Справа № 526/79/17
Провадження № 2/526/217/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Горошка А.М.,

з участю секретаря Дроботі Л.М.,

представника позивача Лазоренка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Гетало Олена Миколаївна про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому прохає встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилася 12.02.2004 р. після смерті його матері, ОСОБА_4, в складі майна: земельної частки (паю) площею 2,89 га, державний акт серії НОМЕР_1 вартістю 119 000,00 грн., розміщеного на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, та майна, що входить до майнового паю СТОВ ім. Шевченка в розмірі 0,0204 %, вартістю на час визначення 3169,46 грн. сертифікат про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) № НОМЕР_2 та визнати право власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на майно загальною вартістю 122 169,46 грн., що складається із земельної частки (паю) площею 2,89 га, державний акт серії НОМЕР_1 вартістю 119 000,00 грн., розміщений на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, та майна, що входить до майнового паю СТОВ ім. Шевченка в розмірі 0,0204 %, вартістю на час визначення 3169,46 грн. сертифікат про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) № НОМЕР_2.

Свої вимоги обгрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 у віці 97 років померла мати позивача - ОСОБА_4. В зв'язку з похилим віком та частими хворобами ОСОБА_4 позивач з 2000 року постійно проживав з нею, доглядав її та спільно вів господарство за адресою: АДРЕСА_1, і на час смерті проживав з нею однією сім'єю за вказаною адресою. 30.09.1982 року ОСОБА_4 заповіла сину ОСОБА_2 все своє майно. Інші спадкоємці відсутні. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, що складається із земельної частки (паю) площею 2,89 га, державний акт серії НОМЕР_1, розміщений на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та майнового паю СТОВ ім. Шевченка в розмірі 0,0204 %, що складав на час визначення 3169,46 грн., в тому числі обігові засоби 479,90 грн. Частиною 1 статті 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, таким чином місце відкриття спадщини - АДРЕСА_1. В силу положень ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1223 ЦК України ОСОБА_2 прийняв у свою власність спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) площею 2,890 га, державний акт НОМЕР_1, пай розміщено на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, та майнового паю СТОВ ім. Шевченка в розмірі 0,0204 %, що складав на час визначення 3169,46 грн. На даний час позивач не може скористатися правами, наданими згідно ст. ст. 317, 319 ЦК України та не може оформити реєстраційні документи та зареєструвати у відповідних державних реєстрах прав власності свого права на майно, отриманого у спадок, так як відсутнє офіційне визнання права власності. Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гетало О.М. листом № 513/01-16 від 24.12.2016 року позивачу було відмовлено у проведенні реєстрації прав власності у зв'язку із пропущенням строків звернення та відсутністю підтвердження факту прийняття спадщини. В силу положень ст. 1268 ЦК України позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину в день її відкриття, 12.02.2004 р. та строки прийняття спадщини не пропустив, протягом шестимісячного строку позивачем не заявлялась відмова від спадщини, інші спадкоємці відсутні, тому звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.01.2017 року, яку позивач отримав 24.01.2017 року, а його представник - 23.01.2017 року, позов ОСОБА_2 в частині вимоги щодо встановлення факту прийняття позивачем спадщини після померлої ОСОБА_4 повернуто. Дана ухвала позивачем та його представником не оскаржувалась.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідною розпискою у матеріалах справи.

Представник позивача Лазоренко Ю.М. у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав та прохав суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без представника, проти позовних вимог ОСОБА_2 не заперечує.

Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Гетало О.М. у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно серії НОМЕР_3 від 09.02.1956 року матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4.

Остання, на випадок своєї смерті здійснила заповітне розпорядження, згідно якого все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповіла сину - ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту від 30.09.1982 року. Копією довідки виконавчого комітету Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-29/24 від 11.01.2017 року підтверджується, що згідно Книги обліку складених заповітів, заповіт, складений ОСОБА_4 30 вересня 1982 року та посвідчений Гожулівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за № 82 на користь сина ОСОБА_2 не змінювався з дати посвідчення.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 16.02.2004 року та копії довідки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради № 5267 від 02.12.2016 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та була зареєстрована з 19.07.1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1

Із копії паспорта серії НОМЕР_5, виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 05.12.1996 року вбачається, що з 04.06.1991 року по 06.04.2004 року ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Згідно копії довідки органу самоорганізації населення селищного комітету «РИБЦІ» № 60 від 14.06.2016 року, ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1 з грудня 2001 року проживав за вищезазначеною адресою з матір'ю, ОСОБА_4 до смерті ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно копії акту органу самоорганізації населення селищного комітету «РИБЦІ» від 26.12.2016 року, ОСОБА_2 зареєстрований та проживаючий за адресою - АДРЕСА_1, постійно мешкав однією сім'єю зі своєю матір'ю, ОСОБА_4, з 19.07.1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті), доглядав за хворою матір'ю, що померла за місцем свого проживання.

Із копій довідок виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №№ 1006, 1007 від 12.12.2016 року, що майновий пай члена колективного сільського господарства та земельна частка ( пай НОМЕР_6 ) , розміром 2,8854 га, який належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, знаходиться в користуванні сільськогосподарського підприємства ВП «ім. Шевченка» ТОВ АФ «ім. Довженка», як не витребуваний пай. Грошова оцінка земельної частки (паю) на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області станом на 2016 рік становить сто дев'ятнадцять тисяч грн.

Відповідно копії витягу поземельної книги з Державного реєстру земель від 14.03.2012 року та копії державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7 від 27.10.2002 року, ОСОБА_5 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,890 га, що розташована на території Лютенської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім цього, ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_2 від 02.11.2001 року, який посвідчує її право на пайовий фонд КСП СТОВ ім. Шевченка в розмірі 3 169,46 грн. або 0,0204 відсотків, в тому числі обігові засоби 479,90 грн.

Як вбачається з копії довідки приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Гетало О.М. № 513/01-16 від 24.12.2016 року, ОСОБА_2 було відмовлено у заведенні спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини або встановлення факту прийняття спадщини відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України.

Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.02.2017 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

У ч. 1 ст. 5 ЦК України зазначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, в даному випадку слід застосовувати ЦК України від 16.01.2003 року № 435-IV набрав чинності 01.01.2004 року, оскільки правовідносини зі спадкування виникли після набрання даним кодексом законної сили.

Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У ч. 1 ст. 1235 ЦК України зазначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України встановлено способи прийняття спадщини.

Так, відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно положень ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно пунктів 3.21, 3.22 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Із п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 вбачається, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів на підтвердження прийняття ним спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, враховуючи, що на час смерті останньої він був зареєстрований за іншою адресою, що підтверджується відповідною відміткою в його паспорті. Надані представником позивача копії рішень інших місцевих судів не спростовують висновків суду, оскільки обставини, на які посилались позивачі були дещо іншими. Зокрема, в рішеннях не зазначено, чи була у позивачів відмітка у паспорті про їх реєстрацію на час смерті спадкодавця за іншою адресою, відмінною від місця реєстрації спадкодавця, що є істотною обставиною при вирішенні даного спору.

Крім цього, позивачем надано довідку про відмову у заведенні спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, а не відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13,у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 29 ч. 1, 392, 1218, 1222, 1225, 1235, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 60, 80, 158 ч. 2, 197, 213-215 ЦПК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п.п. 3.21, 3.22 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Гетало Олена Миколаївна про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий А. М. Горошко