Справа № 589/5063/16-ц
Провадження № 2/589/298/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сінгур В.О.

при секретарі Бежевець В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Дубовязівської селищної ради третя особа орган опіки та піклування Шосткинської міської ради про встановлення факту володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини) та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою про встановлення факту володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини) та визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно ОСОБА_4 з рішення виконачого комітету Шосткинської міської ради від 30.07.2008 року за № 228, відповідно до Положення про прийомну сімю, до позивачки влаштовано на виховання та спільне проживання з вказаної дати дитину-сироту ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з дитиною-сиротою службою у справах дітей Путивльською райдержадміністрацією Сумської області позивачу були передані документи на дитину, а саме: свідоцтво про народження, свідоцтво про смерть її матері, медична картка, документи, що підтверджують статус дитини-сироти. Жодних інших документів позивачу разом з дитиною не передавалося.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач та третя особа в судове засідання не зявився, але надали суду заяви в якій зазначили, що позов підтримують та справу просять слухати без їх участі, покладаються на розсуд суду

В 2016 року від працівників служби у справах дітей виконавчого комітету Шосткинскої міської ради позивачу стало відомо, що у них на руках маються документи відносно спадщини прийомної дитини і які вона повинна отримати на руки. З наданих документів вбачалося, що 14 березня 1989 року, ОСОБА_5, бабуся доньки позивача на випадок своєї смерті, складає на імя її матері, ОСОБА_6 заповіт, а саме на все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося. Складений нею заповіт був належним чином посвідчений Дубов»язівською селищною радою Конотопського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за № 17. Як стало відомо до складу спадщини входить право на земельну частку пай у колективному сільськогосподарському підприємстві «Нива», яке розташоване на території Конотопського району Сумської області, що підтверджується і Сертифікатом на право на земельну ділянку від 21.01.1997 року та копією довідки Дубов»язівської селищної ради Конотопського району від 25.10.2016 року за № 734 про включення ОСОБА_5М в списки громадян-власників земельних сертифікатів на земельну частку(пай), вартість якої складає, відповідно до довідки управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області від 31.10.2016 року - 10 501 (десять тисяч п»ятсот одна) грн. 27.02.1998 року ОСОБА_5 померла,

Однак, в шестимісячний строк, мати ОСОБА_7, ОСОБА_6В не відмовилася від прийняття спадщини, але поряд з цим і не звернулася для оформлення права на спадщину до нотаріальної контори, так як рахувала, що у неї на руках є заповіт та оригінал Сертифікату на право на земельну ділянку від 21.01.1997 року на ім»я ОСОБА_5М, що свідчить і про те, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. 18 травня 2008 року, мати ОСОБА_7 (ОСОБА_6В) також помирає.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 була прийомна дочка позивача, і яка на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, так як малолітня, неповнолітня, недієздатна особа вважається такою, що прийняла спадщину, навіть якщо на момент смерті спадкодавця проживала окремо.

Дослідивши матеріали справи а саме: згідно копії свідоцтва про народження (а.с.8) вбачається, що померла ОСОБА_6 є мати малолітнії ОСОБА_3, згідно ОСОБА_4 з рішення виконачого комітету Шосткинської міської ради від 30.07.2008 року за № 228 (а.с.10) було утворено, позивачки по справі прийомну сімю та влаштовано до неї на виховання та спільне проживання з вказаної дати дитину-сироту ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно заповіту (а.с.15) ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_6 Згідно сертифікату на право на земельну частку (а.с.16) ОСОБА_5 належить 3,40 умовно кадастрових гектарів. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов доведено, а тому підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, який діяв на час спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України (2004 року), спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно з ч. 1,3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. «г» ч. 21 ст. 81, п. «в» ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу

України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. З, 38, 40, 42, 44, 118, 119, 234, 257 ЦПК України, ст. 16, 1220, 1236, 1268 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Встановити за ОСОБА_6, яка померла 18.05.2008 року, факт володіння та управління спадковим майном за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла 27.02.1998 року на Сертифікат на право на земельну частку (пай) від 21.01.1997 року, у колективному сільськогосподарському підприємстві «Нива», яке розташоване на території Конотопського району Сумської області.

Визнати за неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування на Сертифікат на право на земельну частку (пай) від 21.01.1997 року, у колективному сільськогосподарському підприємстві «Нива», яке розташоване на території Конотопського району Сумської області після смерті матері, ОСОБА_6, яка померла 18.05.2008 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, або якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання цієї заяви.

Повний текст рішення виготовлено 06.03.2017 року

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4