Справа № 462/6473/16 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/1587/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Приколоти Т.І.

Суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

При секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат, понесених під час кримінального провадження,-

встановила:

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат, понесених під час кримінального провадження.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена без дотримання вимог процесуального права. Зазначає, що 8 листопада 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу за її касаційною скаргою про повернення процесуальних витрат, які вона понесла під час кримінального провадження. Вказує, що з цієї ухвали, вбачається, що приписами гл. 8 КПК України регулюються питання про вирішення цивільного позову та процесуальних витрат під час судового провадження у першій інстанції. Відповідно до ухвали Галицького районного суду м. Львова від 15 квітня 2015 року такі питання вирішено не було, а тому їх може бути вирішено в порядку цивільного судочинства. Стверджує, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за її позовом до ОСОБА_3 про стягнення витрат, понесених під час кримінального провадження з підстав, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 8 грудня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу та роз»яснено право на звернення до Залізничного районного суду м. Львова за місцем проживання відповідача. Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року та задовольнити її апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, якою просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь витрати, понесені нею на забезпечення кримінального провадження в розмірі 32 565 грн.

В своїй заяві зазначила, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15 квітня 2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину за ч.1 ст.125 КК України. Однак їй не повернуті процесуальні витрати, здійснені нею під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1/ захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3/ інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_2 звернулась до суду з приводу питання повернення їй процесуальних витрат під час здійснення кримінального провадження, а тому зазначене питання вирішується відповідно до вимог ч. 1 ст. ст. 124, 368 КПК України.

Згідно п.1ч.2 ст.122 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження по справі у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинству.

З ухвали Галицького районного суду м.Львова від 4 березня 2016 року (справа 461/1469/13к) вбачається, що суд вже розглядав питання про процесуальні витрати, понесені при розгляді кримінального провадження за заявою ОСОБА_2

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 314 ч. 1 п. 4, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: