АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Войтенко Ю.В.
№ 22-ц/796/2810/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №759/5712/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинської Оксани Миколаївни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинської ОксаниМиколаївни.

У мотивування вимог посилався на те, що Святошинським районним судом м. Києва 14 лютого 2014 року видано виконавчий лист №759/19213/13-ц (дублікат від 04.03.2016 року), за яким 24.03.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №50587540.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження №50587540 від 24.03.2016 року направлялася йому на адресу: АДРЕСА_1, однак за даною адресою він ніколи не проживав та не був зареєстрованим.

Такі дії державного виконавця позбавили його можливості добровільно погасити борг у строк, визначений законом.

Крім того, у Дніпровському районі м. Києва він ніколи не проживав, не працював і не володів майном, зареєстрованим у районі юрисдикції Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Таким чином, відкриття виконавчого провадження Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві не відповідає вимогам ст. 20, 26 Закону України «Про виконавче провадження».

01.04.2016 року державний виконавець Торбинська О.М. здійснила опис й арешт майна - автомобіля KIA Carnival, державний номер НОМЕР_1, який знаходився на стоянці в Києві на вул. Стальського, 29, і передала його на відповідальне зберігання представнику стягувача, про що складено відповідний акт.

При цьому, державним виконавцем порушений порядок звернення стягнення на майно боржника, передбачений ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», за яким стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника (п. 2) і лише у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно.

Окрім того, автомобіль KIA Carnival, який вилучено державним виконавцем, належить йому та його дружині ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Однак, ОСОБА_4 не є боржником у даному виконавчому провадженні і ніяких зобов'язань перед стягувачем не має.

З урахуванням уточнених вимог скарги просив суд:

1) визнати незаконними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинської О.М.;

2) визнати незаконним арешт, вилучення і передачу на збереження автомобіль марки KIA, моделі Carnival, об'єм двигуна 2920 куб. см, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ;

3) зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві скасувати Акт опису і арешту майна від 1 квітня 2016 року і передачі майна за цим актом на відповідальне збереження представнику стягувача та зняти арешт майна відповідно до цього акту;

4) зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві повернути незаконно вилучене майно співвласникам;

5) скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження №50587540 від 24.03.2016 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано постанову головного державного виконавця Відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження №50587540 від 24.03.2016 року.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинської О.М. щодо відкриття виконавчого провадження, арешту, вилучення та передачу на збереження автомобіля марки КІА, моделі Carnival, державний номер НОМЕР_1.

Зобов'язано Відділ ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві повернути автомобіль марки КІА, моделі Carnival, державний номер НОМЕР_1 скаржнику.

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ТОВ «Кредекс Фінанс» подалоапеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і передати скаргу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає, що у відповідність до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження було відкрито за місцем знаходженням майна, оскільки за Актом опису й арешту майна автомобіль марки КІА, моделі Carnival, державний номер НОМЕР_1, знаходився на стоянці у м. Києві на вул. Стальського, 29.

Також посилається на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.09.2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Торбинської О.М., треті особи: ТОВ «Кредекс Фінанс», ОСОБА_2, про визнання незаконними дій, визнання незаконним арешт, вилучення і передачу на збереження майна, зобов'язання вчинити дії, якою підтверджено правомірність дії державного виконавця щодо транспортного засобу, який нібито перебуває у спільній власності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції дійшов висновку, що державним виконавцем при відкритті провадження та накладенні арешту, вилученні та передачі на збереження автомобіля марки КІА, моделі Carnival, державний номер НОМЕР_1, було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Проте з таким висновком суду в повному обсязі погодитися не можливо з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 04 березня 2016 року Святошинським районним судом міста Києва видано дублікат виконавчого листа №759/19213/13, яким стягнуто з ОСОБА_2, який проживає: АДРЕСА_2, на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість по Кредитному договору №0 від 21.12.2006 року в сумі 160 113,23 грн. (а.с. 21)

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Торбинської О.М. від 24.03.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №759/19213/13, виданого 04.03.2016 року Святошинським районним судом м. Києва. Адреса боржника зазначена: АДРЕСА_1. (а.с. 16-17)

24.03.2016 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Торбинською О.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, адреса якого: АДРЕСА_1. (а.с. 19-20)

01.04.2016 року головним державним виконавцем Торбинською О.М. здійснено опис та арешт автомобіля марки КІА, моделі Carnival, державний номер НОМЕР_1, який знаходився у м. Києві на вул. Стальського, 29, і передано його на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Кредекс Фінанс», про що складено відповідний Акт опису й арешту майна від 01.04.2016 року. (а.с. 23-26)

У силу ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

За ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із ч. 2 ст. 387 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

В обґрунтування своєї скарги на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинської О.М. ОСОБА_2 посилався на те, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлялася на адресу: АДРЕСА_1, за якою він ніколи не проживав та не був зареєстрованим, що позбавило його можливості добровільно погасити борг у строк, визначений законом. Також вказував, що у Дніпровському районі м. Києва ніколи не проживав, не працював і не володів майном, зареєстрованим у районі юрисдикції Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, а тому відкриття виконавчого провадження Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві не відповідає вимогам ст. 20, 26 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, при описі та арешті автомобіля марки КІА, моделі Carnival, державний номер НОМЕР_1, державним виконавцем порушений порядок звернення стягнення на майно боржника, передбачений ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

При розгляді скарги судом першої інстанції досліджено лише документи, надані скаржником, зокрема: копія виконавчого листа, копія постанови про відкриття виконавчого провадження, копія супровідного листа про направлення копії постанови, копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копія акту опису й арешту майна. (а.с. 16-26)

Разом з тим, визнаючи неправомірними дії головного державного виконавця Відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинської О.М. щодо відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції не дослідив матеріали виконавчого провадження, які б надали змогу перевірити підстави відкриття виконавчого провадження Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, оскільки із наданих ОСОБА_2 копій документів не можливо встановити, у зв'язку з чим виконавче провадження з виконання виконавчого листа №759/19213/13 відкрито Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвала суду не містить зазначення документа, на підставі якого відкрите виконавче провадження, як це визначено ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Саме встановлення судом підстав відкриття виконавчого провадження є визначальним для вирішення питання правомірності дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження, а отже, законност постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження і відповідно наступних його дій.

Розглядаючи скаргу та задовольняючи її суд виходив лише з того, що в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена адреса боржника: АДРЕСА_1, а згідно паспорта боржник значиться зареєстрованим на АДРЕСА_3. Доказів місцезнаходження майна боржника суду також не надано.

Такий висновок суду суперечить вимогам ч.1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено й інші підстави для відкриття виконавчого провадження.

Окрім того, згідно із ч. 1, 2 ст. 386 ЦПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правові відносин) скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Скарга розглянута за відсутності державного виконавця, дії якого оскаржуються ОСОБА_2

За таких обставин суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення вимог скарги.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованність ухвали суду першої інстанції.

Ураховуючи, що суд першої інстанції не дослідив та не встановив підстав відкриття даного виконавчого провадження, не дав правової оцінки діям державного виконавця, колегія суддів позбавлена можливості перевірити законність та обґрунтованість такого судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва