Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/5252/16-ц
Провадження № 2/191/333/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді - Бондаренко Г.В.
за участю секретаря - Яніної О.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав і встановленні опіки,-
Позивачка звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у її доньки ОСОБА_3 та її чоловіка (шлюб зареєстровано 06.09.2011 року в м. Синельникове міським відділом ДРАЦС) ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_4. Коли дитині було майже 9 місяців, а саме у серпні 2012 року ОСОБА_3, посварилася зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та донька прийшла з дитиною проживати до неї, через деякий час вони знов помирилися і донька пішла проживати за місцем реєстрації чоловіка, а дитину ОСОБА_4 залишила з позивачкою.
Фактично з 2012 року позивачка виховує онуку сама, оскільки її батьки не приймають жодної участі у її вихованні та утриманні, не виконують своїх батьківських обов'язків.
Увесь цей час, вже майже чотири роки позивачка створює дитині належні умови виховання, утримує її, купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує її дошкільне навчання. Так, за час відвідування дитячого садочку онукою, її батьки жодного разу у садочку не з'являлися, вихованням дитини не цікавляться. Таким чином, батьки свідомо нехтують своїми обов'язками. На підставі викладеного просила суд позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до їх малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; призначити її- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном над малолітньою онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В судове засідання позивачка і її представник ОСОБА_6- не з'явилися, надали суду заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити на підставах, які викладені в позовній заяві, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачі про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення яке є в матеріалах справи.
Відповідно до абзаців 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник органу опіки і піклування Синельниківської міської ради в судове засідання не з'явився, направили на адресу суду заяву про проведення судового розгляду за їх відсутності. В висновку, який третя особа направила на адресу суду- зазначили, що з врахуванням обставин вважають доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.
Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 373 від 06 грудня 2011 року, вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1, яке було видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського МРУЮ у Дніпропетровській області.
Згідно довідки №38 від 05.04.2016 року, яка була видана ТОВ « АВ Сервіс Груп» ОСОБА_4 проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні. Мати ОСОБА_4- ОСОБА_3 зареєстрована, але не проживає за цією адресою.
В логопедичній характеристиці ОСОБА_4 зазначено про те, що вона відвідує ДНЗ№11 з вересня 2016 року, діагноз: легка розумова відсталість.
В довідці №4 від 19.09.2016 року ДНЗ№11 вказано, що бабуся ОСОБА_1 приводить свою онуку ОСОБА_4 в дитячий заклад і забирає її до дому.
Відповідно до характеристики №10 від 05.04.2016 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживають за адресою АДРЕСА_3 , зі слів сусідів їхня донька ОСОБА_4 разом з ними не проживає; батьки не приймають участь у вихованні дитини, матеріально не допомагають; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 увесь час проживає разом з бабусею, яка здійснює догляд за дитиною, займається її вихованням.
Відповідач ОСОБА_2 двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків , що підтверджується постановами Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2016 р. ( справа №191/5036/16) та 01.02.2017 р.( справа №191/33/17) . Матеріалами вказаних справ про адміністративне правопорушення підтверджується те, що відповідачі свідомо ухилилися від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, в 2012 році передали її на виховання бабусі і з цього часу не приймають участі у вихованні дитини, забезпеченні її матеріальних та духовних потреб.
Висновком органу опіки та піклування Синельниківської міської ради визначено про доцільність позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 її батьків ОСОБА_2 і ОСОБА_3.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.
У ст. 150 СК України (ч.1, 3) встановлені обов'язки батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до роз'яснень, даних в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
З аналізу наведених норм матеріального права слідує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, і ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними. Звідси, пред'явленню позову про позбавлення батьківських прав передує велика профілактична, попереджувальна робота з неблагополучними батьками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батько ухиляється від їх виконання, що таким буде лише за встановлення його впертого та систематичного, незважаючи на всі міри попередження, продовження невиконання свого батьківського обов'язку.
Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Судом було встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 самоусунулися від виховання доньки, протягом тривалого часу не спілкуються з нею, не піклуються про її виховання та матеріальне забезпечення, що суд розцінює як злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків стосовно своєї малолітньої дитини. Позивачка піклується про виховання, всебічний розвиток та матеріальне забезпечення дитини.
Разом з тим, суд приймає до уваги те, що на момент розгляду органом опіки і піклування Синельниківської міської ради питання про позбавлення відповідачів батьківських прав і призначення позивача опікуном- позивачка не надала всі документи, необхідні для затвердження висновку про призначення її опікуном. У зв'язку з цим- питання про призначення опікуном органом опіки і піклування не вирішено, про що зазначено в висновку.
Оскільки суду не наданий висновок органу опіки та піклування щодо доцільності призначення позивача ОСОБА_1 опікуном її малолітньої онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження- суд позбавлений можливості ухвалити обґрунтоване рішення в цій частині. Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову задоволенню не підлягають у зв'язку з тим, що позивач не надав суду докази.
Це не позбавляє позивача права в подальшому, після отримання всіх необхідних документів, вирішити питання про призначення її опікуном у встановленому законом порядку, шляхом звернення до органу опіки та піклування з відповідною заявою.
Крім того, оскільки матеріалами справи підтверджується те, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_2, то слід зробити висновок , що спору по цьому питанню між сторонами у справі не має , отже відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Аналізуючидосліджені обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленою в судовому засіданні, позовні вимоги є частково обґрунтованими, підтверджені документально в частині не виконання відповідачами батьківських обов'язків щодо малолітньої доньки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 164-166 СК України, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав і встановленні опіки - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Апшеронськ, Краснодарського краю, Російська Федерація, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Синельникове Дніпропетровської області батьківських прав по відношенню до їх малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Апешеронськ, Краснодарського краю, Російська Федерація, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Синельникове Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551( п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
В іншій частині позовних вимог- відмовити.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу на рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Г. В. Бондаренко