Справа №: 705/3257/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Кімстачова О.С.

з участю:

секретарі судового засідання Власової Т.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу після його розірвання, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку в спільні сумісній власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2016 позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю після розірвання шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину у житловому будинку. З урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 31.10.2016 позивач остаточно просить: встановити факт поживання однією сім'єю ОСОБА_5 і ОСОБА_4 після розірвання шлюбу, в період часу з 24.09.1982 по ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнати будинок по АДРЕСА_1, міста Умані Черкаської області, спільним майном ОСОБА_5 та ОСОБА_4, і визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку.

Позивач посилається на те, що 27.05.1965 між нею та ОСОБА_5 був укладений шлюб, посвідчений відділом РАГС м. Умань Черкаської області. 23.09.1982 шлюб між ними був розірваний, однак вони продовжували проживати однією сім'єю та вести спільне господарство, мали спільний бюджет. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі вона і ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, в м. Умань Черкаської області, у 1970 році збудували літню кухню та розпочали будівництво житлового будинку. Завершили вони будівництво у 1984 році, після чого вона постійно проживала в зазначеному будинку, який був ними побудований виключно за сімейні кошти та власними силами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1, м. Умань Черкаської області. На підставі ст.22 КпШС, ст. 74 СК України, враховуючи, що будинок входить до складу спадкового майна і підлягає поділу між спадкоємцями ОСОБА_5, через що будуть порушені її права власності на частку у спільній власності на будинок, позивач вважає необхідним захистити свої права шляхом пред'явлення цього позову до спадкоємців ОСОБА_5 і встановлення факту проживання однією сім'єю після розірвання шлюбу, визнання будинку таким, що належав їй і спадкодавцю на праві спільної сумісної власності та подальшого визнання за позивачем права власності на його 1/2 частку.

Позивач ОСОБА_4 під час судового розгляду позов підтримала і просила задовольнити її позовні вимоги, пославшись на обставини, наведені в позовній заяві.

Представники позивача ОСОБА_6, ОСОБА_1 в судових засіданнях позовні вимоги позивача ОСОБА_4 підтримали, вважали їх законними і обґрунтованими, підтвердженими як письмовими доказами, так і показаннями свідків, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4, як первісні, так і змінені, визнала, не заперечувала щодо їх задоволення та підтвердила, що позивач ОСОБА_4, яка є її матір'ю, та її батько ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, перебували в зареєстрованому шлюбі з 1965 року по 1982 рік; і після розлучення постійно проживали разом і не припиняли вести спільне господарство. Будинок по АДРЕСА_1, в м. Умань Черкаської області, її батьки побудували разом, постійно проживали в цьому будинку. Тому вважає, що її мати ОСОБА_4 має право на 1/2 частку в спільно побудованому будинку по АДРЕСА_1, в м. Умань Черкаської області.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 04.08.2016 заперечила проти задоволення позовних вимог за первісним позовом, однак після зміни позовних вимог заявою від 31.10.2016 в судовому засіданні 06.02.2017 повідомила, що позов визнає і не заперечує проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частку в будинку по АДРЕСА_1, в м. Умані. У своїх поясненнях до зміни позовних вимог вказала, що батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали постійно у скандалах, тому у 1982 році розлучились. Після розлучення мати виписалась з будинку та вона прописала її до себе, бо батько не хотів приписувати її назад. Будівництво будинку по АДРЕСА_1, в м. Умань Черкаської області батько закінчив після розірвання шлюбу. У будівництві допомагав і її чоловік та вона теж. Фундамент на будинок її батьки закладали до смерті діда, коли ще проживали в зареєстрованому шлюбі. У подальшому батько будував будинок, мати проживала з ним. Стіни будинку були побудовані до 1984 року, а потім були виконані внутрішні роботи.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала, що добре знає сім'ю ОСОБА_4, оскільки жила з ними на одній вулиці. Спочатку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 жили в старій хаті, а потім побудували нову, десь близько 30 років тому, а може і більше. Валентина нікуди не від'їжджала, постійно проживала АДРЕСА_1. Про розлучення ОСОБА_4 їй не було відомо, вона до дня смерті ОСОБА_5 вважала їх подружжям.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні сказала, що є сусідкою позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 разом будували будинок по вул. Першотравневій в м. Умань. Про розлучення їй не було відомо, як і не бачила, щоб ОСОБА_4 виїжджала кудись з місця проживання з 1982 по 2015 рік.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що проживає АДРЕСА_1, з 1978 року, добре знає сім'ю ОСОБА_4, оскільки вони дружили з її покійним свекром. Знає, що будинок вони будували разом. ОСОБА_4 постійно проживала на вул. Першотравневій. Про розлучення ОСОБА_4 вона раніше не чула.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши наявні в справі письмові докази, подані позивачем, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків.

З 27.05.1965 позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, що визнали всі сторони. 23.09.1982 шлюб між ними був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим повторно 09.02.1994 Відділом ЗАГС Виконавчого комітету Уманської міської ради, актовий запис № 291.

Під час шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, в м. Умані Черкаської області у 1970 році збудували літню кухню та розпочали будівництво житлового будинку, будівництво якого було завершено у 1984 році.

Відповідно до Технічного висновку про придатність об'єкта садибної забудови до експлуатації від 05.08.2004 будівництво будинку по АДРЕСА_1 в м. Умань Черкаської області було розпочато 1977 року на підставі рішення міськвиконкому № 276 від 23.06.1977 та закінчено у 1984 році. 05.08.2014 будинок був пред'явлений до прийняття в експлуатацію і щодо нього зроблений висновок, що житловий будинок придатний до експлуатації, відповідає санітарним і протипожежним нормам, архітектурний вигляд і технічний стан несучих конструкцій задовільний.

27.09.2004 ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 446 від 26.08.2004 отримав Свідоцтво про право власності на будинок №72 по вул. Першотравневій в м. Умані Черкаської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 27.09.2004. Право власності було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - ОСОБА_7 від 27.09.2004.

Земельна ділянка, на якій побудований будинок, належить ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 30.12.2003 на підставі рішення Уманської міської ради № 2.18-24/24 від 19.11.2003та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 4009.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 01.12.2015 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 836.

Як показали допитані в суді свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, та визнали сторони, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після розірвання 23.09.1982 шлюбу продовжували проживати однією сім'єю як чоловік та жінка в житловому будинку за адресою: м. Умань, АДРЕСА_1, та вели спільне господарство, мали спільний бюджет, до дня смерті ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана обставина підтверджується також такими документами: довідкою № 211 від 31.03.2016; довідкою № 214 від 31.03.2016, відповідно до якої вказано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю та вели спільне господарство з 27.05.1965 і до дня смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; копією будинкової книги, відповідно до відомостей якої ОСОБА_4 з 14.07.1998 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1; довідкою Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області № 82 від 08.04.2016 та № 577/02 від 11.04.2016 відповідно до яких ОСОБА_4, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, перебуває на обліку в Уманському ОУПФУ як пенсіонер за віком з 12.10.1994. Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_4 вона безперервно працювала з 21.05.1968 по 13.10.1994, тобто мала самостійний дохід і могла нести витрати на будівництво спірного будинку в період його побудови.

Відповідно до ст.22 КпШС України (діяв на час перебування позивача в шлюбі із ОСОБА_5 з 01.01.1970 по 23.09.1982) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Статтею 74 СК України (діє з 01.01.2014) визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України.

На підставі наведеного вище встановлено, що позивач ОСОБА_4 перебувала в шлюбі із ОСОБА_5 з 27.05.1965 по 23.09.1982, а після розірвання шлюбу по ІНФОРМАЦІЯ_1 вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Позивач просить суд встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 і ОСОБА_4 після розірвання шлюбу в період часу із 24.09.1982 по ІНФОРМАЦІЯ_1.

До відносин які виникли до 01.01.2004 року застосовуються положення Кодексу про шлюб та сім'ю в Україні та Цивільного Кодексу УРСР в редакціях 1969 року. Нормами КпШС України не передбачалося виникнення права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому суд вважає, що вимоги позивача щодо встановлення факту проживання однією сім'єю її та ОСОБА_5 з 24.09.1982 по 01.01.2004 не можуть бути задоволені, оскільки цей факт не може мати правових наслідків.

Із прийняттям Сімейного кодексу України законодавець закріпив рівні права чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, зокрема на придбане в цей період майно. Оскільки СК України набрав чинності з 01.01.2004 і зворотної сили не має, то положення ст. 74 цього Кодексу застосовуються виключно до правовідносин, які виникли або продовжували існувати після дати набрання ним законної сили.

Що стосується вимоги про встановлення факту проживання позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 01.01.2004 по ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає, що хоча вказані обставини і були встановлені під час судового розгляду, однак в задоволені позовної вимоги про встановлення цього факту належить відмовити. Так, під час розгляду справи в позовному провадженні суд відповідно до ст. 4 ЦПК України застосовує той спосіб захисту порушеного або невизнаного права, який визначений законами України. Статтею 16 ЦК України чи іншим законом не передбачений такий спосіб захисту як встановлення факту. За наявності спору про право і неможливості розгляду питання про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження відповідно до Глави 6 Розділу IV ЦПК України суд вирішує саме спір про певне право особи та застосовує заявлений спосіб його захисту, якщо він передбачений законом.

Щодо позовних вимог про визнання будинку по АДРЕСА_1, міста Умані Черкаської області, спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 77,1 кв.м., суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 29 КпШС України поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Враховуючи наведені вище норми ст. 74 СК України та відповідно до ч. 1 статті 70 цього Кодексу в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, частки майна жінки та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено письмовим договором між ними.

За наведених вище обставин, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали будівництво спірного житлового будинку під час перебування в шлюбі між собою і об'єкт незавершеного на час розірвання шлюбу будівництва перебував у їхній спільній сумісній власності як подружжя, та закінчений будівництвом житловий будинок був прийнятий в експлуатацію в серпні 2004 року з видачею ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на цей будинок, суд дійшов висновку, що житловий будинок по АДРЕСА_1, в м. Умані Черкаської області, був спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і тому за ОСОБА_4 може бути визнане право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку.

Керуючись ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. 70, 74 СК України, ст. 11, 15, 16 ЦК України, ст. 3, 4, 10 ,11, 15, 31, 60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати житловий будинок загальною площею 86,40 кв.м, житловою площею 77,10 кв.м., по АДРЕСА_1, м. Умань Черкаської області, що зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_5 відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 27.09.2004 відділом житлового господарства Виконавчого комітету Уманської міської ради, спільною сумісною власністю ОСОБА_5 і ОСОБА_4, та визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частки у праві власності на вказаний житловий будинок загальною площею 86,40 кв.м, житловою площею 77,10 кв.м., по АДРЕСА_1, м. Умань Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особами, які брали участь у справі, протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.С. Кімстачов