Справа №583/670/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Олійник О. В.
Номер провадження 22-ц/788/587/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа - публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»

про захист спадкових справ на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а :

29 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулася до місцевого суду з позовом, який мотивувала тим, що ОСОБА_15, яка є її бабусею, була головою колгоспного двору по АДРЕСА_1. Вподальшому, за рішенням виконавчого комітету Кардашівської сільської ради №20 від 20.02.1978р. за її заявою домогосподарство по АДРЕСА_2 переведене на її сина ОСОБА_9 ОСОБА_10 залишилася членом колгоспного двору.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 Заповіт за життя він не складав і тому спадщина відкрилася за законом на все будинковолодіння, яке на тої час складалося з двох житлових будинків, що зафіксовано актом від 12.03.1982 р. Спадщину після нього на себе оформила тільки дружина ОСОБА_11, яка оформила на себе свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданого Охтирським райвиконкомом 02.10.1991р., як на одноособову голову колгоспного двору після смерті чоловіка. ОСОБА_10 залишалася проживати з невісткою та внуками, спадщину після смерті сина не оформлювала. Така домовленість була обоюдною і за згодою ОСОБА_10 та ОСОБА_11

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у спірному будинковолодінні. Заповіту після неї не залишено і не виявлено. Спадщина відкрилася за законом.

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 Заповіту від неї не залишилося. Спадщина відкрилася за законом, але сини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 спадщину після смерті рідної матері не оформили. Фактично будинковолодінням та земельною ділянкою по АДРЕСА_2, після смерті всіх родичів (членів колгоспного двору) володіли та користувалися разом вона та ОСОБА_13, які є спадкоємцями за законом. Випадково стало відомо, що 01.04.2015р. ОСОБА_13 звернувся до Охтирського міськрайонного суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування з вимогами про визнання виключно за ним права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_11 на будинковолодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_2, також на земельний пай відповідно до державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 30.08.2002р. В свою чергу, 15.06.2015р. вона подала позовну заяву до ОСОБА_13, Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, про визнання права власності, але рішенням Охтирського міськрайонного суду від 28.10.2015р. відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання права власності, встановлення факту особистого перебування у складі члена колгоспного двору. Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 19.01.2016р. рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.10.2015р. в даній справі в частині вирішення позовних вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_3 у період з 1971 року по 15 квітня 1991 року перебувала у складі члена колгоспного двору, визнання недійсним та скасування свідоцтва, про право власності на житловий будинок, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету сільської ради про передачу у власність земельної ділянки, визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на 1/2 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами скасоване, а позовні вимоги в зазначеній частині залишені без розгляду. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 19.01.2016р. апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково і рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.10.2015р. в даній справі змінено, виключено з його мотивувальної та резолютивної частини посилання на відмову у задоволенні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, про те, що відомості у особовому рахунку погосподарських книг Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області за період з 1971 по 1979 роки про реєстрацію за адресою по АДРЕСА_1, належать ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, - за пропуском строку звернення до суду з даною вимогою. В решті щодо вирішення позову рішення Охтирського міськрайонного суду від 28.10.2015р. залишено без змін. На даний час ОСОБА_13 за нею будь якого права на спадкове майно у вигляді будинковолодіння та земельної ділянки не визнає, документів не видає, намагається спадщину оформити виключно на себе. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 16.09.2008р. №2-1256 2008р. задоволена її позовна заява до Кардашівської сільської ради, ОСОБА_13, третя особа Охтирська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті бабусі ОСОБА_15, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7. На виконання судового рішення вона звернулась до Охтирської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та їй видане свідоцтво про право на спадщину на належний її бабусі земельну частку (пай). Свідоцтво на інше спадкове майно вона не отримала, оскільки у неї були відсутні правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння.

Тому просила суд поновити строк звернення до суду з позовом, визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 02.10.1991 року, як на одноособову голову колгоспного двору ОСОБА_11, після смерті голови колгоспного двору чоловіка ОСОБА_9, смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_6, визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кардашівської сільської ради №77 від 21.11.1997 року про передачу земельної ділянки площею 0,54 га в межах згідно з планом за адресою по АДРЕСА_1, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, у приватну власність ОСОБА_11 одноособово, визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 29.01.ІНФОРМАЦІЯ_7 на земельну ділянку площею 0,54 га в межах згідно з планом за адресою по АДРЕСА_1, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, виданого на ім'я ОСОБА_11, одноособово, визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом за правом представлення на 1/3 частину будинковолодіння (домогосподарства) по АДРЕСА_2, яке складається з житлового будинку Ааа1 площею 87,2 кв.м., верандою - ганком І площею 4,7 кв.м., зі складовими житловими приміщеннями у вигляді коридору 1 площею 5,9 кв.м. та коридору 3 площею 5,8 кв.м., приміщеннями 2 площею 11,20 кв.м., 4 площею 14,5 кв.м., 5 площею 15,8 кв.м., 6 площею 4.90 кв.м., 7 площею 9.7 кв.м., 8 площею 8.5 кв.м., господарськими спорудами та надвірними будівлями на території подвір'я у вигляді літньої кухні Б, прибудови до літньої кухні б, сарай В, прибудова до сараю в, погреб п/г, сарай Г, огорожа №1-3 (ворота, хвіртка, паркан), та на 1/3 частину земельної ділянки з площі 0,54 га в межах згідно з планом за адресою по АДРЕСА_2 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею з господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Кардашівської сільської ради від 21 листопада 1997 року про передачу ОСОБА_11 у приватну власність земельної ділянки площею 0,54 га в межах згідно з планом за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2, виданий ОСОБА_11 29 січня ІНФОРМАЦІЯ_7 про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,54 га за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в розмірі по 422,92 грн. з кожного.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалами Охтирського міськрайонного суду від 28.04.2016 року та від 13.12.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповноту з'ясованих обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд, визначаючи за позивачем право на 1/6 частину, занизив цю частку у двічі, що є несправедливим та неправильним, так як після смерті рідної бабусі, інший її онук ОСОБА_13, не прийняв спадщину, оскільки не проживав разом із спадкодавцем на момент смерті і із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, а онук ОСОБА_12, хоча і залишився проживати у спірному будинку, в той же час із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався і свідоцтво про право на спадщину не отримував.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду матеріалам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що даний спір існує навколо будинку, який збудувала ОСОБА_11, проте суд не надав ніякої оцінки цим обставинам. Також проігноровано право власності на домоволодіння за ОСОБА_13 (чоловіком відповідача), який також разом із своїм братом ОСОБА_12 успадкували право власності після ОСОБА_10 за правом представлення у зв'язку зі смертю батька. Спірна земельна ділянка була приватизована ОСОБА_11 шляхом використання свого права на приватизацію. Ніяких прав інших осіб порушено не було. На момент видачі державного акту на землю ОСОБА_10 вже померла. Також вважає, що чинне законодавство передбачає визнання права власності в порядку спадкування лише на те майно, право власності на яке було у спадкодавця на момент його смерті і яке було зареєстроване за ним. В даному випадку на момент смерті ОСОБА_10 за нею не було зареєстровано ніякого права власності на новозбудований житловий будинок та на земельну ділянку по АДРЕСА_2.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апелянта ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_16, доводи представника апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи житловий будинок разом з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 було віднесено до суспільної групи господарств - колгоспний двір, що підтверджується даними погосподарських книг, а також інвентаризаційною справою на вказане домоволодіння (арк. 1; 14 інвентаризаційної справи № 2820).

Згідно погосподарських книг, з 1971 по 1977 роки членами цього колгоспного двору були ОСОБА_10, як голова цього колгоспного двору, її син ОСОБА_9, невістка ОСОБА_11 та онуки ОСОБА_13, ОСОБА_12 та ОСОБА_14.

Рішенням виконавчого комітету Кардашівської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 1978 року за № 20 головою колгоспного двору замість ОСОБА_10, яка подала відповідну заяву, став її син ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

Після смерті ОСОБА_9 головою колгоспного двору, згідно погосподарської книги за 1980 - 1982 роки, стала його дружина ОСОБА_11

ОСОБА_13 18.04.1986 року виписався із колгоспного двору в зв'язку з вибуттям у армію і назад у вказаному домоволодінні не реєструвався.

ОСОБА_12 з 21.05.1990 року по 11.02.1993 року тимчасово вибував із колгоспного двору в зв'язку зі службою в Радянській Армії, але вподальшому повернувся проживати у дане домоволодіння.

З погосподарської книги №14 (арк.90-91) вбачається, що станом на 15.04.1991 року (на день припинення існування колгоспного двору) у житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані і мешкали три члени колгоспного двору, які брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства, а саме: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 (померла ІНФОРМАЦІЯ_7), ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_10), ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_11).

02 жовтня 1991 року видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_2, як такий, що належав до колгоспного двору, головой якого є ОСОБА_11 (інвентаризаційна справа, а.с.14).

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 (арк.21 інвентаризаційної справи).

Із спадкової справи №02-14 після смерті ОСОБА_10 вбачається, що матір'ю позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, була ОСОБА_18, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12, а ОСОБА_10 була матір'ю останньої.

Батьками відповідача ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 були нині померлі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (а.с.109), а ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10, був рідним братом відповідача.

Таким чином, позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_13 є двоюрідними братом та сестрою, а ОСОБА_10 була їх бабою.

Членами колгоспного двору до часу його припинення у законодавчому порядку були три особи ОСОБА_10, ОСОБА_12 та ОСОБА_11

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст.12 цього Кодексу).

Згідно з ч.2 ст.123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюються виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до ст.563 ЦК УРСР 1963 року у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двору не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовом про захист прав приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п.13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності «, правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року, у разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів .

Виходячи зі змісту зазначених вище норм матеріального права, спадщина після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, не відкривалась.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

За положеннями п.1 ч.1 , ч.2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Онук померлої ОСОБА_10 - ОСОБА_12, як член колгоспного двору на час 15 квітня 1991 року не втратив право на частку в його майні. Оскільки після смерті ОСОБА_10 він залишився проживати у спірному будинку, а його батько і син померлої ОСОБА_10 - ОСОБА_9, який мав би спадкування після смерті ОСОБА_10 помер ще до відкриття спадщини, тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що він належним чином прийняв спадщину за правом представлення після смерті баби.

ОСОБА_3, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2009 року, після смерті своєї баби ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, отримала земельну частку (пай), яка становить 4,29 умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка знаходиться в САТЗТ «Надія» Охтирського району та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.32).

ОСОБА_13 за рішенням Охтирського міськрайонного суду від 27.08.2015 року, яке набрало законної сили 30.11.2015 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 14.09.2015 року, було визначено додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10.

ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.124).

За життя він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10, що підтверджується повідомленням Охтирської районної державної нотаріальної контори за №1043/01-16 від 19.12.2016 року, заявою про прийняття спадщини, поданою ОСОБА_13 та на підставі якої відкрито спадкову справу №15/2016.

Після смерті ОСОБА_13 спадкоємцями є його дружина ОСОБА_4 і син ОСОБА_7 (відповідачі у справі), які на момент смерті ОСОБА_13 проживали і були зареєстровані разом із ним (а.с.144).

З погосподарської книги №9 (арк.90) вбачається, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 (на день смерті члена колгоспного двору ОСОБА_10) у житловому будинку по АДРЕСА_2 були зареєстровані і мешкали ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_19

Оскільки ОСОБА_10 мала двох дітей: ОСОБА_18, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12, та ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, та враховуючи, що після ОСОБА_10 прийняла спадщину онука ОСОБА_3 (дочка ОСОБА_18) - шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса і онук ОСОБА_12 (син ОСОБА_9) - шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а онук ОСОБА_13 спадщину не прийняв, то за таких обставин кожний спадкоємець (ОСОБА_12 та ОСОБА_3) успадкував по 1/2 частки майна належного ОСОБА_10, а саме, по 1/6 частки домоволодіння по АДРЕСА_2.

За таких підстав, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що частка позивача ОСОБА_3 у праві власності на частку майна, яка належала спадкодавцю ОСОБА_10 становить 1/6, а тому не заслуговують на увагу доводи її апеляційної скарги про те, що вона повинна спадкувати усю частку майна належну на праві власності її бабі ОСОБА_10, оскільки не оформлення іншим спадкоємцем померлої ОСОБА_10 її онуком ОСОБА_12 свого права на частку у спадковому майні не свідчить про неприйняття ним спадщини, оскільки з матеріалів справи з достовірністю вбачається, що на час відкриття спадщини він постійно проживав із спадкодавцем, а тому вважається таким, що прийняв спадщину згідно із положеннями ст.549 ЦК УРСР 1963 року.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо безпідставності не стягнення з відповідача Кардашівської сільської ради на користь держави судового збору, у зв'язку із частковим задоволенням позову до цього відповідача, оскільки фактично спір виник між сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_13 з приводу спадкового майна, яка складається як з частки у домоволодінні так і з частки у земельній ділянці, яка 21 листопада 1997 року була передана рішенням ради ОСОБА_11 На час ухвалення такого рішення Кардашівська сільська рада діяла законно і в межах наданих їй повноважень, а тому визнання судом недійсним рішення виконавчого комітету Кардашівської сільської ради від 21 листопада 1997 року про передачу ОСОБА_11 у приватну власність земельної ділянки площею 0,54 га в межах згідно з планом за адресою: АДРЕСА_1 не свідчить про те, що нею на час ухвалення цього рішення були порушені права та законні інтереси позивача у справі.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 щодо пропуску позовної давності на звернення із позовом до суду позивача ОСОБА_3, оскільки, незважаючи на те, що її баба ОСОБА_10 померла у ІНФОРМАЦІЯ_7 їй за рішенням суду від 16.09.2008 року, яке ніким не оскаржувалось і не скасоване, було визначено додатковий строк на прийняття спадщини після смерті останньої. Вона, в строк визначений їй рішенням суду звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і отримала свідоцтво на частку спадкового майна, а саме на земельну ділянку (пай). Свідоцтво на частку у домоволодінні та земельній ділянці розташованих по АДРЕСА_2 нею не було оформлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Спадкоємець інших співвласників даного нерухомого майна її двоюрідний брат ОСОБА_13 не заперечував її право на частку у цьому майні, а тому відсутні підстави стверджувати, що вона пропустила строк на звернення з позовом до суду.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -