Справа № 158/2027/17
Провадження № 2/0158/712/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Костюкевича О.К.

при секретарі Сороці І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2010 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина до якої увійшли житловий будинок в с. Дідичі по вул. Миру, 40, Ківерцівського району Волинської області та земельна ділянка площею 2,0124 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яку прийняв за законом ОСОБА_4

За час свого життя ОСОБА_4 встиг оформити право власності на земельну ділянку та не встиг оформити права власності на житловий будинок в с. Дідичі по вул. Миру, 40, Ківерцівського району Волинської області, оскільки помер 05.10.2016 року.

Згідно заповітного розпорядження від 06.04.2016 року ОСОБА_4 заповів усе належне йому майно на момент смерті ОСОБА_1

У даний час вона звернулася до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку площею 2,0124 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в оформленні іншої частини відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця.

Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок в с. Дідичі по вул. Миру, 40, Ківерцівського району Волинської області; земельну ділянку загальною площею, 0,2500 га, яка розташована в с. Дідичі Ківерцівського району Волинської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку загальною площею 0,2964 га, яка розташована в с. дідичі Ківерцівського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, останній подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності /а.с. 53/.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають та просять розгляд справи проводити у їх відсутності /а.с. 51/.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №097468, актовий запис №21, виданого ОСОБА_2 сільською радою Ківерцівського району Волинської області, ОСОБА_3 померла 04.08.2010 року /а.с.6/.

Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільською ради Ківерцівського району Волинської області №41 від 24.09.2009 року про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна, витягу з по господарської книги №4 за 2010 рік житловий будинок в с. Дідичі, по вул. Миру, 40, Ківерцівського району Волинської області належав покійній ОСОБА_3 /а.с.18/.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку площею 2,0124 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, прийняв ОСОБА_4 Однак належним чином зареєстрував лише частину спадкового майна, а саме земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.03.2011 року. Іншу частину спадкового майна оформити не встиг, оскільки помер /а.с.9/.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 196509 актовий запис № 107, виданого 07.10.2016 року виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_4 помер 05.10.2016 року /а.с. 12/.

Згідно заповіту від 06.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_4 заповів усе належне йому майно на момент смерті - своїй сестрі ОСОБА_1 /а.с. 13/.

В силу ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2017 року спадкоємцю ОСОБА_7 було видано право на спадщину лише на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 2,0124 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /а.с. 16/

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_8 № 834/02-31 від 17.08.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в с. Дідичі по вул. Миру, 40, Ківерцівського району Волинської області; земельну ділянку загальною площею, 0,2500 га, яка розташована в с. Дідичі Ківерцівського району Волинської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку загальною площею 0,2964 га, яка розташована в с. дідичі Ківерцівського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства за заповітом після смерті ОСОБА_4 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця /а.с. 42/.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В силу ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З досліджених в судовому засіданні матеріалах справи вбачається, що підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на земельну ділянку загальною площею, 0,2500 га, яка розташована в с. Дідичі Ківерцівського району Волинської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку загальною площею 0,2964 га, яка розташована в с. Дідичі Ківерцівського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 не знаходять свого підтвердження в даній справі, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтвердили факт належності спадкодавцю ОСОБА_4 земельних ділянок, а оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині на думку суду немає.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, визнавши за ОСОБА_1 лише право власності на житловий будинок в с. Дідичі по вул. Миру, 40, Ківерцівського району Волинської області за заповітом після смерті ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 197, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 392, 1222, 1233, 1268-1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок в с. Дідичі по вул. Миру, 40, Ківерцівського району Волинської області за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 05.10.2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які були відсутні під час проголошення рішення, в цей же термін з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич