УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

за участі секретаря - Дем»яненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнобай подання державного виконавця Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України,-

встановив:

Державний виконавець Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі Чорнобаївський РВ ДВС) ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України. Подання мотивує тим, що на виконанні у відділі знаходиться судовий наказ № 2-н-1, виданий 05 січня 2011 року Городищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей аліментів у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання даного рішення суду, проте боржник ухиляється від виконання своїх зобовязань. А тому державний виконавець у відповідності до ст. 377-1 ЦПК України звертається з вищевказаним поданням до суду.

Державним виконавцем Меланченко М.І. до суду подано заяву про розгляд подання без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до наступних висновків.

На виконанні у Чорнобаївському РВ ДВС знаходиться судовий наказ № 2-н-1, виданий 05 січня 2011 року Городищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей аліментів у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно (а.с. 30).

Постановою державного виконавця від 03 червня 2013 року відкрито виконавче провадження № 38285836 (а.с. 28).

З матеріалів виконавчого провадження (довідка-розрахунок, а.с. 16) вбачається, що на даний час у ОСОБА_1 дійсно існує заборгованість по виплаті аліментів, і станом на 01.04.2017 року складає 11 633, 06 грн.

Разом з тим з вказаного документа також вбачається, що боржник аліменти сплачує щомісячно 50 % відраховується Управлінням ПФУ в Чорнобаївському районі з його пенсії, а також згідно заяви ОСОБА_1 та постанови державного виконавця СТОВ «Кліщинське» перераховує стягувачу 100% суми орендної плати по договору оренди земельної ділянки, належної ОСОБА_1 (а.с.23, 25).

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець мотивував вимоги тим, що ним вжито всіх заходів щодо примусового виконання вищезазначеного рішення суду, проте боржник ухиляється від виконання своїх зобовязань.

З огляду на вказане слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з та вїзд в Україну, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розвязання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України». Так, пункт 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачає як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянинові України, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

У відповідності до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З аналізу викладених норм законодавства вбачається, що громадянин України може бути обмежений в праві свободи пересування у випадку ухилення боржника від своїх обовязків.

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

За змістом п. 3 розяснень Постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 377-1 ЦПК є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обовязків, передбачених ст. 12 Закону № 606-ХІV.

Разом з тим, державним виконавцем Меланченко М.І. не надано доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на нього судом. Рішення суду про стягнення аліментів боржником виконується, і щомісячно стягувачу виплачуються аліменти. Сам по собі факт наявності у ОСОБА_1 заборгованості по виплаті аліментів, яка виникла ще з 2011 року в результаті часткового виконання рішення суду (сплачував щомісячно, проте менше ніж призначено рішенням суду) не є свідченням того, що останній ухиляється від виконання своїх зобовязань та не дає підстав для застосування до нього обмежень щодо виїзду за межі України.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити у звязку з його необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10, 11, 60, 208-210, 212, 377-1 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п»яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області.

Суддя І.> М.> Кваша