Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1425/16-ц
Провадження № 2/494/210/17
О К Р Е М А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2017 р. м.Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді Лебединського С.Й.,
за участю секретаря судових засідань Барильської А.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про визнання договору позики грошових коштів недійсним», третя особа приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовська Олена Григорівна,
Позивач, звернувшись до суду 06 грудня 2016 р. з цим позовом, просила:
-визнати недійсним договір позики грошових коштів від 28 травня 2015 р., посвідчений приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовською Оленою Григорівною, реєстровий номер 415;
-стягнути з відповідача на її, ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) користь, судові витрати по справі.
На обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 28 травня 2015 р. її чоловіком ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений і нотаріально посвідчений договір позики грошових коштів, реєстровий №415. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Березовською О.Г.. При цьому в п.14 вказаного договору зазначено, що договір укладений за згодою дружини позичальника, тобто за її згодою, реєстр. №414, яка міститься в матеріалах справи приватного нотаріуса. Однак, ніякої згоди на отримання грошей ні усної ні письмової вона не давала, у зв'язку зазначене нотаріусом у договорі не відповідає дійсності. На підставі викладеного позивач ОСОБА_2 згідно ч.2 ст.65 СК України просила визнати договір недійсним, оскільки був укладений без її згоди.
Розгляд справи проводився судами неодноразово.
13 березня 2017 р. автоматичним розподілом справ між суддями справа була передана для розгляду головуючому по справі.
Проте, 18 квітня 2017 р. позивач подала до суду заяву про закриття провадження по справі, посилаючись на позасудове вирішенням спору між сторонами, а саме добровільне розірвання спірного договору позики.
У зв'язку із подачею позивачем до суду вищевказаної заяви, ухвалою суду від 18 квітня 2017 р. провадження по справі було закрито згідно п.3 ч.1 ст.205, ч.3 ст.206, ст.210 ЦПК України.
Разом із тим, на думку суду вбачаються порушення положень Сімейного Кодексу України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції від 22 лютого 2012 р. за №296/5 із змінами та доповненнями, про які необхідно повідомити прокурора, з наступного.
Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно до положень ч.ч.1,2 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Слід зазначити, що відповідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Виходячи з наведених норм СК України, гроші, які особа може отримати за нотаріально посвідченим договором позики відносяться до об'єкту права спільної сумісної власності подружжя, на які дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження.
Також, суд безумовно враховує ч.3 ст.65 СК України, за якою для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.
Наведені положення СК України мають відображення і у «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції від 22 лютого 2012 р. за №296/5 із змінами та доповненнями.
Так, згідно п.4.2 ч.4 глави 1 Розділу 2 ««Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що при посвідченні правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя, … нотаріус вимагає письмову згоду іншого з подружжя. Справжність підпису другого з подружжя на заяві про таку згоду має бути нотаріально засвідчена.
Таким чином, нотаріус при посвідченні 28 травня 2015 р. договору позики між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 була зобов'язана дотриматись наведених положень СК України та порядку вчинення нотаріальних дій і витребувати від дружини позичальника - ОСОБА_2 письмову згоду на укладення її чоловіком вказаного договору.
Крім наведеного, нотаріус у жодному випадку не мала права, навіть помилково, зазначати наявність в матеріалах нотаріальної справи письмову згоду дружини позичальника - ОСОБА_2, з певним реєстраційним номером 414.
Проте, приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Березовською О.Г.. 28 травня 2015 р. під час посвідчення договору позики грошових коштів між чоловіком позивача - ОСОБА_5 та відповідачем - ОСОБА_3 норм чинного законодавства не дотримано. Був укладений і нотаріально посвідчений, договір позики реєстр. №415, у якому в п.14 зазначено що:
« Цей договір укладено за згодою дружини позичальника, що було посвідчено Березовською О.Г., приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області, 18 травня 2015 р., за реєстр.№414, яка зберігається у справах приватного нотаріуса».
Згідно ч.1 ст.211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.
Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.
Керуючись п.3 ч.1 ст.205, ч.3 ст.206, ст.210 ЦПК України, суд
Повідомити Прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області про порушення закону при укладенні 28 травня 2015 р., реєстр. №415 договору позики між ОСОБА_5 та - ОСОБА_3 норм чинного законодавства.
Про результати повідомити Березівський районний суд Одеської області в передбачений законом строк з дня надходження окремої ухвали суду.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення у той же час з моменту отримання її копії.
Суддя:____________________________________________-