Справа № 136/988/17
провадження № 2/136/470/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" вересня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що він, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 є власниками 17/50 частки квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Після її смерті спадщину ніким не було прийнято. З моменту відкриття спадщини по даний час, тобто понад десять років, він, ОСОБА_1, відкрито для третіх осіб, добросовісно, безперервно володіє усією квартирою, утримує її у належному стані, сплачує усі відповідні комунальні платежі, тобто правомірно набув частку нерухомості, однак позбавлений можливості розпоряджатись нею в цілому, вважає, що у нього є всі законні підстави бути визнаним власником майна, тому просить суд визнати за ним, ОСОБА_1, право власності за набувальною давністю на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка складається із: 1-а кімнати - 16,0 кв.м.; кухні площею - 6,8 кв.м.; ванної кімнати (санвузла) площею - 2,9 кв.м.; передпокою - 11,4 кв.м.; загальна площа квартири - 37,1 кв.м.; та господарськими будівлями: прибудови літ. «а3», вартістю 9 466 гривень, ганок вартістю 420 гривень, 1/3 частини сараю літ. «В», вартістю 5426 гривень, 1/3 частини погреба з шиєю літ. «Г», вартістю 4 809 гривень, самочинно збудованого сараю літ. «Є», вартістю 13 538 гривень, що належала ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, однак у заяві, що направили до суду позовні вимоги підтримали, просять суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

Представник відповідача - Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, будучи оповіщеним в установленому законом порядку, заяви про відкладення справи за наявності поважних причин чи розгляду справи у відсутність відповідача до суду не направив.

Зважаючи на те, що позивач та його представник скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами, а неявку представника відповідача суд визнає неповажною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло виданого 11.04.1994 року Турбівським цукровим заводом Липовецького району Вінницької області (а.с.9), власниками 17/50 частки квартири за АДРЕСА_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Право власності на вказане майно зареєстроване у порядку діючого на той час законодавства, в підтвердження чому є штемпель Вінницького обласного об'єднаного БТІ від 13.06.1994 року на зворотній стороні свідоцтва.

Наведене свідчить, що вказаний об'єкт нерухомості є спільною сумісною власністю двох осіб, частки яких не визначені, отож за загальними правилами їх розмір є рівним, тому кожному із них належить по ? частці цього нерухомого майна.

Згідно записів вчинених у Домовій книзі для прописки громадян, які проживають у будинку за АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 у період з 18.05.1985 року по даний час у квартирі за АДРЕСА_1 підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Турбівської селищної ради (а.с.8).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,0492 га, що розташована в АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.14), встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частинами 1 та 4 ст. 344 ЦК України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України набрав чинності з 01.01.2004, отже, за загальним правилом, встановленим нормою ст. 58 Конституції України, цей Кодекс не має зворотної дії в часі, тобто, не поширюється на правовідносини, які існувало до введення його в дію.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного строку, може починатися не раніше, ніж з 01.01.2001, отже, позовні вимоги про визнання права власності на спірний об'єкт за набувальною давністю можуть бути предметом розгляду саме з цієї дати.

Така позиція міститься в ухвалі Верховного Суду України від 20.02.2008 року у справі № 6-27245св07.

Із зібраних у справі доказів судом встановлено, що позивач є добросовісним володільцем чужого майна, а саме: ? частки квартири за АДРЕСА_1. Такі обставини не дають найменшого сумніву стосовно правомірності набуття позивачем цього майна, а інше не випливає із закону та не встановлено рішенням суду.

Судом встановлено, що володіння позивачем нерухомим майном є відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які мали можливість спостерігати за ним.

Також суд вважає доведеними обставини щодо безперервності строку, який дає право позивачеві в сукупності з іншими юридичними фактами на набуття права власності на майно за набувальною давністю, яке належало ОСОБА_2 на праві власності. Вказане майно не визнане безхазяйним.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, в розумінні положень ст.58, 59 ЦПК України, а відтак підлягають до часткового задоволення, за виключенням господарських будівель, що є самочинним будівництвом, з огляду на положення статті 376 ЦК, відповідно до якої право власності за набувальною давністю на об'єкт самочинного будівництва не може бути визнано судом, так як на набуття права власності на нерухоме майно, передбачено особливий порядок.

На підставі викладеного та керуючись ст.328, 344 ЦК України, ч. 1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. ст.10, 11, 58-60, 88, 158, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за набувальною давністю на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка складається із: 1-а кімнати - 16,0 кв.м.; кухні площею - 6,8 кв.м.; ванної кімнати (санвузла) площею - 2,9 кв.м.; передпокою - 11,4 кв.м.; загальна площа квартири - 37,1 кв.м.; та господарськими будівлями: прибудови літ. «а3», вартістю 9466 гривень, ганок вартістю 420 гривень, 1/3 частини сараю літ. «В», вартістю 5426 гривень, 1/3 частини погреба з шиєю літ. «Г», вартістю 4809 гривень, що належала ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Т. Кривенко