Справа №712/2696/17
Провадження №2/712/1119/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі ТКАЧ А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до РІЗАК ОСОБА_2 про виділ в натурі частки майна, що є спільною частковою власністю, як самостійного обєкту власності,
В судове засідання представник позивача не зявився, скерував заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позов підтримав повністю та просив його задоволити.
Відповідач до судового засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 листопада 2015 року, індексний номер: 47493311 ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 69/100 частин житлового будинку з прибудовами, загальною площею: 147,8 кв. м., житловою площею: 99 кв.м. До складу нерухомого майна входять: житловий будинок з прибудовами літ. «А-І»; «А1 -1» «А2-1»; «а»; «а2»; «а3»; «а4» «а5»; «а6»; «а7»; погріб літ «Ж»; сарай - літ «Б»; сарай - літ «В»; сарай - літ «Г»; вбиральня - літ «Д»; вбиральня - літ «Е»; гараж - літ «З»; літній душ - літ «И»; сарай - літ «в»; огорожа 1-3, 5-7,10,11; яма вигрібна 12; водоколонка № 8; водоколонка № 9; сарай - літ «К».
Співвласником іншої частини домоволодіння є відповідач.
Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Установлення співвласниками порядку користування нерухомим майном з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в обєкт самостійної власності кожного з та. У результаті позивач не має можливості самостійно розпоряджатися належним майном, адже воно перебуває у спільній частковій власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України кожен учасник права спільної часткової власності має суб'єктивне цивільне право на виділ своєї частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує в натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб'єкта, який виділив свою частку в натурі, припиняється. Якщо після виділу суб'єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності.
Крім того, позивачем для належного розгляду справи було отримано Висновок щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна від 15.12.2016 року №117 який підтверджує, що за технічними показниками обєкт може бути поділено частина обєкта є відокремленою, має окремий вихід та може бути виділена в натурі.
Таким чином, реалізація позивачем свого права на виділ в натурі частки та, в свою чергу, припинення спільної часткової власності жодним чином не порушить права інших власників Нерухомого майна і водночас, не зобовязує їх до вчинення дій щодо проведення експертиз для здійснення розрахунку їх часток і внесення в Реєстр нерухомого майна таких даних, щодо оформлення належним чином права власності/користування на земельну ділянку під нерухомим майном, яке їм належить.
Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 р. N 7 підкреслює, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно абзацу четвертого пункту 59 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України одночасно з посвідченням договору про виділення у натурі (поділ) житлового будинку, будівлі, садиби або споруди нотаріусом посвідчується договір про виділення в натурі (поділ) на місцевості земельної ділянки. Для посвідчення останнього співвласники подають нотаріально посвідчений договір про право спільної часткової власності на земельну ділянку.
У правовій позиції Верховного суду України, яка викладена за результатами розгляду справи № 6-12цс13 звернуто увагу на те, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
За таких обставин суд, вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.16, 355, 356, 358, 367 ЦК України, суд,
Позов задоволити.
Виділити в натурі належну ОСОБА_1 69/100 частку в житловому будинку з прибудовами який знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 48 загальною площею 147,8 кв.м, який складається з приміщень: житловий будинок з прибудовами загальною площею - 87,6 кв.м літ «А-І»; «А2-1»; «а5»; «а6»; «а7» до складу якого входять: погріб літ. «Ж»; гараж літ. «З»; сарай літ «К»; вбиральня літ. «Д»; огорожа № 3,5,10; ворота № 11.
Визнати за ОСОБА_1 право власності як на самостійний об'єкт права власності на житловий будинок з прибудовами загальною площею - 87,6 кв.м літ «А-І»; «А2-1»; «а5»; «а6»; «а7» до складу якого входять: погріб літ. «Ж»; гараж літ. «З»; сарай літ «К»; вбиральня літ. «Д»; огорожа № 3,5,10; ворота №11, який утворився в результаті виділу.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ: