Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/285/17

номер провадження 2/695/547/17

28 лютого 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

при секретарі Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 червня 2016 року помер ОСОБА_4, який був рідним братом позивачів по справі та постійним жителем ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно у вигляді земельної ділянки, площею 2,5395 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Позивачі спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли у встановленому законодавством порядку, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2017 року державний нотаріус Золотоніської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Оскільки оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку втрачений, що стверджується оголошенням в газеті Вісник Золотоніщини за 19.05.2016 рік №20, а згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державні акти на земельну ділянку не видаються і не реєструється право власності на нерухоме майно за померлою людиною, а отже отримати дублікат державного акта на землю, провести його державну реєстрацію та належним чином оформити свої спадкові права позивачі не мають можливості, і за вказаних обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змушені звернутись до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району, на території якої знаходиться спадкове майно.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявились, направивши до суду заяви, в яких просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву за вих. № 02-54/02-09/52 від 22.02.2017 року, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР №278910 від 13.06.2016) ОСОБА_4 помер 10 червня 2016 року

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Судом встановлено, що спадкоємці першої черги, передбачені ст. 1261 ЦК України відсутні.

Згідно із ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0 від 11 січня 2017 року ОСОБА_4 народився 01 березня 1967 року, його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про народження (серії І-СР №336839 від 26.03.1975 року) ОСОБА_1 народився 17 березня 1975 року, а його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Згідно із свідоцтвом про народження (серії І-ЯК №659532 від 06.09.1968 року) ОСОБА_8 народилася 20 серпня 1968 року, її батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Надалі ОСОБА_8 змінила прізвище на Моторна в звязку з укладенням шлюбу, що стверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (серії І-СР №469975 від 30.07.1988 року).

Таким чином судом достовірно встановлено, що позивачі по справі є рідними братом та сестрою померлого ОСОБА_4.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 5-19 від 28.03.2001 року ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5395 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до оголошення у газеті Вісник Золотоніщини від 19.05.2016 року № 20 (1578) Державний акт на право власності на землю серії ЧР № 5-19 втрачений та вважається недійсним.

Суд, враховуючи вказане вище приходить до висновку, що втрата зазначеного правовстановлюючого документа не позбавляє позивачів права на спадщину, адже права на вказане майно належали спадкоємцеві і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори за вих. № 122/01-16 від 07.02.2017 року після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа 04 листопада 2016 року за №238/2016. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від брата ОСОБА_1, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, та сестри ОСОБА_2, жительки с. Хрущівка Золотоніського району Черкаської огбласті.

Прийняття спадщини позивачами по справі стверджується також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №45667949 від 04.11.2016 року.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із заяви сільського голови с. Кривоносівка за вих. № 02-54/02-09/52 від 22.02.2017 року відповідач позовні вимоги визнпв у повному обсязі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачі належним чином прийняли спадщину після смерті свого брата ОСОБА_4, і так як оригінал правовстановлюючого документа втрачений, а власник помер, вбачається обмеження прав позивачів у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому враховуючи, що існують законні підстави для задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 Та ОСОБА_2 підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 10,

ст., ст. 11, 209, 212, 213 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5395 (дві цілих пять тисяч триста девяносто пять десятитисячних) га, надану, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району Черкаської області, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по 1/2 частині земельної ділянки за кожним, в порядку спадкування за законом після померлого 10 червня 2016 року їх брата ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Середа Л.В.