АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/61/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2 Добриднюк Н.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівПономаренка В. В., Фетісової Т. Л.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про визнання шлюбу недійсним

в с т а н о в и л а :

20 листопада 2013 року ОСОБА_10 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання шлюбу неукладеним, посилаючись на те, що ОСОБА_11, її син, 28 січня 2011 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_10.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 помер.

Згідно даних копії актового запису № 4 від 28 січня 2011 року вбачається, що ОСОБА_11 власноруч розписався про реєстрацію шлюбу, про отримання свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28 січня 2011 року та право про повідомлення щодо внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану. При цьому звертає увагу, що всі його три підписи відрізняються один від одного. Так само всі три вищевказаних підписи відрізняються від підпису ОСОБА_11, зробленого ним у новому записі про розірвання шлюбу № 59 від 13 серпня 2008 року, вчиненого відділом РАЦС Лисянського районного управління юстиції Черкаської області. Позивач вказує, що зі слів ОСОБА_12, який постійно проживав із ОСОБА_11, ОСОБА_10 стало відомо, що в січні 2011 року її син особисто не подавав заяви про реєстрацію шлюбу та особисто не реєстрував ніякий шлюб із відповідачем. Позивач ОСОБА_10 просила шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_6, зареєстрований за актовим записом № 4 від 28 січня 2011 року відділом ДРАЦС Лисянського районного управління юстиції Черкаської області визнати неукладеним.

Відповідно даних свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 позивач по справі - ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 26 травня 2015 року було прийнято відмову ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від правонаступництва в якості позивачів по даній цивільний справі.

Залучено до участі в цивільній справі правонаступника після смерті позивача ОСОБА_10 - її сина - спадкоємця 1 черги ОСОБА_7.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2015 року по справі було залучено правонаступників після смерті позивача ОСОБА_10 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

13 травня 2016 року ОСОБА_7 подав заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просив суд шлюб укладений між ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і відповідачем ОСОБА_6, що зареєстрований за актовим записом № 4 від 28 січня 2011 року Відділом ДРАЦС Лисянського районного управління юстиції Черкаської області визнати недійсним, в решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 в частині позовних вимог про визнання шлюбу неукладеним - залишено без розгляду, розгляд справи за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 в частині позовних вимог продовжити за зміненими позовними вимогами, а саме про визнання шлюбу недійсним.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2016 року позов ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про визнання шлюбу недійсним задоволено повністю.

Шлюб, укладений 28 січня 2011 року, актовий запис 4, між ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований відділом ДРАЦС Лисянського районного управління юстиції в Черкаській області визнано недійсним.

Відділ ДРАЦС Лисянського районного управління юстиції в Черкаській області зобов'язано анулювати запис про шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 за № 4 від 28 січня 2011 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку. Апелянт посилається в апеляційній скарзі на те, що вирішуючи спір, суд першої інстанції взяв до уваги стан алкогольного сп'яніння, як підставу, передбачену ч. 1 ст. 40 СК України - відсутність вільної згоди іншого з подружжя. В основу прийнятого судом рішення покладені показання єдиного свідка ОСОБА_12, щодо перебування ОСОБА_11 на час реєстрації шлюбу в стані алкогольного сп'яніння. Проте будь-які об'єктивні дані щодо зловживання ОСОБА_11 алкогольними напоями позивачами не надані. Водночас у справі відсутні і будь-які об'єктивні відомості про перебування ОСОБА_11 на обліку в наркологічному диспансері або лікування з цього приводу. В той же час висновком почеркознавчої експертів № 185/214/16-23 від 25.06.2016 р. не встановлено підробки підпису ОСОБА_11 в колонці «наречений» актового запису про шлюб № 4 від 28 січня 2011 року. Апелянт просить скасувати рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про визнання шлюбу недійсним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_11, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 під час реєстрації шлюбу знаходився в стані алкогольного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і не міг ними керувати, суд послався як на підставу, передбачену ч. 1 ст. 40 СК України - відсутність вільної згоди іншого з подружжя. Також в судовому засіданні встановлено, що заяву про реєстрацію шлюбу телефоном передавала позивач, вона ж оформляла всі необхідні документи для дострокової реєстрації шлюбу, збирала довідки з медичної установи і на момент реєстрації всі документи готові не були, а вона донесла їх пізніше. За таких обставин суд дійшов висновку про визнання укладеного між сторонами шлюбу недійсним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважаючи, що висновки суду першої інстанції є вірними та обґрунтованими, такими що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, та рідним братом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, а тому їхні інтереси, як можливих спадкоємцеві, що випливають із даного спору, підлягають до захисту.

28 січня 2011 року ОСОБА_11 у відділі ДРАЦС Лисянського районного управління юстиції Черкаської області зареєстрував шлюб з ОСОБА_10, що підтверджується, даними копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28 січня 2011 року, актовий запис № 4 від 28 січня 2011 року (а.с.13 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19 квітня 2011 року (а.с.14 т.1).

Згідно даних копії актового запису № 4 від 28 січня 2011 року вбачається, що ОСОБА_11 власноручно розписався про реєстрацію шлюбу, про отримання свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28 січня 2011 року та право про повідомлення щодо внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану (а.с.15 т. 1). Також вбачається, що в обох наречених значиться місце проживання - АДРЕСА_1.

В матеріалах справи наявна копія актового запису про розірвання шлюбу № 59 від 13 серпня 2008 року, з якого вбачається, що 9 вересня 2003 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 був укладений шлюб в Боярській сільській раді Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 02. На підставі рішення Лисянського районного суду Черкаської області № 2-256 /08 від 24 липня 2008 року шлюб сторін розірвано (а. с. 16 т.1).

Відповідно до ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю.

Як роз'яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 21, ст. 28 СК України, розділу 2 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року та зареєстрованих за № 719/4940 (із змінами та доповненнями), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто.

Крім того, нормами СК України встановлено, що для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява про державну реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Якщо жінка і (або) чоловік не можуть через поважні причини особисто подати заяву про реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, справжність підпису(ів) на якій посвідчено нотаріально, можуть подати їх представники. Повноваження представників мають бути нотаріально засвідчені.

Шлюб реєструється у приміщенні органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За заявою наречених реєстрація шлюбу може відбутися за місцем їхнього проживання, за місцем надання стаціонарної медичної допомоги або в іншому місці, якщо вони не можуть з поважних причин прибути до органу державної реєстрації актів цивільного стану(ст. 33 СК України).

Відповідно до вимог п.15 розділу 2 Правил про державну реєстрацію шлюбу у лікарні, удома або в іншому місці, а також про документ, що підтверджує наявність поважної причини, зазначається в графі «Для відміток» актового запису про шлюб.

Статтею 34 СК України передбачено, що присутність нареченої та нареченого в момент реєстрації їхнього шлюбу є обов'язковою.

Отже, чинне законодавство не виключає можливості того, що у разі подання заяви про реєстрацію шлюбу особисто жінкою і чоловіком, реєстрація шлюбу може відбутися не у приміщенні державного органу реєстрації актів цивільного стану, а за іншим місцем.

Якщо ж шлюб зареєстрований у відсутності нареченої і (або) нареченого, то він вважається неукладеним (ст. 48 СК України).

Як вбачається із рішення суду, що під час розгляду справи в суді першої інстанції в якості свідка був допитаний ОСОБА_12, якого повторно було допитано судом апеляційної інстанції в зв'язку із відсутністю звукозапису даного судового засідання суду першої інстанції , де зафіксовано пояснення свідка.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, він постійно проживав разом із померлим ОСОБА_11, так як надавав йому необхідну допомогу, бо за станом здоров'я померлий потребував стороннього догляду, та підтвердив, що на час реєстрації шлюбу ОСОБА_11 перебував у стані алкогольного сп'яніння, при цьому алкогольні напої були принесені безпосередньо відповідачем ОСОБА_6 На наступний день після реєстрації шлюбу, ОСОБА_11 не пам'ятав про факт реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, так як на запитання свідка запитав про те, хто ж одружувався.

Судом апеляційної інстанції також була повторно допитана свідок ОСОБА_14, яка здійснювала реєстрацію шлюбу сторін удома на їх прохання. Свідок ОСОБА_14 пояснила, що запах після вживання алкогольних напоїв відчувався в кімнатах будинку, також в кімнаті, де відбувалась реєстрація шлюбу. Але свідок не почула запаху алкоголю від ОСОБА_11, який укладав шлюб , та на її думку виявляв волю на реєстрацію шлюбу із відповідачем , особисто підписуючи необхідні документи.

Колегія суддів критично відноситься до показань свідка ОСОБА_14, яка є зацікавленою особою, як працівник РАЦС, оскільки як пояснив представник позивача, за заявою позивача проводиться перевірка, порушено кримінальну справу щодо неправомірних дій працівників відділу РАЦС Лисянського районного управління юстиції Черкаської області щодо факту реєстрації шлюбу ОСОБА_11

За таких обставин справи, коли шлюб реєструвався працівником РАЦС по місцю проживання сторін, не було всіх документів та відповідач займалась особисто підготовкою документів для реєстрації шлюбу, оформляла медичні довідки та вказані документи не були готові на час реєстрації шлюбу, а були надані відповідачем ОСОБА_6 пізніше , після реєстрації шлюбу, що відповідач особисто пояснювала в суді першої інстанції , то колегія суддів вважає, що дані пояснення свідка не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються висновками експертизи та показами свідка ОСОБА_12, який є сторонньою особою та не зацікавлений у вирішенні справи на користь сторін.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що померлий ОСОБА_11 не усвідомлював обставин одруження, а отже шлюб був зареєстрований без його вільної згоди.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , оскільки вони є обґрунтованими і не спростованими доводами апеляційної скарги.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи № 185/214/16-23 від 25.03.2016 року встановлено : - підпис від імені ОСОБА_11 в графі «Підписи осіб, які зареєстрували шлюб» колонки «Наречений» актового запису про шлюб № 04 від 28.01.2011 виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Встановити, самим ОСОБА_11, чи іншою особою виконаний підпис від його імені в графі «Підписи осіб, які зареєстрували шлюб» колонки «Наречений» актового запису про шлюб № 04 від 28.01.2011 не видалось можливим з причин, зазначених в дослідницькій частині висновку. (а. с. 193-196 т.1).

Із дослідницької частині висновку ст. 7 абз. 9 значиться наступне: «…Встановлені розбіжності загальних та окремих ознак достатньо чисельні, разом з тим, враховуючи наступне: - в досліджуваному підпису проявились ознаки, які різняться із зразками підписів, але можуть бути ознаками виконання підпису в стані алкогольного сп'яніння та пошкодження кінцівки (наявність персеверації, значно збільшений розмір, збільшений розгін, зниження координації рухів 2-го ступеня, прискорений темп, заміна правоокружних рухів на більш зручні - лівоокружні);

- обмежена кількість зразків підпису ОСОБА_11 (наявні лише зображення зразків підписів), що не дозволяє проаналізувати всі варіанти виконання ознак елементів і встановити, чи являються розбіжні ознаки варіантами ознак почерку ОСОБА_11, які не проявились в наданих зразках, чи являються ознаками почерку іншої особи;

- відсутність зразків підпису ОСОБА_11 співставимих за умовами виконання з досліджуваним підписом -

виявлені розбіжності недостатні для негативного висновку в будь-якій «значеній формі.»

Також безпідставними є посилання апелянта на висновки експертизи, оскільки згідно вказаного вище висновку неможливо дійти висновку, ким саме вчинено підпис з причин вказаних в дослідницькій частині експертизи.

Не знайшли свого підтвердження доводи апелянта щодо недоведеності в цілому позовних вимог щодо визнання недійснім шлюбу з підстав відсутності вільної волі іншого подружжя, оскільки апелянтом не спростовано висновків суду та не надано належних доказів щодо реєстрації шлюбу з ОСОБА_11 за його вільним волевиявленням, усвідомленням та розумінням дій щодо реєстрації шлюбу.

Доводи апелянта, що в ході розгляд справи по суті за позовом про визнання шлюбу неукладеним, позивач ОСОБА_7 змінив предмет і підставу позову шляхом подачі письмової заяви про визнання шлюбу недійсним, не знайшло свого підтвердження і не є порушенням вимог процесуального законодавства, виходячи з такого.

Згідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК передбачено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Із аналізу норм ст. 31 ЦПК України можна дійти висновку, що предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо .

Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об'єктивуються у поданих доказах.

Верховний Суд України відзначив, що під підставами позову, які згідно зі ст. 31 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 , який є правонаступником після смерті позивача ОСОБА_10, 13 травня 2016 року звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог (а. с. 22 т. 2), не змінюючи підстави позову і предмету позову.

Як зазначено вище в ухвалі колегії суддів апеляційної інстанції , суд першої інстанції ухвалою від 16 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 в частині позовних вимог про визнання шлюбу неукладеним - залишив без розгляду (.а.с. 43 т. 2).

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо підстав для скасування рішення суду першої інстанції не підлягають задоволенню колегією суддів.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта є необґрунтованими, спростовуються висновками суду, обставинами справи та наданими доказами, яким судом дана належна оцінка, тому підлягають відхиленню судом апеляційної інстанції .

Інших доводів, які б спростували висновки суду, та надавали підстави для скасування рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, посилання апелянта, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі.

Виходячи з викладеного, доводи апелянта носять суб'єктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про визнання шлюбу недійсним - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції .

Головуючий :

Судді :