Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді : Гордійчук С.О.

суддів : Григоренко М.П., Ковальчук Н.М..

секретар судового засідання : Москалик Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення аліментів на неповнолітню дитину .

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення аліментів на неповнолітню дитину відмовлено за безпідставністю .

В поданій на рішення апеляційній скарзі позивач вказує на його незаконність, оскільки при зміні розміру аліментів судом не взято до уваги, що суд не врахував, що змінився прожитковий мінімум на дитину, а тому відповідач зобовязаний сплачувати аліменти у більшому розмірі. Також не враховано стан здоровя дитини яка постійно хворіє і потребує матеріальної допомоги.

Просить рішення скасувати і прийняте нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів, суд виходив з того, що позивачкою не доведено підстав для збільшення розміру аліментів.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач покликалась на те, що її матеріальний стан погіршився так як вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною та погіршився стан здоровя дитини яка хворіє на епілепсію.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Сарненського районного суду від 05 січня 2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно, починаючи з 10 грудня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що відповідач працює на підставі цівільно-правових угод і має мінливий дохід, також має на утриманні іншу неповнолітню дитину. Його середній заробіток за місяць складає біля 4500 грн.

В судовому засіданні відповідач погодився на збільшення аліментів до 400 грн.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У встановленому законом порядку, належними та допустимим доказами відповідач не довів факт погіршення свого матеріального стану з часу призначення аліментів за рішенням суду та не спростував доводи позивача про погіршення її матеріального стану та погіршення здоровя дитини і такі обставини не були встановленні при перегляді справи в апеляційному порядку.

Ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум, необхідний для нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, для дітей віком від 6 до 18 років у 2017 році становить 1689 гривень.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину, погіршення матеріального становища одержувача аліментів, стан здоровя дитини, збільшення витрат на утримання дитини, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки відповідача слід збільшити до 600 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 180, 192 СК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 по 600 грн. щомісячно починаючи з 22.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в розмірі 606, 32 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

Судді :