Справа № 175/4731/16-ц
Провадження № 2/175/1941/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 товариства «Дніпровець», третя особа: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_4, яка померла 19 жовтня 2014 року є матір'ю ОСОБА_5, яка померла 04 серпня 2015 року; визнати за ним, ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після померлої 04 серпня 2015 року ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку, площею 0,2497 га, яка розташована на вул. Центральна, 25 у с. Миколаївка-1 Дніпропетровського району Дніпропетровської області та призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, житловий будинок, загальною площею 44,3 кв.м., який розташований за адресою вул. Центральна, 25 в с. Миколаївка-1 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, земельну ділянку, площею 0,0616 га, яка розташована на території СТ «Дніпровець» Слобожанської (Ювілейної) селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення садівництва.

Представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без участі представника сільради (а.с.36).

Представник відповідача ОСОБА_3 товариства «Дніпровець» у судове засідання не зявився.

Представник третьої особи Дніпровської районної державної нотаріальної контори надав суду заяву в якій просив розглянути справу без присутності представника нотаріальної контори (а.с.38).

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В свою чергу, в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити, загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2014 року померла бабуся позивача ОСОБА_4, що підтверджується актовим записом №43 від 24 жовтня 2014 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області в Свідоцтві про смерть серії І-КИ №594521 (а.с.17). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 2,000 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №568324; земельну ділянку площею 0,2497 га, яка розташована на вул. Центральна, 25 у с. Миколаївка-1 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №621242; та будинку загальною площею 44,3 кв.м., який розташований по вул. Центральна, 25 у с. Миколаївка-1 Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 була мати позивача ОСОБА_5, на яку ОСОБА_4 склала заповіт, та яка в свою чергу в установлений шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва.

04 серпня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується актовим записом №80 від 04 серпня 2015 року Виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в Свідоцтві про смерть серії І-КИ №639618 (а.с.22). Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (Фрунзе) в смт. Слобожанське (Ювілейне), та земельну ділянку площею 0,0616 га, яка розташована на території СТ «Дніпровець» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення садівництва, правовстановлюючі документи на яку були втрачені. На підставі ст. 1261 ЦК України єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є позивач по справі ОСОБА_1.

У встановлений законом строк, позивач звернувся до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва. Так, 25 серпня 2016 року позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (Фрунзе) в смт. Слобожанське (Ювілейне) Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с.23). Однак в видачі Свідоцтва про на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_4, позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує родинні стосунки спадкодавці ОСОБА_4 з ОСОБА_5, так як при відповіді з органів РАЦС було встановлено, що актовий запис про народження ОСОБА_8 відсутній, про що державним нотаріусом винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 серпня 2016 року (а.с.25). Окрім цього, 25 серпня 2016 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 позивачу було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: про відмову у видачі Свідоцтва про на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_9, у зв'язку з тим, що не підтверджується належність спадкового майна померлій (а.с.24).

Встановлено, що позивач не має можливості прийняти спадщину після смерті матері та неприйняту спадщину після смерті бабусі, оскільки не може довести родинні стосунки матері та бабусі та не може надати до нотаріальної контори правовстановлюючі документи на земельну ділянку в СТ «Дніпровець».

Статтею 256 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Від встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4, померлою 19 жовтня 2014 року та ОСОБА_5, померлою 04 серпня 2015 року, залежить виникнення у позивача права на спадкування після померлої матері та бабусі. Як вбачається з матеріалів справи, факт родинних відносин між бабусею та матірю позивача підтверджується оригіналами документів, які збереглися на руках у позивача як у члена родини. Окрім цього, судом встановлено, що для вступу у спадщину позивачу необхідно надати до нотаріальної контори оригінал чи копію Свідоцтва про народження матері ОСОБА_5, в якому б було вказано що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_8, але позивач не має змоги надати необхідний документ, оскільки актовий запис про народження не зберігся. Факт відсутності актового запису про народження ОСОБА_5 пояснюється тим, що мати позивача народилася у післявоєнному тяжкому для країни 1947 році, що могло стати причиною незбереження даної інформації.

Факт родинних відносин між бабусею та матірю позивача підтверджується також свідоцтвом про шлюб матері позивача від 26 квітня 1969 року, де вказано її дівоче прізвище як «Тонконіг», заповітом від 28 грудня 1990 року, де чітко вказано, що майно заповідається саме дочці ОСОБА_5 (на той час 1990 рік ОСОБА_10 ОСОБА_8 дійсно вже була ОСОБА_5, так як після шлюбу взяла прізвище чоловіка), та випискою з Домової книги, де спочатку вказано, що донькою є ОСОБА_8, яка була прописана разом з матір'ю, а потім у цьому ж стовбці вказано, що прописаною донькою є ОСОБА_5

Таким чином, з наведених доказів можливо зробити висновок, що є всі правові підстави для задоволення позовних вимог про встановлення факту родинних відносин, а тому суд вважає за необхідне встановити факт, що ОСОБА_4, що померла 19 жовтня 2014 року є рідною матірю ОСОБА_5, померлої 04 серпня 2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право позивача, він не має можливості оформити свої спадкові права. ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцем першої черги за законом, так як є рідними сином та внуком померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і має право на спадщину, що відкрилася після їх смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається (нотаріусом) іншою особою.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів.

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, встановлено неможливість оформлення ОСОБА_1 спадкових прав у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 392, 1217, 1218, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст. 47 Закону України «Про нотаріат», п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст.ст. 3, 10, 57-61, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 товариства «Дніпровець», третя особа: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, що померла 19 жовтня 2014 року є рідною матірю ОСОБА_5, що померла 04 серпня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АЕ №927462 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 17 грудня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок №25 по вул. Центральній в с. Миколаївка-1 Дніпровського району Дніпропетровської області, що складається з будинку літ. А, загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., до складу якого входять: 1 сіни площею 4,1 кв.м., 2 передпокій площею 5,3 кв.м., 3 кімната площею 9,6 кв.м., 4 кімната площею 17,1 кв.м., 5 кухня площею 8,2 кв.м., а також такі господарські будівлі та споруди: літ. Б - літню кухню площею 23,9 кв.м., літ. В - сарай площею 12,7 кв.м., літ. Г - сарай площею 4,6 кв.м., літ. г - прибудову площею 3,2 кв.м., літ. Д - вбиральню площею 1,0 кв.м., літ. Е - шийку погребу площею 1,0 кв.м., погріб площею 5,0 кв.м., літ. к колодязь, №1 хвіртка площею 1,0 кв.м., №2 паркан площею 43,4 кв.м., після смерті матері ОСОБА_5, померлої 04 серпня 2015 року, яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 19 жовтня 2014 року, але офіційно не оформляла на своє імя.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АЕ №927462 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 17 грудня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 04 серпня 2015 року на земельну ділянку площею 0,0616 га, яка розташована на території СТ «Дніпровець» Слобожанської (Ювілейної) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення садівництва, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Дн №011202, виданого 21 січня 1997 року на підставі розпорядження виконкому Ювілейної селищної ради від 19 грудня 1996 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АЕ №927462 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 17 грудня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 04 серпня 2015 року, яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 19 жовтня 2014 року, але офіційно не оформляла на своє імя, на земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер :01:036:0013, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій 19 жовтня 2014 року ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №568324 виданого 10 січня 2008 року на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №1746-р від 15 грудня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АЕ №927462 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 17 грудня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 04 серпня 2015 року, яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 19 жовтня 2014 року, але офіційно не оформляла на своє імя, на земельну ділянку площею 0,2497 га, кадастровий номер :02:001:0125, яка розташована по вул. Центральній, № 25 у с. Миколаївка-1 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлій 19 жовтня 2014 року ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №621242 виданого 07 липня 2010 року на підставі рішення VII сесії XXII скликання ОСОБА_2 сільської ради від 23 серпня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Озерянська Ж.М.