Ухвала

іменем україни

22 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Крихівецької сільської ради Івано-Франківської області, треті особи: відділ Держземагенства у м. Івано-Франківську, ОСОБА_10, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов'язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, Крихівецької сільської ради Івано-Франківської області, третя особа - відділ Держгеокадастру у м. Івано-Франківськ, про скасування рішення сесії сільської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок та кадастрових номерів, за касаційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Крихівецької сільської ради Івано-Франківської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов'язання вчинити певні дії.

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_10, Крихівецької сільської ради Івано-Франківської області про скасування рішення сесії сільської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок та кадастрових номерів.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,0737 га, виданий на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та скасовано державну реєстрацію цієї земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,1851 га, виданий на ім'я ОСОБА_4 та скасовано державну реєстрацію цієї земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4.

Зобов'язано ОСОБА_9 привести відомості Державного земельного кадастру про належну їй земельну ділянку площею 0,0851 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого на її ім'я та відповідно до його Державного акту кадастровий номер НОМЕР_6. У іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційних скаргах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що на підставі рішення Крихівецької сільської ради від 20 листопада 1997 року ОСОБА_3 видано державний акт серії НОМЕР_7 на право власності на земельні ділянки: площею 0,0821 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та 0,0389 га для ведення особистого селянського господарства. кадастровий номер НОМЕР_8.

Земельна ділянка площею 0,0821 га по лінії Б-В межує із земельною ділянкою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, яким земельна ділянка площею 0, 0797 га належить на праві спільної сумісної власності на підставі державного акту серії НОМЕР_1 кадастровий номер НОМЕР_2.

По лінії А-Б земельна ділянка ОСОБА_3 межує із земельною ділянкою ОСОБА_9 (державний акт серії НОМЕР_7 від 21 листопада 1997 року на право власності на земельну ділянку 0,0851 га та 0,0390 га), а по лінії Г-Д - із земельною ділянкою ОСОБА_4 (державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,1851 га) кадастровий номер НОМЕР_4.

Державним кадастровим реєстратором відмовлено ОСОБА_3 у поданій заяві про внесення відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме перетин ділянки з ділянками НОМЕР_2, НОМЕР_6, НОМЕР_4 та знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Державним кадастровим реєстратором відмовлено ОСОБА_10 у поданій заяві про внесення відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з відсутністю матеріалів польових (геодезичних) вимірів та знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, а саме: перетин ділянки з ділянками НОМЕР_9, НОМЕР_4.

Встановлено, що рішенням Крихівецької сільської ради від 24 січня 2007 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельні ділянки та передано у приватну власність ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 0,06 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарський споруд.

Матеріали справи містять витяг з рішення Крихівецької сільської ради від 24 січня 2007 року про затвердження технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та про передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відповідно до якого вже 0,0737 га земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1.

Наявність зазначених копій рішень Крихівецької сільської ради від 24 січня 2007 року з різними даними щодо площі наданої відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 земельної ділянки свідчить про допущені сільською радою порушення при оформленні документів про право власності на земельну ділянку.

На підставі рішення Крихівецької сільської ради від 04 лютого 2005 року про передачу у приватну власність ОСОБА_4 0,1851 га земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_2 та 0,0490 га для ведення особистого селянського господарства в масиві «За канавою», 09 серпня 2012 року ОСОБА_4 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3.

Згідно з актом від 08 липня 2015 року встановлення в натурі меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 у с. Крихівці (земельна ділянка ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.) межу земельної ділянки по лінії Б-В необхідно змістити в сторону земельної ділянки ОСОБА_3 в т. Б на 2,75 м, а в т. В на 3,00 м.

Згідно з актом від 20 липня2015 року встановлення в натурі меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 (земельна ділянка ОСОБА_4.) межа по лінії В-Г повинна бути зміщена в сторону земельної ділянки ОСОБА_10 на 3,20 м, а межа по лінії Г-Д - зміщена в сторону земельної ділянки ОСОБА_3 на 2,75 м.

Судами встановлено та під час розгляду справи сторони не заперечили того, що з моменту отримання ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку, остання огороджена металевою сіткою.

Площа земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_3 відповідає площі земельної ділянки, зазначеної у його державному акті.

Відповідачі, яким земельні ділянки передані у приватну власність у 2005 та 2007 роках, оформили технічну документацію на свої земельні ділянки таким чином, що, як було зазначено вище, при виносі в натурі меж цих ділянок у липні 2015 року існуючу з 1997 року межу слід змістити в сторону земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_10, тобто фактично зменшити площі належних їм земельних ділянок, право власності на які оформлено ними у 1997 році.

Апеляційним судом обґрунтовано відхилено доводи ОСОБА_4 про те, що при обмірі земельних ділянок сторін науково-виробничим підприємством ГІС не було виявлено накладки земельних ділянок, оскільки обміри проведені по існуючих межах, а згідно з державними актами на земельні ділянки відповідачів та актів виносу в натурі меж їх земельних ділянок існуючу межу слід змістити в сторону земельної ділянки позивача, а отже і зменшити площу належної ОСОБА_3 ділянки.

Правильними є висновки апеляційного суду і про те, що ОСОБА_3 не пропущено строк позовної давності, оскільки, як встановлено судом, про порушення свого права він дізнався під час встановлення в натурі меж земельних ділянок відповідачів у липні 2015 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3, апеляційний суд на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності, встановивши, що державним кадастровим реєстратором відмовлено ОСОБА_3 у поданій заяві про внесення відомостей до державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме перетин ділянки з ділянками НОМЕР_2, НОМЕР_6, НОМЕР_4 та знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, зокрема, у зв'язку з перетином земельної ділянки ОСОБА_3 з земельною ділянкою ОСОБА_9, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача про зобов'язання останньої привести відомості державного земельного кадастру про належну їй земельну ділянку площею 0,0851 га відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого на ім'я та відповідно до його державного акта.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішення та додаткового рішення й зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

О.В. Попович