Провадження № 2/520/6229/17
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Калініченко Л.В.
за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 06.12.2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Позивач в обґрунтування вимог в позові посилається на те, що у неї з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась спільна дитина - син ОСОБА_3. Малолітній мешкає разом з нею та бабусею. Відповідач уникає спілкування з нею та дитиною, не надає матеріальної допомоги.
Позивач або її представник у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності, проти заочного рішення суду не заперечує.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.
Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.17) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 31.10.2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, та саме за цією адресою направлялись судові повістки на ім'я ОСОБА_2.
Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_4 підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_3, про що 14 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №380, в графі матір вказано - ОСОБА_1, в графі батько - ОСОБА_2.
Згідно з довідкою КП «ЖКС «Вузівський» з місця мешкання про склад сім'ї та реєстрації за №3325 від 08.12.2016 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані дві особи: ОСОБА_1, та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також мешкає ОСОБА_5.
На цей час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, у зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів у спростування вказаних обставин до суду не надано.
Згідно зі ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивачка зобов'язана довести в судовому засіданні ті обставини, на які вона посилалась як на підставу позову.
Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 4000 гривень щомісячно на дитину, як заявлено позивачем у позовних вимогах.
При викладених обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, та законним і справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 06.12.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 22 грудня 2030 року.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за подання позивачем позовної заяви в про стягнення аліментів в сумі 551 гривня 20 копійок.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК, ст. ст. 180-183 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця міста Кіровоград Кіровоградської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 грудня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 22 грудня 2030 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.