Справа № 199/9016/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18.04.2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Богун О.О.

при секретарі Гуменюк О.Т

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Комунальне підприємство «ЖИТЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО САМАРСЬКОГО РАЙОНУ» Дніпропетровської міської ради про встановлення порядку користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Комунальне підприємство «ЖИТЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО САМАРСЬКОГО РАЙОНУ» Дніпропетровської міської ради про встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування позову посилаючись на те, що 10 березня 2004 року Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_4 було видано ордер на заняття квартири АДРЕСА_1 на склад сімї: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5. Після чого позивач разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 та її доньками - ОСОБА_5, ОСОБА_6 є співмешканцями вказаної квартири. Однак на теперішній час між ними не досягнуто згоди щодо порядку користування квартирою та сплати комунальних послуг, оскільки всі витрати щодо утримання квартири несе позивач по справі.

Крім того відповідачі будь-яким способом перешкоджають доступ позивачу до квартири. ОСОБА_2 на даний момент змінила замки та двері, проживають в квартирі.

У позивача відсутня конкретно визначена його житлова площа в квартирі АДРЕСА_1, якою він би міг самостійно користуватися, сплачувати комунальні послуги.

24.03.2012 відповідачі змінили замки, після чого позивач звернувся до правоохоронних органів.

Таким чином позивач просить встановити порядок користування квартирою №25 в будинку №11А по вулиці Котляревського у м. Дніпропетровську наступним чином: виділити в користування ОСОБА_4 житлову кімнату №4 площею 12,77 кв.м. Виділити у спільне користування відповідачам житлову кімнату №5 площею 12,68 кв.м., житлову кімнату №6 площею 17,68 кв.м. Залишивши у загальному користуванні наступні приміщення: кухню площею 8,03 кв.м.; ванну площею 2,68 кв.м.; туалет площею 1,46 кв.м.; кладова площею 2,13 кв.м.; балкони 5,71 кв.м., 5,71 кв.м.; прихожу 5,11 кв.м. та коридор 7,70 кв.м.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечували, підтримавши надані суду письмові заперечення на позов та просили відмовити позивачу у його задоволенні у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не зявились, надавши заяви про слухання справи у їх відсутність, проти задоволення позову заперечували.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

10 березня 2004 року Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_4 було видано ордер на заняття квартири АДРЕСА_1 на склад сімї: дружина -ОСОБА_2 та доньки дружини від попереднього шлюбу - ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Після чого позивач разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 та її доньками - ОСОБА_5, ОСОБА_6 є співмешканцями вказаної квартири.

17 березня 2009 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.12).

Після розірвання шлюбу між сторонами виникли суперечки щодо користування квартиро. №25 в будинку №11 А по вулиці Котляревського у м.Дніпропетровську.

Зазначена квартира є неприватизованою та складається з трьох житлових кімнат, площею 12,77 кв.м., 12,68 кв.м. та 17,68 кв.м. Житлова площа квартири

43,6 кв.м. В квартирі мається кухня площею 8,03 кв.м.; ванна кімната площею 2,68 кв.м.; туалет площею 1,46 кв.м.; кладова площею 2,13 кв.м.; балкони 5,71 кв.м., 5,71 кв.м.; прихожа 5,11 кв.м. та коридор 7,70 кв.м. Всі житлові кімнати в квартирі є ізольованими.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний переліку таких способі захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються, Житловим кодексом України.

Згідно ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до вимог ст. 10,11 ЦПК України, суд вирішує справи на засадах змагальнотсі, не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах позовних вимог, на підставі поданих ними доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається я на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно п. 9 постанови пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Стаття 104 ЖК України передбачає можливість розгляду в суді спору про укладення окремого договору найму і надає члену сім"ї наймача права вимагати за згодою інших членів сім"ї наймача укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, яка припадає на нього можна виділити у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України.

В той же час ст. 63 ЖК України вказує на те, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, яке складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст.104 ЖК України член сімї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього кодексу.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», в силу ст.104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сімї наймача про поділ жилого приміщення, якщо на жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

У статті 47 ЖК України визначено, що норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира складається з трьох кімнат розміром 12,77 кв.м, 12,68 кв.м. та 17,68 кв.м, на момент вирішення спору в ній зареєстровано чотирі особи, тобто на кожного з них припадає по 10,9 кв.м жилої площі.

Згідно визначеного чинним житловим законодавством порядку, розподіл особових рахунків здійснюється залежно від наявності чи відсутності проведеної приватизації квартири житлового будинку.

Оскільки спірне житлове помешкання є неприватизованим, розподіл особових рахунків здійснюється відповідно до ст. 104 ЖК України, в якій зазначено, що член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо житлову площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. Зміна договору найму передбачає включно розподіл особового рахунку квартири залежно від кількості наймачів помешкання. За відсутності згоди членів сім'ї на укладення окремого договору найму, а також при відмові наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішений в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване житлове приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, а також одноквартирний житловий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч. 1 ст. 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13, 65 квадратного метру на одну особу. На вище зазначене, також, звернув увагу Верховний Суд України в п. 16 Постанови Пленуму від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (із змінами).

Чинне житлове законодавство не передбачає можливості зміни договору житлового найму у випадках, коли розмір житлової площі, яка припадає на користувача, не відповідає розміру площі, що виділяється для укладення окремого договору найму, як при згоді на це всіх інших користувачів, так при вирішенні спору у суді. Зміна договору житлового найму не дозволяється, якщо це призведе до погіршення житлових умов і потягне необхідність постановки користувачів житла на облік для поліпшення житлових умов.

За таких підстав, на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Комунальне підприємство «ЖИТЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО САМАРСЬКОГО РАЙОНУ» Дніпропетровської міської ради про встановлення порядку користування квартирою відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: