Справа № 147/222/16-ц Провадження № 22-ц/772/498/2017Головуючий в суді першої інстанції Савченко С. М.
Категорія 23Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Іващука В.А.

За участю секретаря: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою приватного підприємства Агропромислова фірма «Іззія» на заочне рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 22 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

встановила:

В лютому 2016 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Агрофірма Іззія» (далі ПП «Агрофірма «Іззія») про розірвання договору оренди земельної ділянки, обґрунтовуючи вимоги позову тим, що протягом 2010-2015 років відповідач як орендар земельної ділянки свої зобов'язання по сплаті орендної плати не виконав, що є систематичним порушенням умов договору оренди та підставою для його розірвання на підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі».

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 22 липня 2016 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 05 травня 2004 року між ОСОБА_2 та ПП «Агропромислова фірма «Іззія», зареєстрований 10.05.2007 року Вінницькою регіональною філією Центр ДЗК - запис НОМЕР_3, згідно якого ОСОБА_2 передав в оренду ПП «Агропромислова фірма «Іззія» земельну ділянку, загальною площею 2,9732 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться на території Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області.

Стягнуто з ПП «Агропромислова фірма «Іззія» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551 грн.20коп.

В апеляційній скарзі ПП Агропромислова фірма «Іззія» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для розгляду справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими , порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначали, що в 2010 році ОСОБА_2 отримав 600 кг ячменю в рахунок земельного паю, рішенням апеляційного суду Вінницької області від 31.05.2013 року встановлено, що ПП «Агрофірма «Іззія» виконало перед ОСОБА_2 обов'язок по сплаті орендної плати за 2011-2012 роки, а з 2013 року між ПП «Агрофірма «Іззія» і ТОВ «Торгмортранс 1» було укладено договір про спільний обробіток землі, згідно з яким обов'язок по обробці землі і сплаті орендної плати землевласникам було покладено на товариство, і виконання цього обов'язку підтверджується видатково-касовими ордерами від 11.11.2013 року, 07.11.2014 року, 12.11.2015 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача Спесивцев В.В. заявив клопотання про витребування спадкової справи до майна позивача ОСОБА_2, оскільки на час розгляду справи судом першої інстанції право власності на спірну земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_5

З матеріалів спадкової справи №371/2014, відкритої до майна померлого ОСОБА_2, наданої на підставі ухвали апеляційного суду, вбачається, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що виконкомом Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області вчинено актовий запис №7 від 01 квітня 2014 року.

В судовому засіданні представник ПП «Агрофірма «Іззія» Спесивцев В.В., з урахуванням наданих доказів, просив рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, пред'явлених в суді першої інстанції дійшла висновку, що скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем своїх позовних вимог.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 2,9732 га, що розташована на території Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 26.12.2003 року №346 (а.с.6).

05 травня 2004 року між ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Іззія» укладено договір оренди землі строком на 20 років відповідно до п.8 договору, який зареєстровано у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 10.05.2007 року за НОМЕР_3 (а.с.8-10).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Спір виник з приводу порушення істотних умов договору, зокрема щодо систематичної несплати орендарем орендної плати за період з 2010 року по 2015 рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно із ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно із ст.ст. 3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 28 ЦПК України встановлено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно з ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що виконкомом Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області вчинено актовий запис №7 від 01 квітня 2014 року.

Позовна заява подана до суду 10 лютого 2016 року.

Тобто на момент звернення з позовом ОСОБА_2 помер, а тому не міг бути стороною у справі.

Розгляд спору за позовом померлої особи, суперечить вимогам ст. 3 ЦПК України, оскільки судом вирішується питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв'язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Згідно із ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 307, 310, 314, 315, 318, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу приватного підприємства Агропромислова фірма «Іззія» задовольнити частково.

Заочне рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 22 липня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди земельної ділянки закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ В.А. Іващук

Згідно з оригіналом: