Справа № 644/501/17
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2017 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Лазарєвої М.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Четверта Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом та після уточнення позовних вимог просила встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3, померлою 10 жовтня 2015 року, в будинку № 8 по проїзду Роганському у місті Харкові на час відкриття спадщини. Також просила визнати за нею право власності на 51/100 частину житлового будинку літ. А-1, житловою площею 29,3 кв.м., та надвірні будівлі: два сараї літ. В, Г, вбиральні літ. Д, З, навіс літ. И., два льоха літ. Б, Ж, споруди №1, 2, 4, 5, розташовані на земельній ділянці площею 600 кв.м., за адресою: м. Харків, Роганський проїзд, будинок № 8, в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 жовтня 2015 року померла її мати ОСОБА_3.

ОСОБА_3 на підставі договору дарування серії ВАО № 024319 від 11.08.2003 року належала 51/100 частина житлового будинку №8 з надвірними будівлями, та спорудами, що знаходяться за адресою: м. Харків, Роганський проїзд, 8. 26.04.2012 року Харківським міським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № 8 по проїзду Роганському в м. Харкові власником якої зазначено ОСОБА_3, розмір частки власності - 51/100.

За життя - 11.09.2006 року ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все належне їй майно, у тому числі належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в м. Харкові, Роганський проїзд, 8, вона заповіла позивачу. Вказаний заповіт 11.09.2006 року посвідчено державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4

З 05.08.1981 року позивач зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, у квітні 2014 року позивач переїхала до ОСОБА_3, у зв'язку з погіршенням її стану здоров'я, її похилим віком та неможливістю здійснювати догляд за собою та обслуговувати себе. З квітня 2014 року та по день смерті матері, тобто по 10.10.2015 року, позивач проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

29.07.2016 року позивач звернулася до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Завідуюча Четвертої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 у відповіді № 3800/01-16 від 29.07.2016 року зазначила, що оскільки протягом шести місяців позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не прописана разом зі спадкодавцем, нотаріальна контора не має можливості завести спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину та рекомендувала звернутися до суду.

Оскільки, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач постійно проживала разом із нею, то вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину, у зв'язку з чим, звернулася до нотаріальної контори після того, як минув встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала зазначивши, що за життя її бабуся ОСОБА_3 обіцяла подарувати їй спірну частину будинку. Дізнавшись про те, що її мати ОСОБА_1 не прийняла спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса так як вважає себе спадкоємцем третьої черги. Разом з цим визнала факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем з квітня 2014 року по день смерті ОСОБА_3 та те, що переїзд позивача був обумовлений необхідністю здійснення догляду за останньою.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи, третя особа повідомлялася у встановленому порядку. У своїй заяві представник третьої особи просила справу розглянути за її відсутності, заперечень проти позову не має.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

10 жовтня 2015 року згідно свідоцтва про смерть серїї 1-ВЛ № 515467 від 12.10.2015 року померла ОСОБА_3.

ОСОБА_3 на підставі договору дарування серії ВАО № 024319 від 11.08.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, належала 51/100 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: м. Харків, Роганський проїзд, 8. 26.04.2012 року Харківським міським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № 8 по проїзду Роганському у м. Харкові власником якого зазначено ОСОБА_3, розмір частки власності - 51/100. Згідно договору дарування ОСОБА_3 набула у власність 51/100 частину житлового будинку літ. А-1, житловою площею 29,3 кв.м. та надвірні будівлі: два сараї літ. В, Г, вбиральні літ. Д, З, навіс літ. И., два льоха літ. Б, Ж, споруди №1, 2, 4, 5, розташовані на земельній ділянці площею 600 кв.м.

За життя - 11.09.2006 року ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все належне їй майно, у тому числі належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в м. Харкові, Роганський проїзд, 8, вона заповідала позивачу. Вказаний заповіт 11.09.2006 року посвідчено державним нотаріусом Четверної Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4

З 05.08.1981 року позивач зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, у квітні 2014 року позивач була змушена переїхати до матері ОСОБА_3, у зв'язку з погіршенням її стану здоров'я, її похилим віком та неможливістю здійснювати догляд за собою та обслуговувати себе. З квітня 2014 року по 10.10.2015 року включно, позивач проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

29.07.2016 року позивач звернулася до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Завідуюча Четвертої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 у відповіді № 3800/01-16 від 29.07.2016 року зазначила, що оскільки протягом шести місяців позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не прописана разом зі спадкодавцем, нотаріальна контора не має можливості завести спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину та рекомендувала звернутися до суду.

Відповідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, в якому фізична особа проживає. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Оскільки, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач постійно проживала разом із нею, то вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину, у зв'язку з чим, звернулася до нотаріальної контори після того, як минув встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

У зв'язку з викладеним, керуючись положеннями ч. 2 ст. 256 ЦПК України про те, що у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, позивач вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання її, як спадкоємця, разом із матір'ю, як спадкодавця, на час відкриття спадщини.

Факт постійного проживання позивача разом із матір'ю ОСОБА_3, на час її смерті, за адресою: проїзд Роганський, буд. 8, м. Харків, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Зазначені свідки показали, що позивач у квітні 2014 року переїхала до матері, перевезла необхідні речі та проживала разом із нею до дня смерті останньої. Також позивач займалася і похованням ОСОБА_3

ОСОБА_3 померла у віці 77 років. У зв'язку з похилим віком ОСОБА_3 мала проблеми зі здоров'ям, неодноразово зверталася до невропатолога зі скаргами на головні болі, болі у шийному відділі, безсоння, підвищення тиску, викладене підтверджується копією медичної картки ОСОБА_3, оригінал якої зберігається у Харківській міській поліклініці № 18.

У 2013 році ОСОБА_3 проходила курс лікування у терапевта у зв'язку з гострими болями у попереку та ногах, що також підтверджується відповідними записами у медичній картці.

Таким чином, ОСОБА_3 мала значні проблеми зі здоров'ям, потребувала стороннього догляду та допомоги, у зв'язку з чим у квітні 2014 року позивачем було прийняте рішення про переїзд до матері.

Окрім того, у зв'язку з похилим віком та станом здоров'я матері позивач повністю доглядала за будинком та прилеглою до нього земельною ділянкою, сплачувала за комунальні послуги.

На підтвердження факту постійного проживання разом із ОСОБА_3 та фактичного прийняття спадщини позивачем також надана копія акту № 5/24/74 про зняття на повірку побутового газового лічильника від 21.01.2015 року, встановленого за адресою: м. Харків, проїзд Роганський, буд. 8.та копія акту про встановлення побутового газового лічильника після повірки за зазначеною вище адресою. Обидва акта підписані позивачем.

Після смерті ОСОБА_3 організацією її поховання займалася позивач разом із її чоловіком ОСОБА_10, що підтверджується договором-замовленням на організацію, проведення та ритуальні послуги від 12.10.2015 року та товарним чеком від 12.10.2015 року.

Факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем на момент смерті також підтверджується актом про проживання громадянина без реєстрації від 21.12.2016 року складеного сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Згідно зазначеного акту, ОСОБА_1 дійсно з квітня 2014 року по день смерті ОСОБА_3 постійно проживала без реєстрації за адресою: м. Харків, проїзд Роганський, буд. 8. Вказаний акт затверджений головою вуличного комітету ОСОБА_11 та депутатом міської ради ОСОБА_12

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Оскільки, відповідач ОСОБА_2 не зазначена у заповіті у якості спадкоємця, заповіт недійсним не визнаний, позивач не відмовлялася від прийняття спадщини, а навпаки фактично її прийняла, то відповідач безпідставно вказує на існування у неї права на спадкування.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Єдиним спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є позивач, яка доглядала за матір'ю, піклувалася про її здоров'я. Ще за життя спадкодавця фактично вступила в управління та розпорядження домоволодінням і після смерті матері позивач продовжує доглядати за спадковим майном, підтримувати будинок та господарські будівлі і споруди в належному стані, тобто прийняла спадщину в порядку, встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України).

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 214-215, 256 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1268, 1270 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Четверта Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3, померлою 10 жовтня 2015 року, в будинку № 8 по проїзду Роганському у місті Харкові, на час відкриття спадщини, тобто на 10 жовтня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 51/100 частину житлового будинку літ. А-1, житловою площею 29,3 кв.м., та надвірні будівлі: два сараї літ. В., Г, вбиральні літ. Д, З, навіс літ. И., два льоха літ. Б, Ж, споруди № 1,2, 4, 5, розташовані на земельній ділянці площею 600 кв.м., за адресою: м. Харків, Роганський проїзд, будинок № 8, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої 10 жовтня 2015 року

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.

Суддя: А.К. Сітало