPG8, яким кредитор зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку на строк з 18 квітня 2008 року по 18 квітня 2028 року включно, у вигляді кредитної лінії у розмірі: 10190,90 грн. - на споживчі цілі; 7575,00 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту; 1 353,40 грн. - на страхування майна; 1262,50 грн. - на особисте страхування; 52 318.00 грн. - на сплату страхових платежів у випадку та порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7. даного договору.

03 квітня 2015 року позивачем ОСОБА_6 було направлено заяву - вимогу до ПРАТ Страхова компанія «Інгосстрах». Із отриманих відповідей від 10 квітня 2015 року за № 23-04/02-03 та від 23 квітня 2015 року за № 23-04/02-20 вбачається відсутність перерахувань банком частини кредитних коштів в розмірі 52 318,00 грн. та 4 524,80 доларів США, а також про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» ввів в оману позичальника ОСОБА_6, оскільки не видав вказаних кредитних коштів позичальнику, не перераховував на рахунок страхової компанії кошти в розмірі 52 318,00 грн. та 4 524,80 дол. США. Позивач вважає, що відповідач в

односторонньому порядку порушив умови п. 7.1.,7.2. кредитного договору № СSIPG8 від 18 квітня 2008 року, оскільки не виконав свого обов'язку, та не надав позичальнику кредитні кошти, а саме: не видав готівкою через касу банку суму в розмірі - 10190,90 грн. - на споживчі цілі; 7575,00 гри. - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту; 1 353,40 грн. - на страхування майна; 1262,50 гри. - на особисте страхування; - 52 318,00 грн. - на сплату страхових платежів.

Представник позивача ОСОБА_7 вказує в позові, що ОСОБА_6 не користувалась і не отримувала вище зазначені суми коштів. Оскаржувані договори укладені та завірені мокрою печаткою юридичної особи Філії Черкаського головного регіонального управління ЗАТ КБ «ПриватБанк» з кодом , про що свідчить печатка, проставлена Філією Головного регіонального управління ЗАТ КБ «ПриватБанк». Однак, згідно відповідь НБУ від 24 червня 2016 року за № 20-0004/53226, зазначено, що Філія «Черкаське головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» не має статусу юридичної особи та вказана Філія в ЄДРПОУ зареєстрована під тим же номером, що і ПАТ КБ «ПриватБанк» - 14360570, а дані за кодом СДРПОУ 22792510 відсутні. Черкаське ГРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк», з якою було укладено і підписано договори у державному реєстрі підприємств, організацій і установ не зареєстрована і її як юридичної особи не існує. Кредитор - Філія Черкаське ГРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк» МФО 354347 код 22792510 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності у відповідності до вимог ч. 2 ст. 203 ЦК України.

За наявності заборгованості позичальника по кредиту у національній чи іноземній валютах у сумі, що в гривневому еквіваленті перевищує 10 тис. грн., банк зобов'язаний подати відомості до контролюючої уповноваженої особи - до Національного Банка України. Відповідь НБУ зазначає, що у ОСОБА_6 відсутня будь - яка сума заборгованості перед Філією Черкаське ГРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк» () та перед ПАТ КБ «ПриватБанк» (), або перед будь - якою юридичною особою «ПриватБанку». Тому позивач просить суд визнати кредитні договори нікчемними, а саме: договір № СSIPG8 від 18.04.2008; договір про іпотечний кредит № СSIPG8 від 18 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та Філією Черкаське головне регіональне управління ЗАТ КБ «ПриватБанк» МФО 354347 в особі Заступника Керівника Бізнесу Іпотечне кредитування філії «Черкаське головне регіональне управління «Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»» Островською Ольгою Миколаївною; іпотечний договір № СSIPG8 від 18 квітня 2008 року, підписаний між ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та Філією Черкаське головне регіональне управління Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» МФО 354347 в особі заступника керівника Бізнесу Іпотечне кредитування філії «Черкаське головне регіональне управління «Закритого акціонерного товариства комерційного байку «ПриватБанк» Островською Ольгою Миколаївною.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2017 року у позові ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», філії Черкаського головного регіонального управління Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист прав споживачі - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що рішення винесено з порушенням процесуальних та матеріальних норм права, з порушенням вимог чинного законодавства. Зазначає, що рішення суду не ґрунтується на законі, а на недоведених, неповно з`ясованих та невірно встановлених обставинах, висновки суду не відповідають існуючим фактам, які мають суттєве значення для вирішення справи. Просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2017 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

Від представника відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до початку розгляду справи надійшла заява на адресу суду про розгляд справи за відсутності представника банку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з безпідставності та необґрунтованості позовних вимог, пославшись, що Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення від 26.04. 2012 року про задоволення вимог банку та стягнення із ОСОБА_6 на користь банку заборгованості в розмірі 53666, 754 доларів США, яке після оскарження в апеляційному порядку набрало законної сили, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу в момент вчинення правочину.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа не заперечує його дійсності на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2012 року у справі 2-57/11 позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнено із ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № СSIPG8 від 18 квітня 2008 року в сумі 53666,76 доларів США - сума непогашеного кредиту, 1911,20 доларів США - несплачені відсотки, 309,26 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 42,72 доларів США- пеня за прострочення строків виконання зобов'язання, а всього 55929,94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 березня 2009 року еквівалентно 430660,54 грн. Стягнено судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15 жовтня 2015 року апеляційна скарга представника ОСОБА_6- ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси за заявою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про перегляд судового рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2012 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором за нововиявленими обставинами відхилена, а дане рішення залишене без змін.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11 лютого 2016 року встановлено, що 13 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 54457,67 доларів США, на умовах сплати 15% річних, строком до 18 квітня 2028 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором 18 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем було укладено договір іпотеки, відповідно до положень якого ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9 передали банку в іпотеку належну їм квартиру АДРЕСА_1.

Згідно заяви відповідача ОСОБА_6 від 22 липня 2008 року кредитний договір № СSIPG8 від 18 квітня 2008 року переведено з валюти гривня у валюту долар США та укладено додаткову угоду до кредитного договору. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 54 457,67 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості. Проте, умови кредитного договору боржником не виконуються, внаслідок чого розмір заборгованості збільшується.

Пунктом 1.3.2 договору іпотеки передбачено оціночну вартість предмету іпотеки, що становить 338350 грн. Дана сума є спів мірною із розміром встановленої заборгованості боржника, що на даний час становить 1803898 грн. 38 коп. або 155508,48 доларів США станом на 04 квітня 2014 року.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 11 лютого 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Звернуто стягнення на квартиру загальною площею 62,30 м2, житловою площею 44,80 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № СSIPG8 від 18.02.2008) ПАТ КБ «ПриватБанком» з укладанням від імені ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами державних дій, необхідних для продажу предмету іпотеки .

В частині вимог про виселення ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - відмовлено ( а. с. 128- 132 ).

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовано апелянтом, а тому доводи апелянта є безпідставними та необґрунтованими, спростовуються доказами в матеріалах справи, яким судом першої інстанції дано належну оцінку.

Черкаське Головне Регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» (назва відповідно до положення про філію - філія «Черкаське головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства КБ»Приватбанк») не має статусу юридичної особи. Вказана філія в ЄДРПОУ зареєстрована під тим же номером, що і Публічне Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» 14360570. Дані за кодом без права юридичної особи відповідно до довідки № 23-1582 про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України існували станом на дату видачі довідки 10 липня 2002 року.

Тому твердження апелянта, що дані за кодом філія «Черкаське головне регіональне управління» Закритого Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» без права юридичної особи є помилковими, оскільки вони існували на дату видачі довідки.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Враховуючи наведене, укладаючи кредитний договір з ОСОБА_6 філія «Черкаське головне регіональне управління «ЗАТ КБ «ПриватБанк» діяла від імені ЗАТ КБ «ПриватБанк», а не як окрема юридична особа.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними, тому відсутні підстави для його задоволення.

Колегія суддів вважає, що за наявності рішення суду, яке не скасовано та є чинним, відсутні підстави для задоволення вимог позивача та доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7

Інших доводів, які б давали підстави для висновку про порушення чи неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом розгляду суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому не підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ КБ «Приватбанк», філії Черкаського головного регіонального управління ЗАТ КБ «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист прав споживачів - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :