ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5783/16-ц
Провадження № 2/210/763/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"24" лютого 2017 р. м. Кривий Ріг
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Ступак С.В.,
при секретарі судового засідання Драгуновій Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , -
У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просив суд встановити йому додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 .
Вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3 , після її смерті відкрилася спадщина на її майно, а саме: квартиру, що розташоване у Дзержинському районні АДРЕСА_1. За життя 18.09.2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповідала вказану квартиру позивачу та його брату ОСОБА_4 в рівних частинах, після відкриття спадщини ОСОБА_4 шляхом подачі нотаріусу письмової заяви, відмовився від своєї частки у спадковому майні по заповіту на користь позивача.
21 грудня 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Андруг І.В., однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом . у зв'язку з тим , що ним було пропущено 6- місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та було рекомендовано звернутись до суду з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач в позові зазначив, що ним було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки після смерті ОСОБА_3 точний порядок оформлення спадщини позивачу не був відомий, окрім цього, він працює водієм-експедитором та постійно знаходиться в рейсі, а тому до нотаріальної контори у передбачений законом строку він не звернулась У зв'язку з вище викладеним , позивач просив суд , позов задовольнити у повному обсязі та визнати причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважними та встановити додатковий строк для подання заяви .
Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судовому засіданні присутній не був , через канцелярію суду подав заяву в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності , задовольнити позовні вимоги з наведених у позові підстав
Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
У зв'язку з цим, з огляду на належне повідомлення позивач а та відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд зі згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів.
Відповідно до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до п.1 ст.8 вказаної Конвенція кожній особі, окрім інших прав, гарантовано право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою цього житла.
Пункт 2 ст.8 цієї Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п.1 цієї статті, є виправданим.
Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров'я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб.
Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п.2 ст.8 Конвенції.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть , видним Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серії НОМЕР_1 від 09 червня 2016 року ( а.с. 5).
21 грудня 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Третього Криворізького міського нотаріального округу Андрух І.В. з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, однак постановою приватного нотаріуса Андрух І.В. від 21 грудня 2016 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва , оскільки ним було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. (а.с.10)
Як вбачається з Інформаційної довідки із спадкового реєстру № 46633163 , яка була витребувано судом відповідно до ухвали суду, крім позивача ОСОБА_2 інших спадкоємців майна, що залишились після смерті ОСОБА_3 відсутні, заповіт чинний.
Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, і мав намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, і від неї як спадкоємець не відмовився.
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування.
Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).
На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).
Проте «право на суд» не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року). З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).
В своїй постанові Верховний Суду України, відвід 26 вересня 2011 року №6-85цс12 висловив свою правову позицію, а саме, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
На основі аналізу цих правових норм, ВСУ під час розгляду цивільної справи № 6-85цс12 сформулював правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що правила ч. 3ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим.
Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, тому, на підставі представлених доказів, суд переконався в причинах пропуску строку та відносить ці обставини до поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин,зважаючи на об'єктивні, незалежні від нього обставини.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 226-228 ЦПК України, ст.ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задоволити.
Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк у два місяці після набрання рішенням суду законної сили, на подачу заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку - після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: С. В. Ступак