Апеляційний суд Житомирської області
Справа №273/1200/16-ц Головуючий у 1-й інст. Васильчук О. В.
Категорія 50 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Якухно О.М.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 20.12.2012 року по 01.10.2016 року в сумі 400000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що станом на 01.07.2016 року відповідач заборгував 7000 грн. аліментів, за які повинна нараховуватися пеня за ст.196 СК України.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 20 грудня 2012 року по 01 липня 2016 року в сумі 2515 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 38,58 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору та стягнути на її користь сплачену нею суму 551,2 грн. Зазначає, що рішення суду в цій частині ухвалено з порушенням норм процесуального права, оскільки не враховано, що вона сплатила мінімальний розмір судового збору, а оскільки позов задоволено частково, то суд не повинен був стягувати нижче мінімальної межі.

Розглянувши справу в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач допустив прострочення сплати аліментів на суму 7000 грн. у період з 20.12.2012 року по 01.07.2016 року, які стягнуті рішенням Баранівського районного суду від 05.04.2013 року з останнього на користь позивача в розмірі 300 грн., щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із вимог ст.196 СК України та правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-300цс16 щодо порядку обрахунку пені.

В цій частині рішення суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

З урахуванням пропорційності задоволених вимог (позивач просила стягнути 40000 грн., а судом задоволено 2515 грн.), суд стягнув судові витрати в розмірі 38,58 грн.

Такий висновок суду відповідає нормам законодавства.

Так, у відповідності до вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивачем сплачено при подачі позову судовий в розмірі 551,2 грн., тобто у мінімальному розмірі (0,4 розміру мінімальної заробітної плати).

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Зазначена норма встановлює певну матеріальну відповідальність позивача у разі предявлення необґрунтованого або частково обґрунтованого позову.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.36 постанові № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснив, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір»).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення судових витрат пропорційно до задоволених вимог від суми сплаченого позивачем судового збору незалежно від того, чи сплачений він у мінімальному розмірі.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Суд першої інстанції постановив рішення в цій частині з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст.209, 303, 304, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2017 року в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: