ухвала

іменем україни

01 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., Леванчука А.О., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за актом, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» (далі - ПАТ «Чернігівобленерго») звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого вказало, що при перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію у помешканні ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, виявлено порушення п. 48 Правил користування електроенергією для населення, а саме: використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії.

Співробітниками ПАТ «Чернігівобленерго» було складено акт про порушення від 11 квітня 2014 року № 147130 та вилучено зразок кабелю, що використовувався для самовільного підключення.

На підставі вказаного акта споживачу нарахована оплата за використану електроенергію 11790 кВт/год., як компенсація понесених збитків у сумі 6 287 грн 15 коп., яку останній добровільно відмовляється сплатити.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 6 287 грн 15 коп.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 19 листопада 2015 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2015 року скасовано.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» збитки в сумі 6 287 грн 15 коп. та 511 грн 56 коп. судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки споживачем за договором про користування електричною енергією є ОСОБА_7, а також те, що позивачем не доведено порушення правил користування електричною енергією для населення саме відповідачем.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що відповідач є споживачем послуг з постачання електричної енергії на АДРЕСА_1 і такі послуги надаються позивачем, а тому, керуючись ст. 614 ЦК України, дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний сплатити за безобліково спожиту електроенергію, оскільки не довів відсутності своєї вини у порушенні такого зобов'язання.

Проте з висновком апеляційного суду повністю погодитись не можна.

Як установлено судами попередніх інстанцій, договір про користування електричною енергією між ПАТ «Чернігівобленерго» і споживачем ОСОБА_7 був укладений 06 червня 2013 року.

Згідно з договором ПАТ «Чернігівобленерго» постачає споживачу електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником 2/25 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_6 є сином власника ОСОБА_7 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 є споживачем послуг з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1, і такі послуги надаються позивачем.

11 квітня 2014 року інспекторами з енергонагляду ПАТ «Чернігівобленерго» при здійсненні перевірки будинку АДРЕСА_1 виявлено порушення п. 48 Правил користування електроенергією для населення, а саме: здійснення самовільного підключення до мереж споживача електроустановок з порушенням схеми обліку шляхом улаштування додаткового відгалуження з нижніх клем автоматичного вимикача. Підключення виконано скритим типом прокладання, електроенергія споживається, лічильником не враховується. Додаткове відгалуження виконано в однофазному режимі.

На підставі перевірки було складено акт про порушення від 11 квітня 2014 року № 147130.

ОСОБА_6 та три представника енергопостачальника підписали акт, зауважень при підписанні акта відповідач не висловлював.

Один примірник акта, в якому зазначено дату та місце засідання комісії з розгляду складеного акта, був наданий ОСОБА_6, тому він вважається таким, що повідомлений про розгляд справи комісією.

Крім того, відповідачу направлялись та були ним особисто отримані протокол засідання комісії з розгляду справ про порушення Правил користування електроенергією для населення від 02 вересня 2014 року № 67, рахунок на оплату та рахунок за актом, відповідач був присутнім на засіданні комісії Чернігівських МЕМ з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення, яка відбулась 02 вересня 2014 року, та відмовився надавати пояснення, писати зауваження та підписувати протокол комісії № 67.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, відносини з приводу постачання фізичних осіб електричною енергією регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 16 ч. 1 цього ж Закону споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю

В той же час, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позову, у порушення ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України апеляційний суд не звернув уваги на те, що саме лише перебування відповідача у родинних стосунках з ОСОБА_7 як споживачем електроенергії та сама по собі наявність права на користування житлом, визначеного ст. 156 ЖК України для членів сім'ї власника, які разом з ним проживають, не свідчать про те, що він є споживачем електроенергії та не зумовлюють виникнення у нього договірних правовідносин з енергопостачальником.

Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки у застосуванні процесуального закону, у зв'язку із чим рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19 листопада 2015 року скасувати, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік О.В. Ступак