Справа № 219/1348/17
Провадження № 2-о/219/168/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Любчика О.В.

секретаря Кривошапко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його тещі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Горлівка Донецької області (тимчасово окупована територія Донецької області).

Для реєстрації в законному порядку факту смерті ОСОБА_1 звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але в реєстрації факту смерті ОСОБА_3 відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті, пред'явлено документи видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно заявнику для державної реєстрації смерті.

Вважає, що в позасудовому порядку встановити факт смерті тещі неможливо.

Заявник до судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та уточнив, що ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, народилась у селищі Смоківка Коростишівського району Житомирської області, підтримав вимоги та просив задовольнити їх.

Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення заяви заперечує, а саме відсутнє місце народження померлої особи , так як в подальшому це унеможливить ідентифікацію помрелої особи ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Серед таких юридичних фактів у ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як зазначено в ст. 257-1 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1, дружині присвоєне прізвище ОСОБА_1.

Із довідки № від 08.02.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що місце проживання (перебування) ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з листа № 3645/3.2-06-131 від 02 грудня 2016 Бахмутський міський відділ державної реєстрацій актів цивільного стану відмовив в державній реєстрації смерті ОСОБА_3 на підставі того, що пред'явлені заявником документи не відповідають за формою, встановленою законодавством України.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року суд приймає такі докази, надані заявником.

Відповідно до паспорту НОМЕР_4 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року в сел. Смоківка Коростишівського району Житомирської області.

Відповідно до ксерокопії лікарського свідоцтва про смерть № НОМЕР_5 від 12 березня 2016 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Горлівка, Донецької області за місцем свого мешкання.

Згідно довідки № НОМЕР_5 (форма № 106/у) від ІНФОРМАЦІЯ_5 року причиною смерті ОСОБА_3 є повторний інфаркт.

Згідно дозволу на поховання від 12 березня 2016 року ОСОБА_3 , яка була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, її було поховано 13 березня 2016 року на цвинтарі Румянцева , дільниця номер 29 о 11 .00 годині.

Відповідно до договору - замовлення ПП ОСОБА_6 ритуальних послуг « Стикс» № 64/9 ОСОБА_2 було витрачено 4460.00 гривеньна організацію та проведення поховання ОСОБА_3, яку було поховано 13 березня 2016 року на цвинтарі Румянцева , дільниця номер 29 о 11 .00 годині .

Дослідженими судом фотознімками з місця поховання знаходить підтвердження факт поховання на кладовищі ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр

проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Згідно з пп.1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Донецької області - м. Горлівка, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Єнакієве Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_3 в певний час.

Встановлення факту смерті має юридичне значення, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Керуючись ст.ст. 60, 212-215, 223,257-1, 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки сел. Смоківка Коростишівського району Житомирської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Горлівка Донецької області.

Рішення, відповідно до ст. 257-1 ч.4 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В.Любчик