АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/144/17
Провадження № 22-ц/792/1020/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Талалай О.І., Янчук Т.О.,

секретар - Лапко Ю.В.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог: Управління державної міграційної служби України у Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановила:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом та просила визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником будинку АДРЕСА_2. В даному будинку зареєстрований також її син ОСОБА_1 З вересня 2010 року відповідач у будинку не проживає, оскільки проживає з дружиною в АДРЕСА_3. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає.

Рішенням Кам'янець- Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на те, що довідка Жванецької сільської ради та _______________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Семенюк В.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 46

акти перевірки, які позивач надала на підтвердження факту його відсутності складені в порушення вимог чинного законодавства. Судом безпідставно взято до уваги показання свідків та не враховано, що вони є заінтересованими особами, зокрема родичами позивача.

Апелянт ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Третя особа без самостійних вимог - Управління державної міграційної служби України у Хмельницькій області повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання представник не з'явився.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не проживає без поважних причин в житловому будинку понад один рік, а тому він втратив право користування цим житлом.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 що підтверджується копією договору дарування.

У вказаному будинку зареєстровані позивач ОСОБА_2 та її син ОСОБА_1

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Права власника житлового приміщення також визначені ст.150 ЖК Української РСР. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач з вересня 2010 року в будинку не проживає, добровільно забрав свої речі і переїхав на постійне місце проживання до своєї дружини ОСОБА_4 в смт.Гусятин Чемеровецького району Хмельницької області, де проживає по даний час.

Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, довідкою Жванецької сільської ради Кам'янець-Подільського району за № 43/02-20 від 07.02.2017 року, актами від 14.08.2015 року, 17.03.2016 року, 21.09.2016 року, 07.12.2016 року, 17.02.2017 року.

Відповідно до ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів того, що він не проживав у будинку АДРЕСА_1 з поважних причин.

Оцінивши надані у справі докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не проживає у житловому будинку без поважних причин понад один рік, внаслідок чого втратив право користування цим житлом. Також, суд першої інстанції надав правильну оцінку показанням свідків, допитаним у судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ О.І. Талалай

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова