РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 року суддя Першотравневого районного суду Донецької області Скудін В.Є. при секретарі Павлічевої А.І., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,«Про визнання права власності на частину спадкового майна»

ВСТАНОВИВ:

Позивач є рідним сином ОСОБА_3 та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження.

08.08.1995 року сім,я прийняла участь у приватизації і набула у власність квартиру, розташовану у АДРЕСА_1, про що було видано свідоцтво про право власності від 08.08.1995 року. На підставі свідоцтва про право власності власниками квартири на праві загальної сумісної власності стали:

1.Сила ОСОБА_4 - батько позивача;

2.Сила ОСОБА_5 - позивач;

3.Сила ОСОБА_6 - мати позивача (відповідач);

ОСОБА_7 - сестра позивача;

ОСОБА_8 - чоловік сестри позивача;

Доля кожного, згідно свідоцтва, складає по 1/5 частини кварти.

16.08.2009 року ОСОБА_3 - помер. Після його смерті залишилася спадкове майно у вигляді 1/5 частини вище вказаної квартири.

Позивач звернувся до нотаріуса і була заведена спадкова справа.

У грудні позивач звернувся до нотаріуса про отримання свідоцтва на спадкове майно на 1/5 частину вказаної квартири, але їй було відмовлено бо відсутні оригінали правовстановлюючих документів про право власності на житло, а реєстрація права власності на 1/5 частину квартири на ім.,я померлого при його житті проведена не була, що підтверджується довідкою Мангушського БТІ.

За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Представник позивача за дорученням ОСОБА_9 у судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи у письмовому провадженні і просить задовольнити позовні вимоги, а саме: визнати за ОСОБА_1, 21.04.1979, року народження, КПП № НОМЕР_1 право власності на 1/5 частину квартири № 11, загальною площею 50.2 кв. м, житловою площею 29.5 кв. м по вул. Морських десантників буд.42 у смт. Мангуш Мангушського району Донецької області у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 16.08.2009 року

Відповідач до суду не прибула, а надала письмову заяву про визнання позову і просить суд розглянути позов її сина без її участі.

Суд дослідивши матеріали справи , виходить з наступного:

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який опинається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222. ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини іч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тобто, свідоцтво про право на спадщину не створює ніяких нових прав у спадкоємців на майно, а тільки підтверджує вже існуюче право на нього, бо право на спадкове майно у них виникає з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої (нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такою обов'язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації.

Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме ай по та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Згідно п. З ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

З урахуванням встановленого суд вважає, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 і відсутність реєстрації його права власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_2, не є підставою для відмови у визнанні права власності ОСОБА_1Л на спадщину, на вказану частини квартири.

Керуючись ст.ст. 1220, 1221, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 208,210,213,215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання права власності на частину спадкового майна» - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, КПП № НОМЕР_1 право власності на 1/5 частину квартири № 11, загальною площею 50.2 кв. м, житловою площею 29.5 кв. м по вул. Морських десантників буд.42 у смт. Мангуш Мангушського району Донецької області у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 16.08.2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Є.Скудін.