Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
23.02.2017 394/825/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді: Партоліної І.П.

при секретарі: Довгій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог- Садіков ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу з тих підстав, що 10.03.2011 року вона при свідкові ОСОБА_4 надала у борг ОСОБА_2 100000 грн. зі строком повернення до 2014 року, про що відповідач власноручно написала розписку.

Грошові кошти відповідач отримала у борг для купівлі та ремонту будинку, що знаходиться у смт Новоархангельську по вул..Ломоносова 29.

У визначений строк до 2014 року відповідач позику не повернула і на її усні звернення повернути борг не реагує, що стало підставою для звернення до суду.

В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити, пояснив, що відповідач дійсно 10.03.2011 року кошти отримала у позику у своєї матері на купівлю та ремонт будинку, оскільки будинок купувався за 20000 грн. зі сплатою по 10000 грн. кожним із покупців.

Третя особа-Садіков Р.Ю. не погодився із позовними вимогами, пояснивши, що ніякі кошти на купівлю та ремонт будинку не брались, йому про їх отримання нічого не відомо і розписка має багато неточностей, оскільки розписка написана 10.03.2011 року, а купівля будинку відбулась 02.03.2011 року і кошти за купівлю будинку передавались при нотаріусу.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач 10.03.2011 року взяв у борг у позивача 100000 грн. з обовязком повернути у термін до 2014 року і на підтвердження укладення договору позики написала розписку.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також судом встановлено, що кошти відповідачем не повернуті і надана в судовому засіданні розписка в оригіналі є належним, допустимим та достовірним доказом не лише факту укладення договору, а й підтвердженням його умов, оскільки за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Статтею 545 ЦК України визначено умови підтвердження виконання зобовязання і зазначено, що, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Позивачем представлена до суду розписка у оригіналі і тому вказана обставина свідчить про невиконання боржником свого обовязку щодо повернення позикодавцеві позики, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, за таких обставин, на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позовної заяви судовий збір..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 545, 1046,1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 100000 грн.00 коп. та сплачений судовий збір в сумі 1000 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або у разі, якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: