ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1646/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Кириченко Н.О.

за участі секретаря Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на неповнолітю дитину в сумі 35 334,81 грн.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 1993 року по листопад 2005 року. У шлюбі у них народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка - ОСОБА_4. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 28.04.2006 року з відповідача стягувалися аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини від всії видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка зазначає, що вона самостійно оплачувала всі витрати, пов'язані з забезпеченням дитини, а саме: купувала їй необхідні речі для навчання - канцелярські товари для школи, комп"ютер, фотоапарат та інше, купувала ліки, відвозила доньку на відпочинок, купувала екскурсії, тобто самостійно забезпечувала доньку всім необхідним для життя - від їжі та необхідного одягу до відпочинку та оздоровлення. Всього нею було потрачено за період з 2010 року на дочку додаткових витрат 66 727,50 грн., 1/2 з яких повинен сплатити відповідач, так як він не приймав участі у додаткових витратах на дитину. Крім того, позивач зазначила про те, що їхня донька має у власності 1/3 частину квартири. Весь час позивач сплачувала самостійно комунальні послуги в повному обсязі, хоча 1/6 частину витрат в сумі 1 971,06 грн. мав би оплачувати відповідач.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, надавши до суду чеки та квитанції на підтвердження понесених витрат. Зазначала про необхідність придбання зазначених речей для розвитку доньки, а саме: її навчання, відпочинку, оздоровлення та лікування. Щодо придбання фотоапрата, зазначила про те, що він необхідний був для розвитку професійних здібностей дочки, однак був подарований їй на день народження в якості подарунка.

Представники позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, надали додаткові пояснення в яких вказали про те, що позивач мала власний заробіток, працювала, а також мала кошти, отримані в результаті продажу належної їй на праві власності квартири. Не заперечували того, що відповідач давав

Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, оскільки він постійно сплачував аліменти на утримання доньки, крім того неодноразово пересилав кошти на її утримання, її бабусі - матері позивача, у якої дочка тривалий час проживала, особисто купував речі та взуття, на підтвердження чого також надав до суду чеки та квитанції, часто надавав кошти особисто дитині. Також зазначив про те, що у нього на утриманні також знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_5, 2008 року народження, мати пенсіонер, 1938 року народження, та дочка ОСОБА_6, 1987 року народження.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представників, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі по 10 листопада 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 13).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження та копією паспорта громадянина України (а.с. 14, 15).

Як зазначено в позовній заяві і не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 28.04.2006 року з відповідача стягувалися аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини від всії видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Звертаючись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, позивачка просить стягнути 1/2 частину оплати за путівку доньки в м. Несерб, Болгарія, на Міжнародний дитячий конкурс "Сонце, радість, краса", придбання ноутбука, фотоапарата, мобільного телефона, канцелярських товарів, одягу, взуття, спідньої білизни, засобів особистої гігієни, витрат на лікування у стоматолога, придбання окулярів, витрат на купівлю ліків, а також відшкодування понесених витрат за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до положень ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до змісту ст. 185 СК України, участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою.

Матеріалах справи не містять доказів того, що придбання путівки в м. Несерб, Болгарія, на Міжнародний дитячий конкурс "Сонце, радість, краса" було необхідне у зв'язку з наявними хворобами ОСОБА_4, або іншими особливими обставинами. Необхідність придбання ліків та окулярів, також не підтверджена належною медичною документацією. Щодо придбання фотоапарата, як зазначено у позові для розвитку професійних здібностей дочки, та вказана обставина спростовується показами позивача, яка в судовому засіданні пояснила, що у зв"язку з досягненням дитиною повноліття, вона разом зі своє матір"ю вирішили подарувати їй фотоапарат, тобто це був подарунок, а за змістом іншої частини наданих позивачкою чеків вбачається, що були придбані природно потрібні товари, які в розумінні положень ст. 185 СК України, не є додатковими витратами на дитину, кошти на що надавалися відповідачем у вигляді аліментів.

Враховуючи зазначені обставини суд вважає у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 185 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя