Справа № 310/5943/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2017 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи КПТІ Бердянської міської ради, Реєстраційна служба Бердянського МУЮ про припинення права спільної часткової власності, виділ частки в натурі, визнання права власності на цілий обєкт нерухомості, розподіл земельної ділянки,

-за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи КПТІ Бердянської міської ради, Реєстраційна служба Бердянського МУЮ про припинення права спільної часткової власності, виділ частки в натурі, визнання права власності на цілий обєкт нерухомості, розподіл земельної ділянки,

-за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи КПТІ Бердянської міської ради, Реєстраційна служба Бердянського МУЮ про усунення перешкод у праві користування земельним сервітутом і земельною ділянкою та перерозподіл земельної ділянки,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який уточнила і вказала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25. 04. 2016 року їй на праві власності належить 1/4 частина домоволодіння по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську.

Іншими співвласниками є ОСОБА_3 (1/5 частина) і ОСОБА_2 (11/20 частин).

У її користуванні перебувають наступні будівлі: кімната 1-6 житлової прибудови «А2» площею 12,0 кв. м., в житлового будинку «А» кімната 1-5 площею 13,5 кв. м, кімната 1-4 площею 7,1 кв. м., кімната 1-9 сіней «а2» площею 4,9 кв. м, кімната 1-13 площею 6,8 кв. м., кімната 1-14 площею 13,5 кв. м. сіней «а6», навіси «Ф,Н,М», літня кухня «Ц», вбиральня душ «з1», сарай «З», гараж «Є», оглядова яма в «Є», підвал в «Є», ворота № 13, паркан № 12, паркан № 8, замощення ІV, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0444га, яка виділена на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, та використовується нею та членами її сім»ї.

В теперішній час виникла необхідність виділити належну їй частку в окреме домоволодіння, тому вона просить припинити право спільної часткової власності між нею та іншими співвласниками, виділити в натурі належну їй частку житлового будинку, і визнати за нею право власності на ціле домоволодіння, здійснити розподіл земельної ділянки відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, згідно якого розмір земельної ділянки, виділеної ОСОБА_4 складає 0,0444 га.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити, пояснив, що проведеною судовою будівельно земельною технічною експертизою виділ частки житлового будинку, що належить ОСОБА_1, у ціле домоволодіння технічно можливий.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав.

Представник відповідача ОСОБА_2 за договором і свідоцтвом адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечує, пояснив, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спір щодо землекористування та усунення перешкод у користуванні земельним сервітутом, тому таке виділення буде передчасним, поки співвласники не владнають усі спірні питання, оскільки при виділенні позивачкою в натурі її частки житлового будинку на її території будуть розташовані обєкти, що належать ОСОБА_2, а саме - вигрібна яма «Ю».

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, який уточнила і вказала, що їй на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі - продажу від 01. 06. 1990 року та договору дарування від 17. 05. 2002 року належить право власності на 1/5 частку у домоволодінні по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську.

У її фактичному користуванні перебувають наступні житлові та господарські будівлі: в житловому будинку «А» кімната 2-3 площею 10, 9 кв. м., кімната 2-1-2 площею 10,3 кв. м, в житловій прибудові «А2» кімната 2-6 площею 6,9 кв. м., в сінях «а5» кімната 2-7 площею 9,2 кв. м., в сінях «а3» кімната 2-10 площею 8,8 кв. м., в сінях «а4» кімната 2-12 площею 3,3 кв. м., кімната 2-11 площею 4,4 кв. м., літня кухня «Я», гараж «Л», вбиральня душ «В», паркан № 11, паркан № 10, ворота № 4, підвал під «Л», замощення ІІ, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0212 га, яка виділена їй на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, та використовується нею та членами її сім»ї.

На теперішній час виникла необхідність виділити належну їй частку в окреме домоволодіння, тому вона просить припинити право спільної часткової власності між нею та іншими співвласниками, виділити в натурі належну їй частку житлового будинку, і визнати за нею право власності на ціле домоволодіння, здійснити розподіл земельної ділянки відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, згідно якого розмір земельної ділянки, виділеної їй, складає 0,0212 га.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити, пояснив, що проведеною судовою будівельно земельною технічною експертизою виділ частки житлового будинку, що належить ОСОБА_3, у ціле домоволодіння технічно можливий.

Представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_3 визнав.

Представник відповідача ОСОБА_2 за договором і свідоцтвом адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечує, пояснив, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спір щодо землекористування, ОСОБА_2 просить ОСОБА_3 повернути самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення бетонного паркану № 11, і тільки після цього можна вирішувати питання про виділ частко співвласників у окремі домоволодіння.

ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом, який уточнила і зазначила, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності належить 11/20 часток у вказаному домоволодінні, і у її фактичному користуванні перебувають наступні будівлі та господарські споруди: житловий будинок «Б» з ганком та козирком, який складається з коридору № 1 площею 4,5 кв. м., санвузла № 2 площею 3,1 кв. м., кімнат № 3 площею 11,4 кв. м., кімнати № 4 площею 10,6 кв. м., кімнати № 5 площею 16,2 кв. м., кухні площею 14,9 кв. м., гаражу, підвалу під «б», мансарди «Мс» , яка складається з приміщення площею 16,2 кв. м. і приміщення № 2 площею 24,2 кв. м., котельна «Т», басейн «Е», душ «Д», вбиральня «Ж», вигрібна яма «Ю», вигрібна яма л-14, водопровід «и», ворота № 2, паркан № 9, паркан № 5, замощення І, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0283 га, яка виділена їй на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року та використовується нею та членами її сім»ї.

Відповідачі грубо порушили права користування нею виділеної їй земельної ділянки. Так, рішенням Бердянського міськрайонного суду від 22. 01. 2013 року було встановлено безоплатний земельний сервітут на право користування земельною ділянкою площею 29,6 кв. м. для прокладання водопроводу з вул. Сєрова до належного їй житлового будинку через земельну ділянку, яка перебувала у користуванні ОСОБА_4, а тепер її користувач ОСОБА_1 і, яка частину цієї земельної ділянки використовує під огород і побудувала на території земельного сервітуту цегляну вбиральню - душ «З1».

Крім того, після розподілу земельної ділянки у 2008 році ОСОБА_1 побудувала у порушення будівельно технічних норм сарай «З» на відстані 0,6 метрів від межі її земельної ділянки, що підтверджено висновком будівельної технічної експертизи.

ОСОБА_3 після постановлення рішення суду про розподіл земельної ділянки у 2008 році самовільно зайняла частину наданої їй земельної ділянки, побудувала і встановила бетонний паркан № 11 площею 36,6 кв. м. на відстані від 0,2 метра до 0,15 метра від межі земельної ділянки між їх частинами домоволодіння, чим порушила норми ДБН 360-92, що позбавляє її безперешкодно обслуговувати стіну належного їй житлового будинку.

У звязку з цими обставинами просить зобов»язати ОСОБА_1 знести цегляну вбиральню душ «З1», розташовану у межах наданого їй, ОСОБА_2 безоплатного сервітуту на земельній ділянці площею 29,6 кв. м., та знести сарай «З», розташований у домоволодінні по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську.

Зобов»язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні нею, ОСОБА_2, земельною ділянкою площею 0,0283 га, наданою на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року шляхом знесення бетонного паркану № 11 загальною площею 36,6 кв. м., встановленого між їх частинами домоволодіння.

Крім того, просить здійснити перерозподіл земельної ділянки, яка закріплена за домоволодінням і здійснений на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, оскільки з»ясувалося, що на межі земельної ділянки, яка розділяє територію та її ОСОБА_1, між точками №1 і № 2 в районі сараю «З», що належить ОСОБА_1, розміщена вигрібна яма «Ю», належна їй, ОСОБА_2, і побудована у 1972 році, тоді як сарай «З» побудований відповідачкою згідно технічної документації - у 2009 році, після поділу земельної ділянки, з порушенням норм розміщення.

Враховуючи, що при поділу земельної ділянки у 2008 році не була врахована ці обставини, а в даний час ОСОБА_1 просить виділити свою частину будинку в окреме домоволодіння, і частина її, ОСОБА_2, власності буде перебувати на чужій земельній ділянці, вона просить здійснити перерозподіл земельної ділянки між нею та ОСОБА_1 шляхом переносу точки № 1 на відстань 70 см, точки № 2 на відстань 10 см вліво вглибину земельної ділянки, наданої у користування ОСОБА_1 з переносом паркану № 8 на нову межу, внаслідок чого її земельна ділянка збільшується на 0,00094 га і буде складати 0,02924 га, а земельна ділянка ОСОБА_1 зменшиться на 0,00094 га і складатиме 0,04346 га.

В судовому засіданні представник позивачки за договором і свідоцтвом адвокат ОСОБА_7 підтримав позовні вимоги і просить задовольнити, при цьому пояснив, що поки домоволодіння перебувало у спільній частковій власності, ОСОБА_2 не заперечувала проти такого порядку землекористування користування, який склався між сторонами, з урахуванням рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, погоджувалася навіть з ним, що на її частку припадає менша площа земельної ділянки, ніж її частка у праві власності на нерухоме майно.

Проте після виділу співвласників і припинення права спільної часткової власності вид власності змінюється, і спільна часткова перетворюється у власність кожного власника, і її майно буде перебувати у власності інших осіб.

При здійсненні поділу земельної ділянки у 2008 році не було враховано, що на межі з ділянкою співвласника ОСОБА_1 розташована належна їй на праві власності вигрібна яма «Ю», оскільки вона помилково не була внесена у технічну документацію, крім того, після вирішення питання про встановлення сервітуту відповідач ОСОБА_1 побудував вбиральню душ «З1», що не дає можливості обслуговувати її водопровід, тому вважає, що є підстави для здійснення перерозподілу земельної ділянки за рахунок зменшення частки земельної ділянки ОСОБА_1 і знесення бетонного паркану № 11 ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_2 заперечує, пояснив, що позивачка не здійснила державну реєстрацію земельного сервітуту, тому немає підстав вважати, що порушено право на користування сервітутом, оскільки не зареєстроване право не можу бути порушеним. Крім того, на території сервітуту розташовано тільки 60 см вигрібної ями, і немає ніякої необхідності для цього зносини увесь душ «З1».

Сарай «З» на час розподілу земельної ділянки у 2008 році вже існував, він був лише реконструйований без зміни його конфігурації.

Просить у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову ОСОБА_2 заперечує, пояснив, що бетонний паркан № 11 існував на час розподілу земельної ділянки у 2008 році, та обставина, що змінилася відстань до стіни будинку ОСОБА_2 свідчить проте, що сама позивачка облаштовує свій будинок і земельну ділянку, а ОСОБА_3 ніяких порушень землекористування не здійснювала.

Просить у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 і відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками домоволодіння по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську.

При цьому ОСОБА_1 має у власності 1/4 частина домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25. 04. 2016 року, раніше власником вказаної частки домоволодіння був ОСОБА_4, померлий 11. 10. 2014 року, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20. 04. 2009 року.

11/20 частин цього ж домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20. 04. 1989 року, виданого міським відділом комунального господарства.

1/5 частина цього жилого будинку належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу від 01. 06. 1990 року, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою реєстр № 1-3978, та договору дарування від 17. 05. 2002 року, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою реєстр № 3-1025.

Вказані факти підтверджено правовстановлюючими документами, довідками КПТІ виконкому Бердянської міської ради, технічною документацією на домоволодіння, та не заперечуються сторонами.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 21 жовтня 2008 року за позовом ОСОБА_4 визначено порядок користування земельною ділянкою, яка розташована під домоволодінням відповідно до висновку ДП «Бердянськземресурс» від 22. 08. 2003 року.

При цьому ОСОБА_4 виділено в користування земельну ділянку 0,0444 га, залишено у користуванні ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0283 га, залишено у користуванні ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0212 га, вказаний порядок було визначено з урахуванням фактичного землекористування.

ОСОБА_2 просить здійснити перерозподіл земельної ділянки у звязку з тим, що інші співвласники бажають виділити свої частки у цілі окремі домоволодіння.

Вказує, що поділі земельної ділянки за рішенням суду у 2008 році не було враховано, що належна їй на праві власності вигрібна яма «Ю» фактично перебуває на території ділянки, якою користується ОСОБА_1, проте поки ОСОБА_1 не просила виділення у ціле окреме домоволодіння її цей порядок користування спільною частковою власністю влаштовував.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 22. 01. 2013 року встановлено безоплатний земельний сервітут на право користування земельною ділянкою площею 29,6 кв. м. для прокладання водопроводу з вул. Сєрова до житлового будинку «Б», що належить ОСОБА_2, через земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ОСОБА_4

Сторонами не заперечується, що на території сервітуту без узгодження з ОСОБА_2 ОСОБА_1 побудувала вбиральню душ «З1».

Згідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав.

Частина 1 ст. 358 ЦК України встановлює, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

ОСОБА_2 вказує на той факт, що своєї згоди на будівництво ОСОБА_1 вбиральні душу «З1» не надавала, і у разі виділення ОСОБА_1 у ціле окреме домоволодіння і здійснення нею належного їй права на приватизацію земельної ділянки належна їй вигрібна яма «Ю» буде розташована на території чужої власності.

Крім того, після визначення порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 у 2009 році побудувала сарай «З», який розташований на відстані 0,6 м від межі земельної ділянки ОСОБА_2, з порушенням будівельно технічних норм, що підтверджено висновком судової будівельно земельно технічної експертизи № 202/192 від 17. 03. 2016 року.

Крім того, розташування належного ОСОБА_3 бетонного паркану № 11 на самовільно зайнятій нею земельної ділянки, що виділена ОСОБА_2, також підтверджено висновком судової експертизи.

У звязку з цими обставинами суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо перерозподілу земельної ділянки заслуговують на увагу, оскільки при подальшому виділу співвласників у окремі домоволодіння, а така технічна можливість визначена судовим експертом, буде змінена форма власності нерухомого майна сторін, і порядок користування земельною ділянкою, визначений рішенням Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, буде порушувати права ОСОБА_2 на вільне володіння своєю власністю.

Суд зважає на те, що кожний із співвласників має право на виділ своєї частки згідно до ст. 364 ЦК України, згідно до ч. 3 у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За таких обставин суд вважає, що виділ часток ОСОБА_1 і ОСОБА_3 до вирішення питання про відновлення прав на користування своїм майном ОСОБА_8 є передчасним, а отже у задоволенні їх позовних вимог слід відмовити, не дивлячись на те, що висновки судової будівельно земельно технічної експертизи по виділу їх часток є позитивними, оскільки після вирішення спірних питань вони не позбавлені права на виділ своїх часток на підставі проведеного експертом висновку.

Проте суд вважає за неможливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_3 стосовно здійснення розподілу земельної ділянки відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року на підставі того, що це питання повторному вирішенню не підлягає.

Висновком додаткової земельно технічної судової експертизи від 12. 09. 2016 року № 204 визначений розмір земельної ділянки, яка підлягає перерозподілу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, тому суд вважає за можливе здійснити такий перерозподіл шляхом переносу точки № 1 на відстань 70 см, точки № 2 на відстань 10 см вліво вглибину земельної ділянки, наданої у користування ОСОБА_1 з переносом паркану № 8 на нову межу, при цьому земельна ділянка ОСОБА_2 збільшується на 0,00094 га і буде складати 0,02924 га, а земельна ділянка ОСОБА_1 зменшиться на 0,00094 га і складатиме 0,04346 га.

Суд не приймає заперечення ОСОБА_9 С. і ОСОБА_3 стосовно того, що порушення прав ОСОБА_2 на користування своєю власністю є незначним і не може бути підставою для знесення побудованих вже господарських споруд і огорожі.

Згідно до ч. 2, п. а, б. ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Враховуючи, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не бажають переносити свої господарські побудови та паркан на відстань, яка буде відповідати будівельним нормам та не буде порушувати права ОСОБА_2 на безперешкодне користування, обслуговування належного на праві власності нерухомого майна, вбиральня душ «З1» і сарай «З», що належать ОСОБА_1, бетонний паркан № 1 ОСОБА_10 підлягають знесенню, а самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не надали суду жодного доказу, який спростовує позовні вимоги ОСОБА_2 і доводить відсутність порушення її прав, тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 357,368,364 ЦК України, ст. 152 ЗК України, ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Зобов»язати ОСОБА_1 знести цегляну вбиральню душ «З1», розташовану у межах наданого ОСОБА_2 безоплатного сервітуту на земельній ділянці площею 29,6 кв. м., та знести сарай «З», розташований у домоволодінні по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську.

Зобов»язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 0,0283 га, наданою на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року шляхом знесення бетонного паркану № 11 загальною площею 36,6 кв. м., встановленого між частинами домоволодіння, належних ОСОБА_3 та ОСОБА_2, розташованих по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську

Здійснити перерозподіл земельної ділянки, яка закріплена за домоволодінням по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську, встановлений рішенням Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, збільшити ОСОБА_2 земельну ділянку на 0,00094 га (9, 4 кв. м), яка буде складати 0,0294 га шляхом переносу точки № 1 на відстань 70 см, точки № 2 на відстань 10 см вліво вглибину земельної ділянки, наданої у користування ОСОБА_1 з переносом паркану № 8 на нову межу.

Залишити ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,04346 га.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_11