Справа № 367/8402/16-ц Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/1088/17 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 58 20.02.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3 та Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 грудня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та рішення державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - Лемберської Ольги Іванівни, начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - Шевченка Сергія Петровича,

В С Т А Н О В И Л А :

11 листопада 2016 року ОСОБА_2, в особі представника - ОСОБА_3, звернулась до суду із вказаною скаргою на дії та рішення державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - Лемберської Ольги Іванівни, начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - Шевченка Сергія Петровича, в якій просить:

визнати неправомірними оскаржені до суду дії суб'єктів оскарження: Лемберської Ольги Іванівни, як державного виконавця, і Шевченка Сергія Павловича, як начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, із повернення ухвали Ірпінського міського суду від 02 вересня 2016 року №367/3426/15-ц про витребування доказів і зобов'язання подати в суд докази ( дані ),

визнати неправомірними і скасувати рішення суб'єктів оскарження: Лемберської Ольги Іванівни, як державного виконавця, і Шевченка Сергія Павловича, як начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про повернення стягувачеві ухвали від 02 вересня 2016 року №367/3426/15-ц про витребування доказів і зобов'язання подати в Ірпінський міським суд докази ( дані ),

зобов'язати державного виконавця, начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області задовольнити вимогу заявника ОСОБА_2, заявлену у первісній заяві від 02 вересня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та у повторній заяві від 27 жовтня 16 року, що усуне порушення права ОСОБА_2 на примусове виконання до 06 грудня 2016 року ухвали Ірпінського міського суду від 02 вересня 2016 року №367/3426/15-ц про витребування доказів у СТ «Бучанка» і зобов'язання подати в суд докази ( дані ) у судове засідання, призначене на 06 грудня 2016 року,

покласти на орган державної виконавчої служби судові витрати, пов'язані з розглядом скарги.

Скаргу обґрунтовують тим, що 02 червня 2015 року у справі №367/3426/15-ц ухвалою судді відкрито провадження, а 02 вересня 2016 року Ірпіський міський суд Київської області, постановив у порядку ст. 137 ЦПК України ухвалу, якою витребував від СТ «Бучанка» завірену належним чином копію поіменного списку членів СТ «Бучанка» та зобов'язав товариство надати суду для огляду в судове засідання оригінал поіменного списку членів СТ «Бучанка».

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України судові рішення ( ухвали ), що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

02 вересня 2016 року зазначена ухвала пред'явлена ОСОБА_2, із заявою, до примусового виконання в Ірпінський міський відділ ДВС ГТУЮ у Київській області.

Незважаючи на це, ухвала місцевого суду не була виконана, унаслідок чого судові засідання 12 жовтня, 06 грудня 2016 року відкладались.

При цьому, постановою державного виконавця Лемберської Ольги Іванівни від 02 вересня 2016 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа з примусового виконання ухвали №367/3426/15-ц, виданої 02 вересня 2016 року Ірпінським міським судом Київської області про витребування від СТ «Бучанка» завірену належним чином копію поіменного списку членів СТ «Бучанка» та зобов'язання СТ «Бучанка» надати для огляду в судовому засіданні оригінал поіменного списку членів СТ «Бучанка».

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2016 року зазначена постанова визнана протиправною та скасована.

Тому, 27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 повторно подала заяву про відкриття виконавчого провадження за якою державний виконавець, відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону від 02 червня 2016 року №1404-VIII мав винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Проте, 03 листопада 2016 року ОСОБА_2 ухвала суду від 02 вересня 2016 року безпідставно повернута без виконання листом за підписом державного виконавця Лемберської Ольги Іванівни та начальника відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Шевченка Сергія Петровича без дотримання вимог чинного законодавства.

Вважає, що цим порушуються її права та положення, серед іншого, вимог Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 грудня 2016 року визнано незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Лемберської Ольги Іванівни та начальника відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Шевченка Сергія Петровича щодо повернення 27.10.2016 року без прийняття до виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.09.2016р про витребування доказів та зобов'язання подати їх до суду.

Зобов'язано державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_2 від 27.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.09.2016 року по справі №367/3426/15-ц про витребування доказів та зобов'язання подати їх до суду.

В іншій частині скарги ОСОБА_2 відмовлено.

На обгрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив, що повертаючи ухвалу Ірпінського міського суду від 02 вересня 2016 року без виконання, суб'єкти оскарження у своєму повідомленні від 27 жовтня 2016 року не зазначили з яких конкретно підстав, передбачених ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження" заявнику було повернуто ухвалу без прийняття до виконання.

Як вбачається зі змісту повідомлення, а також у судовому засіданні державний виконавець Лемберська Ольга Іванівна посилалась на ті обставини, що ними оскаржено ухвалу Ірпінського міського суду від 12 жовтня 2016 року.

Однак, дана обставина не є підставою, передбаченою ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», для повернення ухвали суду без прийняття до виконання.

Оскарження ухвали Ірпінського міського суду від 12 жовтня 2016 року не позбавляє права заявника повторно звернутись до відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Закон України «Про виконавче провадження» у попередній редакції і у редакції, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, не обмежує права заявника на повторне звернення до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладені обставини, суд визнає незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Лемберської Ольги Іванівни та начальника відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Шевченка Сергія Петровича щодо повернення 27 жовтня 2016 року без прийняття до виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02 вересня 2016 року про витребування доказів та зобов'язання подати їх до суду.

А також, суд зобов'язує державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_2 від 27 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02 вересня 2016 року по справі №367/3426/15-ц про витребування доказів та зобов'язання подати їх до суду.

Щодо інших вимог скаржника, а саме в частині визнання незаконним та скасування рішення Лемберської Ольги Іванівни та Шевченка Сергія Петровича про повернення ухвали суду від 02 вересня 2016 року про витребування доказів, то суд вважає дані вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

В частині вимог представника ОСОБА_3 про винесення окремої ухвали на адресу суб'єктів оскарження, то суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали.

Не підлягають до задоволення і вимоги скаржника ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 в частині відшкодування їм судових витрат, понесених ними для прибуття у судові засідання під час розгляду даної справи, оскільки суду не було надано відповідних доказів понесення ними вказаних витрат.

ОСОБА_3 були надані до суду та судом приєднані до справи квитки ( а.с. 17-21 ), а також квиток на поїзд Полтава-Київ, дата відправлення 22 листопада 2016 року, два квитки на автобус та товарний чек на 79,80 гр.

Однак, із наданих доказів не вбачається, що зазначені витрати представником ОСОБА_3 Станіславіною та скаржником були понесені саме у зв'язку із розглядом даної справи.

Тому суд відмовляє скаржнику та її представнику у вимогах про відшкодування судових витрат.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_2, її представник - ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу на частину оскаржуваної ухвали, якою відмовлено у задоволенні вимог, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення матеріального та процесуального права при її постановленні.

Просили, задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану ухвалу в частині, якою відмовлено у задоволенні вимог заявника, задовольнити вимоги скарги від 11 листопада 2016 року, в задоволенні яких суд відмовив, покласти на Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області витрати, пов'язані із їхньою явкою до суду першої та апеляційної інстанції.

В свою чергу, Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, не погоджуючись із постановленою ухвалою, також подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права при її постановленні.

Просив скасувати постановлену ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги.

Суд, з'ясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України" Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, у провадженні Ірпінського міського суду Київської області на розгляді перебуває цивільна справа №367/3426/15-ц.

За клопотанням представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Ірпінським міським судом Київської області 02 вересня 2016 року постановлено ухвалу про витребування від СТ «Бучанка» завірену належним чином копію поіменного списку членів СТ «Бучанка» та зобов'язання товариства надати суду для огляду в судове засідання оригінал поіменного списку членів СТ «Бучанка». ( а.с. 23 ).

02 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до начальника відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області - Шевченка Сергія Петровича із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02 вересня 2016 року ( а.с. 22 ).

Постановою державного виконавця Лемберської Ольги Іванівни від 02 вересня 2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Ірпінського міського суду від 02 вересня 2016 року ( а.с. 24 ).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2016 року, яка набрала законної сили, зазначена постанова визнана протиправною та скасована ( а.с. 25-27 ).

27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 повторно звернулась в Ірпінський міський відділ ДВС ГТУЮС у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої просила відкрити виконавче провадження з виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02 вересня 2016 року ( а.с. 28 ).

Однак, 27 жовтня 2016 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Лемберська Ольга Іванівна та начальник відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Шевченко Сергій Петрович повідомленням повернули заявнику оригінал ухвали Ірпінського міського суду від 02 вересня 2016 року із повідомленням про повернення документа без прийняття до виконання ( а.с. 29-31 ).

ОСОБА_2, отримавши 03 листопада 2016 року повідомлення, 11 листопада 2016 року звернулась до суду із зазначеними вимогами ( а.с. 10, 32 ).

Місцевий суд, ухвалюючи судове рішення по справі в частині визнання незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Лемберської Ольги Іванівни та начальника відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Шевченка Сергія Петровича щодо повернення 27.10.2016 року без прийняття до виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.09.2016р про витребування доказів та зобов'язання подати їх до суду, на переконання апеляційного суду, правильно прийшов до висновку про обгрунтованість заявлених вимог скарги в силу порушення положень ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року.

Окрім цього, на переконання апеляційного суду, суб'єктами оскарження також порушені вимоги п. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, серед іншого, ухвал судів у цивільних справах.

Зазначені особи порушили і вимоги ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року, ст. 14 ЦПК України, за якими держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за його виконанням здійснює суд.

Окрім іншого, начальник відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Шевченко Сергій Петрович, у силу своїх повноважень, не здійснює примусового виконання рішень, оскільки не є учасником виконавчого провадження відповідно до положень ч. 1 ст. 14 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року та не входив у склад виконавчої групи, створеної у порядку, передбаченому ст. 25 цього ж Закону.

Відтак, доводи та обставини, викладені Ірпінським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в апеляційній скарзі, зокрема, про незаконність та необґрунтованість ухвали , порушення норм матеріального та процесуального права при її постановленні у цій частині, зокрема, ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 137 ЦПК України, на переконання апеляційного суду та в силу викладеного, не відповідають дійсності і не є підставою для зміни чи скасування судового рішення щодо цих вимог.

При цьому, вимоги ОСОБА_2 про визнання неправомірними і скасування рішення суб'єктів оскарження, зокрема повідомлення, ухваленого на підставі положень ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", про повернення стягувачеві ухвали від 02 вересня 2016 року №367/3426/15-ц про витребування доказів і зобов'язання подати в Ірпінський міським суд докази ( дані ), у силу викладеного, необгрунтовано віднесено до таких, що не підлягають до задоволення.

Зобов'язуючи державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_2 від 27.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.09.2016 року по справі №367/3426/15-ц про витребування доказів та зобов'язання подати їх до суду, місцевий суд не зазначив державного виконавця, який має здійснити зазначену виконавчу дію.

Ухвалюючи судове рішення за цією вимогою, місцевий суд не звернув уваги і на положення абзацу 3 п. 18 постанови N6 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", де зазначено, що суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення ( частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження ).

Відмовляючи у задоволенні скарги щодо стягнення судових витрат по справі, суд першої інстанції помилково, з точки зору апеляційного суду, прийшов до висновку про відсутність доказів по справі на підтвердження понесення заявниками судових витрат.

Так, у справі наявні квитки на проїзд в автобусі, маршрутному таксі, тролейбусі, метро ( а.с. 17-21, 53-56 ).

Зазначеним доказам по справі судом першої інстанції не дана належна оцінка, як і тій обставині, що квиток на поїзд датований часом, що передував судовому засіданню, яке відбулось 24 листопада 2016 року, а заявник та його представник мешкають в іншому населеному пункті та слідують до місцего суду на міжміському та міському транспорті ( а.с. 57 ).

Не враховані місцевим судом і вимоги п. 19 постанови N6 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", згідно якого судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника ( стаття 388 ЦПК ). Розподіл таких судових витрат здійснюється судом незалежно від того, чи оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, оскільки відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів ( посадових осіб ), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, заявлені у п. 6 скарги вимоги в частині зобов'язання суб'єктів оскарження вчинити дії місцевим судом не вирішені. Натомість, усупереч положень ст. 11 ЦПК України, ухвалено судове рішення про зобов'язання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_2 від 27.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.09.2016 року по справі №367/3426/15-ц про витребування доказів та зобов'язання подати їх до суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3 про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення зазначеного матеріального та процесуального права при її постановленні, в т.ч. вимоги Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, в частині зобов'язання державного виконавця вчинити дії та відмови у визнанні неправомірним рішення суб'єктів оскарження та його скасування, зобов'язанні виконати вимогу ОСОБА_2, стягненні судових витрат по справі, у силу викладеного та на переконання апеляційного суду, підтвердились під час розгляду заявлених апеляційних вимог.

В силу зазначеного, на переконання суду другої інстанції, підлягають до задоволення у цій частині і апеляційні вимоги, заявлені Ірпінським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції в частині визнання незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Лемберської Ольги Іванівни та начальника відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Шевченка Сергія Петровича щодо повернення 27.10.2016 року без прийняття до виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.09.2016р про витребування доказів та зобов'язання подати їх до суду, як встановлено судом, постановлена згідно положень чинного законодавства та усуває порушення прав та інтересів заявника і, відповідно до положень п. 1 ст. 312 ЦПК України, не підлягає до скасування.

Що ж до судового рішення в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про зобов'язання державного виконавця вчинити дії та в частині відмови у задоволенні вимог скарги суд другої інстанції вважає за необхідне його скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі п. 3 ст. 312 ЦПК України.

При цьому, на переконання апеляційного суду, не можуть бути задоволені апеляційні вимоги про задоволення скарги ОСОБА_2 щодо ухвалення судового рішення по суті скарги, оскільки вирішення цього питання, у відповідності до положень ст. 384 ЦПК України, віднесено до компетенції суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3 та Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області задовольнити частково. Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 грудня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та рішення державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - Лемберської Ольги Іванівни, начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - Шевченка Сергія Петровича, в частині задоволення вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання державного виконавця вчинити дії та в частині відмови у задоволенні вимог скарги скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

О.П. Коцюрба