Справа №487/4977/16-ц 20.09.2017
Провадження №22-ц/784/1659/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 487/4977/16-ц Головуючий І інстанції Щербина С.В.
Провадження № 22-ц/784/1659/17 Доповідач Темнікова В.І.
У Х В А Л А

20 вересня 2017 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

за участю секретаря Шагай О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2017 року та додаткове рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та відібрання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, який в подальшому двічі уточнювала (т.1 а.с.108, 160а) та в якому посилалася на те, що разом із відповідачем ОСОБА_3 вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з 05.09.2013 року. На другому місяці вагітності через постійні скандали вони розійшлися. 16 червня 2014 року вона народила сина ОСОБА_3, та була зареєстрована як мати одиначка з наданням дитині її прізвища. З 16 серпня 2014 року, налагодивши стосунки, вони знов почали проживати з відповідачем разом. 31.07.2015 р. за її заявою було внесено зміни до відомостей актового запису про ОСОБА_3 як батька і змінено прізвище дитини з ОСОБА_2 на ОСОБА_3. 08.07.2016 р. між нею та відповідачем виник конфлікт, в ході якого вона забрала дитину та переїхала жити до свого брата. 16.07.2016 року відповідач, з її згоди, щоб провести свій день народження разом з дитиною, забрав дитину до себе, пообіцявши повернути через два дні 18.07.2016 р. Але у вказаний строк дитину не повернув. З цього приводу вона зверталась до правоохоронних органів та прокуратури, однак жодних результатів вони не дали. На підставі викладеного позивачка просила суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із матірю ОСОБА_2, відібравши його у відповідача та передавши їй. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі - 800 грн. щомісяця і до повноліття дитини.

Заочним рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2017 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнуто з ОСОБА_1, який народився 17.06.1981 року у м. Єреван Вірменія на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 22.11.2016 року і до повноліття дитини. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2017 року доповнено рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.01.2017 року рішенням про відібрання у ОСОБА_1 малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та передачу її матері ОСОБА_2.

Не погодившись з зазначеними заочним та додатковим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 09 серпня 2017р. було обовязано орган опіки та піклування Саратської районної держадміністрації надати суду висновок щодо визначення місця проживання малолітнього сина сторін Арсена-16.06.2014 року народження.

До теперішнього часу висновок органу опіки та піклування Саратської районної держадміністрації до апеляційного суду Миколаївської області не надійшов.

У звязку з необхідністю отримання даного висновку представники сторін вважали необхідним подовжити строк розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду. Провадження по справі було відкрито 21 липня 2017р.

Таким чином, оголошення по справі перерви для отримання висновоку органу опіки та піклування Саратської районної держадміністрації призведе до порушення строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 303-1 ЦПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Позивачка не заперечував проти подовження строку розгляду справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне подовжити строк розгляду.

Керуючись ст.ст. 133,137, 157, 303-1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Подовжити строк розгляду справи на 15 днів.

Головуючий :

Судді: