Провадження № 2/225/450/2017
Справа № 225/7113/16-ц
09 березня 2017 року м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді - Мигалевича В.В. ,
секретаря - Голубової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька цивільну справу за позовом виробничої одиниці «Дзержинськтепломережа» обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач в грудні 2016 року звернувся до суду з позовом про стягнення суми, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 (особовий рахунок 2-6904) і зобовязаний своєчасно вносити відповідну плату. Однак, протягом тривалого часу остання ухиляється від сплати платежів за отриману теплову енергію, внаслідок чого станом за період часу з 01.11.2013 року по 01.12.2016 рік у відповідача утворилася заборгованість за споживання теплової енергії у розмірі 8026,35 коп., яка на теперішній час у добровільному порядку на користь позивача не сплачена.
Оскільки відповідач своєчасно не виконав зобовязання стосовно своєчасної оплати за споживання теплової енергії, тобто прострочив виконання цього зобовязання, він повинен сплатити суму виниклої заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 1654,98 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 20 грн. 56 коп. Таким чином загальна сума заборгованості, яку відповідач повинен сплатити позивачу складає 9701,89 грн.
Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав до суду заяву, якою повністю підтримав заявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні, просив суд справу розглядати за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував..
Належно повідомлений відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сімї зобовязані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому є споживачем комунальних послуг.
Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875 - I споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідач зобовязаний був вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Відповідно до копії особового рахунку № 2-6904 та розрахунку ціни позову вбачається, що відповідачу в період з 01 листопада 2013 року по 01 грудня 2016 року була нарахована плата за надану послугу з теплопостачання в сумі 8026,35 грн. (а.с. 7, 8, 9).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що нарахування плати за теплопостачання відповідачу проводилось правомірно, відповідно до вимог діючого законодавства, а відповідач в свою чергу належним чином не виконує свої обовязки по оплаті комунальних послуг.
Також суд зазначає, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
На теперішній час сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку не відшкодована.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В ч. 2 статті 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом перевірений також порядок нарахування суми заборгованості по кожному місяцю, інфляційну складову та 3 % річних. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який визнається судом правильним та таким, що відповідає вимогам закону, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 листопада 2013 року по 01 грудня 2016 року 8026,35 грн., інфляційну складову, сума якої складає 1654,98 грн., а також 3% річних у сумі 20,56 грн.
Враховуюче викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими а тому такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: платіжними дорученнями № 850 від 18.10.2016 року та № 813 від 04.10.2016 року (а.с. 1-2) у розмірі 1378 грн., який підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 224 ЦПК України, ст. ст.610,611,625 ЦК України, ст. 64,68 ЖК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити повністю .
Стягнути з ОСОБА_1, 12.09.1972 р. н., ІНН НОМЕР_1 на користь виробничої одиниці «Дзержинськтепломережа» обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 9701 (девять тисяч сімсот одна) грн. 89 коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 8026 (вісім тисяч двадцять шість) грн. 35 коп.; інфляційної складової в сумі 1654 (одна тисяча шістсот пятдесят чотири) грн. 98 коп.; 3% річних в сумі 20 (двадцять) грн. 56 коп.
Стягнути з ОСОБА_1, 12.09.1972 р. н., ІНН НОМЕР_1 на користь виробничої одиниці «Дзержинськтепломережа» обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
Рішення суду вступає в законну силу після спливу строку на його апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: