У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Надія» про неякісне надання послуг,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який обгрунтував тим, що в період з осені 2012 року по липень 2013 року експлуатація димоходу, до якого підключено кухонне вогнище, що знаходилось в його колишньому житловому приміщенні, відбувалось проблематично, оскільки кухонне вогнище постійно диміло, неможливо було протопити його дровами. Технічні недоліки в експлуатації димоходу виявлені в липні 2013 року, коли по його заяві, провівши технічні роботи по чистці димаря, працівник Комунального підприємства «Надія» (далі - КП «Надія») витягнув з димаря вапняний розчин в кількості 2 господарських пакетів, що на думку позивача доводить неякісне надання послуг комунальним підприємством. Провівши заміну вивідної труби, у серпні 2013 року працівник КП «Надія» повторно вчинив вищенаведені дії, скинувши невикористаний вапняний розчин в димохідний канал. Внаслідок таких дій зі сторони працівника КП «Надія» він змушений був звернутись до них із заявою, до нього надіслано працівника для виконання робіт по чистці димаря. Вважає, що працівники комунального підприємства нехтують своїми обов'язками та ставлять під загрозу життя споживачів послуг, а тому змушений був звернутися до суду.

Рішенням Стрийсткого міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2016 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суд та направити справу до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. п. 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог, а саме що дії працівників відповідача були неякісними та халатними і що діями працівників відповідача спричинено позивачу моральну шкоду.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, а отже не викликають необхідності перевіряти матеріали справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Надія» про неякісне надання послуг, за касаційною скаргою на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак