Справа № 136/82/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" лютого 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 11.08.2012 року виконкомом Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 5. В позові позивач вказує, що вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сімї позивач вказує у позові на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, постійно виникали непорозуміння та сварки, через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, ведення побуту, в результаті чого вони вже три роки разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, дитину разом не виховують, господарства не ведуть. Позивач вважає, що сімя розпалась, отож її існування суперечить її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, та вирішити питання про судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В судове засідання відповідач не зявився, будучи оповіщеним про день та час розгляду справи належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив.

Зважаючи на те, що позивач скористалась наданим їй ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, томц здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, дійшов висновку про таке.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2012 року, що підтверджується свідоцтвом шлюб серії І-ФП № 083943. Мають спільну дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що відповідач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України).

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Зважаючи на те, що позивач не бажає миритись, виявила стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, відповідач жодних дій щодо примирення та збереження шлюбу не вживав, що свідчить також про відсутність намірів на збереження сімї, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення.

Зважаючи на те, що позивач не порушує питання про зміну прізвища, тому у відповідності до ст.113 СК України, суд залишає позивачеві для подальшого іменування прізвище набуте, у звязку із реєстрацією шлюбу.

У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 105,110,112 СК України, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та Зубар (дошлюбне прізвище Нодянош) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 11.08.2012 року виконкомом Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 5.

Залишити позивачеві для подальшого іменування прізвище набуте, у звязку із реєстрацією шлюбу «Зубар».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640,00 (шістсот сорок гривень) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Т. Кривенко