Справа № 520/9920/16-ц
Провадження № 2/520/2498/17
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, та згідно позовних вимог в останній редакції просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі 1000,00 грн., щомісяця, до настання повноліття дитини.
В обґрунтування позову позивач вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сімю, нерозуміння одне одного, внаслідок чого шлюб між сторонами було розірвано, на теперішній час сторони будь-яких подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, а їх спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. При цьому відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має мінливий дохід, в звязку з чим, посилаючись на норми законодавства позивач просила позов задовольнити.
В судове засідання учасники справи не зявились, про час та місце її розгляду повідомлені належним чином.
Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги та викладені у позові обставини підтримала, про сила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач жодних заяв чи заперечень до суду не надав, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, керуючись ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України ухвалив розглянути справу на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення у справі.
Так, суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши її обставини, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.
Так, згідно свідоцтва про народження, що видано на бланку серії 1-ЖД №182991, копія якого долучена до матеріалів справи, батьками ОСОБА_3, яка народилась 22 червня 2009 року, актовий запис про народження №577 (від 14 липня 2009 року), є ОСОБА_2 та ОСОБА_4.
Згідно довідки №702 від 21.07.2016 року вказана дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем. Відповідно до наданих суду пояснень позивач самостійно здійснює утримання дитини, а відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає.
Разом з тим згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Враховуючи, що відповідач жодних заперечень не надав, будь-які відомості про те, що відповідач за своїм майновим станом не може надавати допомогу на утримання дитини у вказаному позивачем розмірі у суду відсутні, а також приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що кожна сторона вільна у наданні до суду доводів, доказів та заперечень, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. за розгляд спору про стягнення аліментів - підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 169, 208, 212-215,224-226 ЦПК України, ст. ст. 180 п.3, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.08.2016 року до настання повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров