Справа № 229/3371/16-ц
Провадження №2/229/165/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття.

Обгрунтовує свої вимоги таким. Вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 24 травня 2008року. В цьому шлюбі в них народився син ОСОБА_3, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

З січня 2013року відповідач спільно з сім"єю не живе та не вносить вклад до сімейного бюджету.

На теперішній час вона не працює та знаходиться на обліку, як безробітна в Дружківському міському центрі зайнятості населення.

Відповідач має можливість надавати допомогу, оскільки працездатний. Фактично він не допомагає їй матеріально утримувати сина та не приймає участі в його вихованні.

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що сім"я з відповідачем розпалася. Деякий час син перебував з бабусею в Закарпатті. Вона і відповідач разом працювали в м.Москва. Потім вона припинила працювати в Москві, повернулася до м.Дружківка, придбала в цьому місті житло, забрала до себе дитину. Але відповідач відмовив їй в допомозі по утриманню дитини. Відповідач продовжує працювати в м.Москва, він офіційно працевлаштований, має іншу трудову книжку, отримує достатній доход, і має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, але не бажає цього робити. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився. За клопотанням представника відповідача судом було доручено Виноградівському районному суду забезпечити проведення відеоконференції судового засідання на 23 лютого 2017року, але до Виноградівського суду ні відповідач, ні його представник не з"явилися. Причини неявки суду не повідомили. Про розгляд справи 23 лютого 2017року представник позивача ОСОБА_4 повідомлений.

Оскільки відповідач проживає за межами територіальної підсудності Дружківського суду, суд доручав Виноградівському райсуду Закарпатської області проведення процесуальних дій , в тому числі допит відповідача.

На виконання судового доручення представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 пояснив, що на даний час відповідач ніде не працює, а тому має можливість сплачувати аліменти 700-800грн на місяць. Нікого іншого відповідач на утриманні не має. Дитина до вересня 2016року проживала з батьком, відвідував садок, навчався у 1 класі. На даний час дитина проживає з матір"ю.

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність відповідача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_2, 15.09.2008року народження. (а.с.4)

Малолітня дитина мешкає разом з матір'ю, що визнається сторонами у справі, а також підтверджується матеріалами справи (а.с. 5,28).

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу передбачено, що способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленністю між ними. Згідно ч. 3 цієї статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що між батьками дитини відсутня домовленність щодо утримання їхнього сина.

Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що мати дитини, позивач у справі, не працює і перебуває на обліку як безробітна в Дружківському міському центрі завйнятості з 08 вересня 2016року (а.с.6).

Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує матеріальне становище дитини, яка проживає з безробітною матір"ю, те що відповідач є працездатною особою, отримує доход, оскільки пропонує до сплати аліменти в розмірі 700-800грн, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу, не має. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його доходу на місяць.

Суд не погоджується з доводами представника, що розмір аліментів має бути встановлений в сумі 700-800грн. Представник обгрунтовує таку позицію тим, що відповідач ніде не працює. З довідки, яка надана відповідачем (а.с.26), вбачається, що ОСОБА_2 звільнений 27.06.2008року і на даний час не працює : підстава трудова книжка АА № 274506.

Однак, позивач стверджує, що відповідач фактично працює в м.Москва, отримує стабільний доход, і на теперішній час він також перебуває в м.Москва, і такі доводи відповідачем не спростовані. А довідкою від 28.11.2016року № 2099 , (а.с.27) підтверджується, що на даний час відповідач не перебуває на території с.В.Комяти. Доказів, що відповідач перебуває на території України, суду не надано. Відсутність в трудовій книжці запису про прийняття на роботу після звільнення, 27.06.2008року, на думку суду не свідчить про те, що відповідач не працює і не отримує доход. Чинним законодавством передбачена можливість працювати за цивільно-правовим договором, запис до трудової книжки про виконання робіт за таким договором не заноситься. Доказів, що відповідач перебуває на обліку в центрі зайнятості, як такий, що шукає роботу суду не надано. Доказів, що він має нерегулярний, мінливий дохід, або частину доходу одержує в натурі, суду не надано.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход державного бюджету м.Дружківка судовий збір в розмірі 551,20грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, який народився 01 січня 1989року у с.Великі Ком"яти , Виноградівського району Закарпатської області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, 15 вересня 2008року народження, у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 жовтня 2016р.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць надати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1) у доход державного бюджету м.Дружківка судовий збір у сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова