Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/570/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 лютого 2014 року вона та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії І-СР №105350, актовий запис №166

Під час перебування в шлюбі, у сторін 10.02.2015 народився син ОСОБА_3, який проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні.

Добровільно виділяти кошти щомісячно у розмірі не менше, ніж встановлено ст. 182 СК України, відповідач відмовляється. Також відповідач ухиляється і від її утримання (тобто дружини, з якою проживає дитина), чим порушує права позивача, які встановлені ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України.

Крім того, позивач вказує, що вона не працює у зв'язку з тим, що дитина в такому віці потребує постійного догляду та участі у її вихованні. В свою чергу, відповідач працює на ПП «ІН-ДАН» та систематично отримує заробітну плату. Його стан здоров'я та вік дозволяють йому працювати і отримувати плату за роботу (доходи), а тому він має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина в розмір 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини, які вкрай необхідні для її існування і становлення, а також на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років.

Враховуючи викладене, позивач просить суд, - стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог.

Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

встановлено, що 22 лютого 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №166, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб (ОСОБА_2 І-СР № 105350).

За час подружнього життя у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження (ОСОБА_2 І-СР № 209811), батьком дитини записаний відповідач.

Спору щодо батьківства між сторонами не існує. Також встановлено, що позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує відповідну державну допомогу.

За даними довідки про отримані доходи № 37 від 23 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 працює у ПП Ін-Дан на посаді комірника та за червень - листопад 2016 року включно йому нарахована заробітна плата 10465,30 грн.

В судовому засіданні також встановлено, що сторони разом не проживають і їхня спільна дитина проживає з матірю та знаходяться на її утриманні. На даний час ОСОБА_1 не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину.

Крім того, до суду відповідачем не надано жодних підтверджень щодо неможливості ним утримувати дитину та дружину у розмірі, який заявлено позивачем, тобто по 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Також, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача ОСОБА_2, який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач не є інвалідом, працездатний, інших утриманців немає.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та СК України.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України).

За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

При визначені розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені постановою КМУ від 26 лютого 1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. За ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Отже, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу, чоловік зобов'язаний утримувати дружину, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Крім того, суд вважає, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України).

Таким чином, зясувавши обставини справи, враховуючи думку сторін, судом не встановлено підтверджуючих даних, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини та дружини в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму. Також, і сам відповідач не надав жодних переконливих, належних та допустимих доказів проти заявлених позовних вимог. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійноно життя.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 80, 84, 141, 180-184, 191 СК України, постановою КМУ від 26.02.1993 № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 56, 57-61, 79-88, 174, 209-223, 367 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 грудня 2016 року до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дружини в розмірі - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 грудня 2016 року та продовжувати до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_5