Справа № 417/3237/16-ц
Провадження № 2/417/9/17
РІШЕННЯ

Іменем україни

"02" березня 2017 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Лисенко Л.Ю.

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Марківка Луганської області цивільну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Станично Луганському районі Луганської області до ОСОБА_3 про відшкодування переплати соціальних виплат,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Станично Луганському районі Луганської області (далі Відділення Фонду) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просив стягнути з відповідача надмірно сплачені кошти у розмірі 23579,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у грудні 2015 року при проведенні перевірки спеціалістами Відділення Фонду встановлено, що в порушення п.3.6.3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат затверджених постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 №24 (далі Порядку) при призначенні щомісячних страхових виплат відповідачу не враховано пенсію по інвалідності , внаслідок професійного захворювання та в порушення п. 4,10 Постанови КМУ від 26.09.2001 № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням» не враховано тарифну ставку лікаря - фтізіатра.

Вказане призвело до невірного розрахунку розміру щомісячної страхової виплати в сторону збільшення, внаслідок чого позивачу було надмірно сплачено 23579,46 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. Крім того звернув увагу суду, що згідно ст.1215 ЦК України що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; проте п.9 ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування » передбачає, що суми одержані в рахунок страхових виплат потерпілим, абоособою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондо, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підробних документів, або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суми страхових виплат.

При цьому представник позивача додатково пояснив, що нарахування зайвих коштів відбулося через неправильне застосування саме працівниками Фонду Законодавства, що підробних чи неправдивих відомостей ні ОСОБА_3 ні її представник не надавав, що саме зловживань з її боку не було,

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що він є чоловіком відповідачки, яка має профзахворювання, отримане у грудні 2014 року, має першу групу інвалідності та 90 % втрати працездатності у звязку з чим вона перебуває на обліку у Фонді та отримує страхові виплати. Оформлюючи виплати він, як її представник збирав та надав Фонду всі необхідні документи, у вересні 2016 надійшов лист про те, що ОСОБА_3 при призначенні щомісячних страхових виплат не враховано пенсію по інвалідності внаслідок профзахворювання, а тому переплату в сумі 23579,46 грн необхідно повернути. З позовом не погоджується тому, що Фонду було надано всі необхідні документи, на момент їх подачі ОСОБА_3 не отримувала пенсії по інвалідності, а була пенсіонеркою за віком.

Суд вивчивши позовну заяву дослідивши письмові докази по справі встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Згідно постанови Відділення Фонду від 22.04.2015 № 1220/90247/90247/2 потерпіла ОСОБА_3 перебуває на обліку з 18.12.2014 має зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримане 18.12.2014 та їй призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності в сумі 84824,00 грн (а.с.8)

Відповідно до розрахунку одноразової допомоги взято середню заробітну плату в сумі 2320,80 грн при 90% відсотку втрати працездатності та при граничній сумі зарплати з якої справляються внески 20706,00 грн (а.с.9)

Згідно постанови Відділення Фонду від 31.01.2016 № 1220/90247/90247/3 потерпілій ОСОБА_3 призначено щомісячну грошову суму в розмірі 335,81 грн. Виплати проводити з 18.12.2014 по 31.01.2016 включно (а.с.11)

Відповідно до розрахунку щомісячної страхової виплати ( 335,81 грн) взято середню заробітну плату в сумі 2320,80 грн при 90% відсотку втрати працездатності, пенсія по інвалідності 1984,99 грн (а.с.12)

Постановою Відділення Фонду від 31.01.2016 № 1220/90247/90247/6 потерпілій ОСОБА_3 на підставі ст..46 Закону України № 1105 від 23.09.1999 «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» припинено виплату в сумі 2088,72 грн з 01.02.2016 на підставі акту перевірки (а.с.10)

Постановою Відділення Фонду від 25.07.2016 № 1220/90247/90247/6 потерпілій ОСОБА_3 на підставі ст..42 Закону України № 1105 від 23.09.1999 «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» продовжено щомісячну грошову суму в сумі 2088,72 грн з 20.07.2016 безстроково (а.с.13).

Відповідно до розрахунку для продовження суми щомісячної страхової виплати ( 2088,82 грн) взято середню заробітну плату станом на 18.12.2014 в сумі 2320,80 грн при 90% відсотку втрати працездатності, пенсія по інвалідності 0 грн (а.с.14)

Постановою Відділення Фонду від 19.09.2016 № 1220/90247/90247/8 потерпілій ОСОБА_3 на підставі ст..42 Закону України № 1105 від 23.09.1999 «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» продовжено раніш призначену щомісячну грошову суму в розмірі 335,81 грн з 01.02.2016 по 19.07.2016 . Постановлено провести донарахування щомісячних виплат за лютий- червень 2016 по 335,81 грн, липень 2016 205,82 грн (а.с.15)

Відповідно до розрахунку для продовження суми щомісячної страхової виплати ( 335,81 грн) з лютого 2016 взято середню заробітну плату в сумі 2320,80 грн при 90% відсотку втрати працездатності, пенсія по інвалідності 1984,99 грн (а.с.16)

Актом перевірки додержання норм законодавства із соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань при призначенні страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у відділенні виконавчої дирекції Фонду в Станично-Луганському районі від 18.12.2015 року №6 було встановлено, що при призначенні щомісячних страхових виплат ОСОБА_3 №92247 у виписці з акту огляду МСЕК серія 12 ААА № 008502 від 25.12.2014 в п.9 не вказана дата страхового випадку; у довідці від 16.05.2015 №264 виданої Марківським РТМО не вказано дату на яку зазначена тарифна ставка лікаря-фтізіатра; в порушення п.3.6.3 Постанови № 24 не враховано пенсію по інвалідності внаслідок професійного захворювання, що призвело до призначення завищеного розміру щомісячних страхових виплат та переплати в сумі 21034,92 грн (а.с.19)

Згідно реєстрів щомісячні страхові виплати ОСОБА_4 склали: у квітні 2015 року 9298,17 грн; у травні 2015 року - 2088,72 грн; у червні 2015 року 2088,72 грн; у липні 2015 року - 2088,72 грн; у серпні, лютому 2015 року - 2088,72 грн; у вересні 2015 року - 2088,72 грн; у жовтні 2015 року - 2088,72 грн; у листопаді, жовтні 2015 року - 2088,72 грн; у січні- лютому 2016 року 939,92 грн; у липні, січні, квітні 2016 року - 1148,80; у серпні 2016 2897,26 грн; у вересні, липні 2016 року 3973,59 грн (а.с.21-32)

26.09.2016 ОСОБА_3Г направлено лист з проханням у добровільному порядку погасити переплату в сумі 23579,46 грн (а.с.33) та надано таблицю з вказівкою розміру пенсії неврахованої при призначенні щомісячних страхових виплат (а.с.34)

Постановою Марківського районного суду Луганської області від 17.11.2016 року було задоволено позов ОСОБА_3 до позивача, визнано незаконними та скасовано постанови відділення ВДВФ у Станично - Луганському районі: від 31.01.2016 № 1220/90247/90247/6 про припинення виплат в розмірі 2088,72 грн; від 25.07.2016 № 1220/90247/90247/7 про продовження раніш призначеної страхової виплати в розмірі 2088,72 грн з 20.07.2016; від 19.09.2016 № 1220/90247/90247/8 про продовження раніш призначеної страхової виплати в розмірі 335,81 грн з 01.02.2016 по 19.07.2016 (а.с.78-81)

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 постанову суду першої інстанції від 17.11.2016 скасовано, прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 (а.с.86-88).

Судовим рішенням встановлено, що за

Таким чином судом встановлено, між сторонами виникли зобовязальні цивільно-правові правовідносини, що регулюються нормами книги пятої «Зобовязальне право, глави 83 Цивільного Кодексу України «Набуття, збереження, майна , без достатньої правової підстави».

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 31, 118, 119 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що Відділення Фонду звернулося з позовом до ОСОБА_3 обґрунтовуючи його тим, що у грудні 2015 року при проведенні перевірки спеціалістами Відділення Фонду встановлено, що в порушення п.3.6.3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат затверджених постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 №24 (далі Порядку) при призначенні щомісячних страхових виплат відповідачу не враховано пенсію по інвалідності , внаслідок професійного захворювання та в порушення п. 4,10 Постанови КМУ від 26.09.2001 № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням» не враховано тарифну ставку лікаря - фтізіатра.

Вказане призвело до невірного розрахунку розміру щомісячної страхової виплати в сторону збільшення, внаслідок чого позивачу було надмірно сплачено 23579,46 грн., яку просить стягнути з відповідача, оскільки добровільно вона вказані кошти повертати не збирається.

При цьому позивач вказує, що відповідно ч.10 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом соціального страхування від нещасних випадків, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.

З цим суд погодитись не може,оскільки..

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. При чому особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В той час ст..1215 ЦК України передбачено винятки щодо повернення безпідставно набутого майна, так в частині першій цієї статті вказано, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

Отже, закон встановлює два виключення із правила щодо повернення безпідставно набутого майна : по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене уст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2015 року у справі № 6-91цс14, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином суд вважає, що позивач не довів суду обставин з якими закон (ст.1217 ЦК України) пов'язує можливість стягнення з відповідача зайво отриманих коштів, оскільки позивачем не доведено наявності рахункової помилки з боку Фонду, як і факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 23579,46 грн, тому відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України вони поверненню не підлягають.

А посилання представника позивача на не застосування до спірних правовідносин ст..40, Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності», як підставу для стягнення зайво перерахованих коштів, суд не приймає до уваги, оскльки вона не регулює спірних правовідносин.

Ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування соціальне страхування" також предбачає стягнення айво перерахованих коштів лише у випадку недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Оскільки судом ухвалюється рішення про відмову в задоволенні позовних вимог судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст. 1212,1215 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 10, 11, 60, 88, 212-218,223,294,296 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Станично Луганському районі Луганської області до ОСОБА_3 про відшкодування переплати соціальних виплат відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області ї шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М.Шкиря