Справа № 214/833/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 січня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно в порядку спадкування та поділ спадкового майна, -

встановив:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом , який в подальшому було уточнено, в обґрунтування уточненої позовної заяви зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 від шлюбу народилася донька - ОСОБА_6. 26.06.2015 року донька померла. За життя, 17.01.2014 року їх донька офіційно зареєструвала шлюб із відповідачем по справі. Однак із відповідачем по справі ще до реєстрації шлюбу вони мешкали спільно однією сімєю та вели спільне домашнє господарство. Позивач зазначає, що приблизно восени 2000 року її донька звернулася до неї із проханням, щоб вона зареєструвала відповідача в належне їй житло, при цьому вона зазначила, що відповідач хороша людина та зарекомендував себе з хорошого боку. Довіряючи донці вона погодилася та в жовтні 2000 року зареєструвала відповідача в належну їй квартиру. Однак в зазначеному житловому приміщенні відповідач ніколи не мешкав. В 2001 році її донка почала зустрічатися із відповідачем. Влітку 2001 року бабуся позивача - ОСОБА_7, яка мешкала спільно з нею, та склала на її користь заповіт, на грошові кошти в сумі 4 985, 10 євро. Дані гроші бабуся подарувала ОСОБА_6 за які остання придбала 19.10.2001 року в м. Кривому Розі житлову квартиру, розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200 річчя Кривого Рогу, б. 17, кв. 55. Невдовзі, в листопаді 2001 року її донька спільно із відповідачем вїхали в житлову квартиру та 27.11.2001 року донька позивача тимчасово зареєструвала відповідача до 26.12.2006 року в житлову квартиру належну їй на праві приватної власності.

В уточненій позовній заяві в редакції від 27.12.2016 р. позивач просить суд: встановити факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6, яка померла 26.06.2015 року з ОСОБА_3, в період з 01.02.2014 року до 17.01.2014 року; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_8, їз визначенням за кожним із них по ? частці за кожним на транспортні засоби: автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, державний знак НОМЕР_1, придбаний 10.10.2008 року, рік випуску 2008 та легковий (іноземний) автомобіль НОМЕР_2, придбаний 04.11.2010 року, рік випуску 1999; визнати за спадкоємцем першої черги за законом - ОСОБА_2 право та ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_6 померлої 26.06.2015 року:

- право власності на 2/3 дві третіх частини за ОСОБА_2, та за ОСОБА_3 на 1/3 частку, житлової квартири АДРЕСА_1, яка складається із двох житлових кімнат загальною площею 44, 7 кв. м, житлової 27, 1 кв. м, кімнати окремі, 17, 1 кв. м. та 10, 0 кв. м., кухні 8,0 кв. м., вбиральні 1,2 кв. м, ванної кімнати 2,4 кв. м, коридору 5, 7 кв. м., вбудованої шафи 0,3 кв. м, балкону 0, 9 кв. м..;

- права власності на 1/3 частину за ОСОБА_2, та за ОСОБА_3 на 2/3 частини транспортних засобів - автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, державний знак НОМЕР_1, придбаний 10.10.2008 року, рік випуску 2008 та легковий (іноземний) автомобіль НОМЕР_2, придбаний 04.11.2010 року, рік випуску 1999; поділити між спадкоємцями за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкове майно, та визнати:

- за ОСОБА_2 право власності в цілому на житлову квартиру АДРЕСА_1, яка складається із двох житлових кімнат загальною площею 44, 7 кв. м, житлової 27, 1 кв. м, кімнати окремі, 17, 1 кв. м. та 10, 0 кв. м., кухні 8,0 кв. м., вбиральні 1,2 кв. м, ванної кімнати 2,4 кв. м, коридору 5, 7 кв. м., вбудованої шафи 0,3 кв. м, балкону 0, 9 кв. м..;

- за ОСОБА_3 право власності на транспортні засоби - автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, державний знак НОМЕР_1, придбаний 10.10.2008 року, рік випуску 2008, та легковий автомобіль НОМЕР_2, придбаний 04.11.2010 року, рік випуску 1999.

Позивач зазначає, що житлова квартира належала покійній донці на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 19.10.2001 року за № 3047. Так як спадкодавець ОСОБА_6 є одноосібною власницею, то останнє спадкується в рівних частках між батьками та ОСОБА_3, тобто по одній третій частині кожному. Враховуючи, що третя особа - ОСОБА_4 відмовився від спадкування своє частки у спадковому майні користь позивача, то її частка повинна складати дві третіх, а відповідача одна третя. Окрім того, в період спільного проживання відповідача та її доньки, ними за рахунок спільних грошових коштів було придбано наступне майно: транспортний засіб - автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, державний знак НОМЕР_3, який було придбано 10.19.2008 року, рік випуску 2008, та легковий (іноземний) автомобіль НОМЕР_2, придбаний 04.11.2010 року, рік випуску 1999 року. Транспортні засоби були зареєстровані на імя відповідача ОСОБА_3 Крім того, зазначає, що донка із 01.01.2004 року постійно проживала з відповідачем однією сімєю, що вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, спільний бюджет, ніхто із них за цей час не перебував в іншому шлюбі, позивач просить суд встановити факт їх спільного проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу в період із 01.01.2004 року по 17.01.2014 року. Тому позивач вимушений звернутися до суду звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Представник позивача до зали судового засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач до зали судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги уточненої позовної заяви визнав в повному обсязі

Представник третьої особи - ОСОБА_10, до зали судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги уточненої позовної заяви визнав в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 до зали судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами, встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами СК та ЦК України.

Так, ОСОБА_6 народилась 16 жовтня 1975 року, її батьками записані ОСОБА_4Ф, та ОСОБА_2 про що Софіївським відділом РАЦС Дніпропетровської області зроблено запис № 112 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла 26.06.2015 року про що Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану КМУЮ у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 1079 (а.с.11).

Згідно договору купівлі-продажу від 19.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНУ ОСОБА_9 ОСОБА_6 придбала у власність двокімнатну квартиру, житловою площею 27.1 кв.м., загальною площею 44,7 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_2 та розташована на пятому поверсі девятиповерхового будинку ( а.с 12-12 зворот). Ринкова вартість вищезазначеної квартири, відповідно звіту оцінки майна № AG 160125-007, станом на 26.01.2016 року складає 100 230,00 грн. (а.с. 15)

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_11 від 20.01.2016 року ОСОБА_2І відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну їй частину спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_6, яка померла 26.06.2015 року, в звязку з тим, що правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на спадкове майно на імя спадкоємця нотаріусу не надано; між спадкоємцями виник спір щодо спадкового майна ( а.с. 13).

Як вбачається з квитанцій та накладних, ОСОБА_12 займалась лікуванням та похованням своєї доньки (а.с. 22-36)

Згідно листа вих. № 2/7/10 від 18.10.2013 року ТВБВ № 10003/0357 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», просить зняти заборону на відчуження ТЗ автобуса, що належить ОСОБА_3 марки БАЗ, модель А о790.14, реєстраційний номер- АЕ 6045АА, тип кузову легковий седан-В на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС 283907 від 10.10.2008 року виданого ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області в звязку з погашенням кредиту за договором № 339 від 10 жовтня 2008 року (а.с. 67)

Відповідно до листа вих. №03/10 від 14.10.208 року Філія-Криворізьке відділення № НОМЕР_4 Ощадбанк не заперечував проти видачі доручення ОСОБА_5П та ОСОБА_13 на право керування транспортним засобом реєстраційний номер АЕ 6045АА, а також не заперечував проти видачі доручення останнім.(а.с.68).

Згідно кредитного договору № 339 від 10 жовтня 2008 року ОСОБА_3 отримав від ВАТ «Державний ощадний банк» кредит в сумі 1657500 грн. Відповідно до п.1.3 Договору кредит виданий шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару, на підставі платіжного доручення Позичальника, для здійснення оплати за транспортний засіб марки БАЗ А079.14 за договором купівлі-продажу між позичальником та продавцем ТЗ (а.с. 69-71).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_14 від 27.04.2016 року накладено заборону на відчуження транспортного засобу, автомобіль БАЗ А079.14, номер державної реєстрації: АЕ 6045 АА та автомобіль Daewoo Nubira, номер державної реєстрації АЕ9832ЕІ (а.с. 93)

17 січня 2014 року ОСОБА_3І та ОСОБА_6О зареєстрували шлюб, про що Саксаганським відділом ДРАЦС реєстраційної служби КМЦЮ у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 14. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 прізвище залишила без змін. (а.с. 114).

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно п. 5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Так, судом встановлено факт постійного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6, яка померла 26.06.2015 року та ОСОБА_3 в період 01.01.2004 року по 17.01.2014 року підтверджується письмовими поясненнями позивача, яка вказує на те що її покійна донька з 2004 року постійно проживала з відповідачем однією сімєю, вони вели спільне господарство, та на той час ніхто з них не перебував у іншому шлюбі. Позивач, який був раніше допитаний судом, пояснив що з ОСОБА_6О був знайомий з січня 1997 року, починаючи з травня 1998 року проживали разом як чоловік та дружина, вели спільний бюджет та мешкали разом.

Крім того, суд звертає увагу на, що вказані обставини визнаються відповідачем, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Встановлення вищезазначеного факту сторонам необхідно для визнання майна придбаного в період проживання однією сімєю без реєстрацію шлюбу спільною сумісною власністю з визначенням по ? частці, кожному окремо, - ОСОБА_3 та ОСОБА_6, померлої 26.06.2015 року

Як зазначено в постанові пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 69, ч.1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або іншим договором.

Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.60, 61, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Як вбачається з матеріалів справи, а сторонами не оспорюється та в належний спосіб не спростовано, за час спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу відповідач - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 придбали наступне майно: автобус-D, марки БАЗ А079.14, н/з НОМЕР_3, легковий т/з, марки Daewoo Nubira, н/з НОМЕР_5 (дані т/з зареєстровані на відповідача)(а.с.40). Крім того судом встановлено, що сімейний бюджет складався з доходів ОСОБА_3І та ОСОБА_6О.(а.с.69;121;)

Отже, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6, яка померла 26.06.2015 року та ОСОБА_15, в період з 01.01.2001 року по 17.01.2014 року та визнання спільною сумісною власності відповідача та ОСОБА_6, із визначенням за кожним із них по ? частці на транспортні засоби автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, н/з НОМЕР_6 придбаний 10.10.2008 року та легкового автомобілю Daewoo Nubira, н/зАЕ9832ЕІ, придбаний 04.11.2010 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на 2/3 частини за позивачем та 1/3 частину за відповідачем житлової квартири АДРЕСА_3 та визнання права власності на 1/3 частини за позивачем та 2/3 частини за відповідачем на т/з автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, н/з НОМЕР_6 придбаний 10.10.2008 року, рік випуску 2008 та легкового автомобілю Dеаwoo Nubira, н/зАЕ9832ЕІ, придбаний 04.11.2010 року, рік випуску 1999, як спадкоємців після ОСОБА_6О, померлої 26.06.2015 року, суд зазначає наступне.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України . До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. ч. 1, 3ст. 1223 ЦК).

Як вбачається з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 N7 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Приватним нотаріусом КМО Дніпропетровської області ОСОБА_11 під час розгляду заяви ОСОБА_2І від 20.01.2015 року та ОСОБА_3 від 02.02.2016 року, які було подано їх представниками, про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: пр.-т 200 річчя ОСОБА_1, 17/55, м. Кривий Ріг, встановлено, що для оформлення спадщини не надано документів які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, документів, що підтверджують повноваження представника щодо оформлення спадкових справ, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу та відповідачу, кожному окремо, відмовлено.(а.с.13;120).

Судовим розглядом встановлено, що за життя ОСОБА_6 на праві приватної власності належить, житлове приміщення розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, пр.-т. 200 річчя ОСОБА_1 17/55,(згідно договору купівлі-продажу від 19.10.2001року) та на праві спільної сумісної власності - автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, н/з НОМЕР_6 придбаний 10.10.2008 року та автомобіль Daewoo Nubira, н/зАЕ9832ЕІ, придбаний 04.11.2010 року.

Після смерті ОСОБА_6, відкрилась спадщина на ? частину спірного майна. Оскільки спадкодавцем ОСОБА_6 за життя заповіт не складався, єдиними спадкоємцями після її смерті залишились батько, мати та чоловік, які згідно приписів ч. 1 ст. 1261 ЦК України, відносяться до спадкоємців першої черги за законом. Факт родинних відносин між ОСОБА_6 та її батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_2І підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10), а факт спільного проживання з відповідачем на час придбання спільного сумісна майна встановлений судом. Як вбачається з письмових пояснень позивача, третя особа - ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст. 1274 ЦК України відмовитися від прийняття своєї частини спадкового майна на її користь. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, враховуючи той факт, що транспортні засоби є неподільними речами, а у позивача з відповідачем виникли неприязні стосунки, то в подальшому користуватись спадковим майном вони разом не зможуть, тому позивач запропонувала, а відповідач погодився поділити спадкове майно наступним чином: визнати за ОСОБА_2І право власності на квартиру розташовану а адресою: м. Кривий Ріг, пр..200 річчя ОСОБА_1, 55/17; визнати за ОСОБА_3І право власності на транспортні засоби автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, д/з АЕ6045АА та легковий й автомобіль НОМЕР_7.

Отже, позов в частині поділу між спадкоємцями спадкового майна підлягає задоволенню оскільки це рішення відповідає законним інтересам позивача, відповідача та третіх осіб, ґрунтується на законі, та не порушує права інших осіб.

Разом з тим, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд покладає на відповідача, стягнувши на користь позивача судовий збір у розмірі 814,75 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1221, 1222, 1261, 1274 ЦК України, ст. 60-63, 74 СК України, ст.ст. 10, 11, 15, 74, 169, 197, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно в порядку спадкування та поділ спадкового майн - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6, яка померла 26.06.2015 року з ОСОБА_3, в період з 01.02.2014 року до 17.01.2014 року

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_8, їз визначенням за кожним із них по ? частці за кожним на транспортні засоби: автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, державний знак НОМЕР_1, придбаний 10.10.2008 року, рік випуску 2008 та легковий (іноземний) автомобіль НОМЕР_2, придбаний 04.11.2010 року, рік випуску 1999.

Визнати за спадкоємцем першої черги за законом - ОСОБА_2 право та ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_6 померлої 26.06.2015 року:

- право власності на 2/3 дві третіх частини за ОСОБА_2, та за ОСОБА_3 на 1/3 частку, житлової квартири АДРЕСА_1, яка складається із двох житлових кімнат загальною площею 44, 7 кв. м, житлової 27, 1 кв. м, кімнати окремі, 17, 1 кв. м. та 10, 0 кв. м., кухні 8,0 кв. м., вбиральні 1,2 кв. м, ванної кімнати 2,4 кв. м, коридору 5, 7 кв. м., вбудованої шафи 0,3 кв. м, балкону 0, 9 кв. м..;

- права власності на 1/3 частину за ОСОБА_2, та за ОСОБА_3 на 2/3 частини транспортних засобів - автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, державний знак НОМЕР_1, придбаний 10.10.2008 року, рік випуску 2008 та легковий (іноземний) автомобіль НОМЕР_2, придбаний 04.11.2010 року, рік випуску 1999.

Поділити між спадкоємцями за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкове майно, та визнати:

- за ОСОБА_2 право власності в цілому на житлову квартиру АДРЕСА_1, яка складається із двох житлових кімнат загальною площею 44, 7 кв. м, житлової 27, 1 кв. м, кімнати окремі, 17, 1 кв. м. та 10, 0 кв. м., кухні 8,0 кв. м., вбиральні 1,2 кв. м, ванної кімнати 2,4 кв. м, коридору 5, 7 кв. м., вбудованої шафи 0,3 кв. м, балкону 0, 9 кв. м..;

- за ОСОБА_3 право власності на транспортні засоби - автомобіль БАЗ А079.14, ТЗ автобус, державний знак НОМЕР_1, придбаний 10.10.2008 року, рік випуску 2008, та легковий автомобіль НОМЕР_2, придбаний 04.11.2010 року, рік випуску 1999.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 814(вісімсот чотирнадцять) грн. 75 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд 1 інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Щеняєва