У Х В А Л А

Справа № 172/202/17

Провадження № 2-з/172/3/17

"23" лютого 2017 р. Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Філіппова Є.Є.,

секретаря - Лук"яненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Селянське Фермерське Господарство "Прогрес" про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

15.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог СФГ "Прогрес" про витребування майна з чужого незаконного володіння..

16.02.2017 року відкрито провадження по вказаній цивільній справі.

21.02.2017 року позивач надіслав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що знаходиться за адресою с. Хуторо-Чаплине вул. Молодіжна, 8 Васильківського району Дніпропетровської області та складається з літ. Г-сіносховище та літ.Д-ангар (тимчасовий) фактично критий тік/ а також шляхом ухвалення заборони бцдь-яким особам вчиняти дії, пов"язані з демонтажем, використанням, розпорядженням відносно майна, що знаходиться в с.Хуторо-Чаплине вул. Молодіжна, б.8 та складається з літ. Г-сіносховище та літ. Д-ангар (тимчасовий) фактично критий тік.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає частковому задоволенню з наступних законних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується такими видами, як накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що на підставі договору купівлі - продажу, який був укладений 05.03.2003 року він набув у власність наступне нерухоме майно: критий тік вартістю 6000,00 грн. та сіносховище вартістю 2000,00 грн. Відповідно до умов договору передача даного майна мала відбутися на території СК "Прогрес" у с.Хуторо-Чаплине Васильківського району. Не зважаючи на укладення даного договору з боку СФГ "Прогрес" чинилися перешкоди у його доступі до цього нерухомого майна та заперечуючи нібито проти його права власності , СФГ "Прогрес" неодноразово подавав позови до місцевих судів загальної юрисдикції.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 26.12.2016 року було здійснено державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна: літ. Г-сіносховище та літ.Д-ангар (тимчасовий), що розташовано за адресою: с. Хуторо-Чаплине вул. Молодіжна, 8 Васильківського району Дніпропетровської області на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 на момент розгляду заяви про забезпечення позову є власником вказаного спірного майна, суд вважає, що наявні підстави для застосування виду заходу забезпечення позову, передбаченого ч.1 п. 1. ст.152 ЦПК України у вигляді накладення арешту.

Відчуження зазначеного майна автоматично стане підставою для включення інших осіб до складу спірних правовідносин, що може порушити права третіх осіб та ускладнить вирішення справи.

При задоволені заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вимоги щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

Суд не вбачає за доцільне задовольняти заяву в частині заборони бцдь-яким особам вчиняти дії, пов"язані з демонтажем, використанням, розпорядженням, оскільки в зазначеній частині клопотання необґрунтоване.

Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що невжиття зазначеного виду забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі його задоволення. Таким чином, в цій частині клопотання є таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.209,151-153 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Селянське Фермерське Господарство "Прогрес" про витребування майна з чужого незаконного володіння- задовольнити частково.

Накласти арешт на обєкт нерухомого майна: літ. Г- сіносховище та літ.Д - ангар (тимчасовий), що розташовано за адресою: с. Хуторо-Чаплине вул. Молодіжна, 8 Васильківського району Дніпропетровської області, зареєстровані в реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером: 07.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Суддя Філіппов Є.Є.