Справа № 745/741/16-ц
Провадження № 2/745/3/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді -Смаль І.А.

за участі секретаря -Шуляр І.В.

позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Сосницька районна державна адміністрація Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та скасування державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та скасування державної реєстрації, мотивуючи позовні вимоги тим, що він проживає у АДРЕСА_4 разом зі своєю сім»єю із 15.09.2001 року. Дана квартира належить на праві власності ОСОБА_6 - 14/45 (чотирнадцять сорок п»ятих) частин, ОСОБА_2 - 1/5 (одна п'ята) частина, ОСОБА_3 - 11/45 (одинадцять сорок п'ятих) частин та ОСОБА_4 - 11/45 (одинадцять сорок п'ятих) частин згідно договору міни від 24.12.1999 року за №1285 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Її син, ОСОБА_5 приїзджав до смт. Сосниця у 2005 році дав йому довіреність, на те, щоб він переоформив його спадкові права на частину квартири матері, та після переоформлення користувався його часткою, але інших документів не надав, тому він й не переоформив його спадкових прав після смерті матері. Він, в свою чергу тричі йому передавав гроші за користування квартирою (у 2005, у 2006 та 2007 роках) у еквіваленті 3-х тисяч долларів США . Він також надав йому письмове зобов»язання про те, що буде проживати в даній квартирі, сплачувати комунальні послуги, робити ремонт в ній. На момент вселення в зазначену квартиру у 2001 році він погасив борги за комунальні послуги, які накопичувалися багато часу ще до його в ній проживання. На сьогоднішній день він переуклав всі договори по використанню комунальних послуг на себе, а саме: водопостачання, електроенергія, теплопостачання, каналізація. Він робить поточний та капітальний ремонти в квартирі, сплачує комунальні послуги, користується та відкрито володіє нею. Він безперервно із 2001 року володіє спірною квартирою для проживання, добросовісно несе всі витрати по її утриманню. Вищевказані власники надали йому дозвіл на проживання в спірній квартирі та виїхали із даної квартири ще понад п»ятнадцять років потому. Місце їх проживання та реєстрації йому не відомо. Жодного разу за місцем своєї власності не перебували з моменту виїзду, не цікавилися квартирою. На сьогоднішній день він не може розпорядитися даною квартирою, тому що в нього немає права власності на неї. На підставі вищевикладеного вважає, що у нього є всі законні підстави бути визнаним її власником за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та пояснив, що проживає в спірній квартирі понад 15 років, робив в ній ремонт та сплачує комунальні послуги. ОСОБА_5 дозволив йому проживати у вказаній квартирі з подальшим правом викупу. Він розумів, що буде власником квартири тільки після оформлення договору купівлі-продажу. ОСОБА_5 надав йому довіреність на оформлення спадщини після смерті матері, а потім повинен був укласти з ним договір купівлі-продажу. Також ОСОБА_5 передав йому документи, зокрема технічний паспорт. В 2001-2002 році йому стало відомо, що є чотири власники квартири. Оформити спадщину за довіреністю ОСОБА_5 він не зміг, оскільки в нього не було часу, бо потрібно було їздити в АДРЕСА_5,де знаходилися інші власники квартири. Він передав ОСОБА_5 грошові кошти, як завдаток за квартиру, оскільки той сказав, що для оформлення документів потрібні гроші і щоб це було гарнатією,що він не передумає.

Представник позивача адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала,в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позовних вимог заперечує.

Законний представник відповідача ОСОБА_3, директор Орлівського психоневрологічного інтернату ОСОБА_9 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позовних вимог заперечує.

Законний представник відповідача ОСОБА_4, директор Орлівського психоневрологічного інтернату ОСОБА_9 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позовних вимог заперечує.

Представник третьої особи Сосницької районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін,показання свідків ,дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Рішенням Корюківського районного суду від 12.01.2012 року по справі №2-о-3/2012р. (набрало законної сили 24.01.2012 року) ОСОБА_3 визнано недієздатним та призначено опікуна Орлівський психоневрологічний інтернат, що АДРЕСА_6 (а.с.82)

Рішенням Корюківського районного суду від 29.11.2010 року по справі №2-о-38/2010р. (набрало законної сили 10.12.2010 року) ОСОБА_4 визнано недієздатним та призначено опікуна Орлівський психоневрологічний інтернат, що АДРЕСА_6 (а.с.122)

З путівки №146 Управління соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації ,витягу наказу №43 від 11.06.2001 року Орлівського психоневрологічного інтернату ,довідки МСЕК вбачається ,що ОСОБА_3, інваліда 2 групи з дитинства з 11.06.2001 року направлено та взято на повне державне утримання для постійного проживання в психоневрологічному відділенні Орлівського психоневрологічного інтернату (а.с.79-81)

З путівки №148 Управління соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації, довідки МСЕК для направлення інваліда в будинок-інтернат вбачається ,що ОСОБА_2,інваліда 2 групи з дитинства направлено для постійного проживання до Орлівського психоневрологічного інтернату (а.с.107,108)

З путівки №147 Управління соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації ,витягу наказу №43 від 08.06.2001 року Орлівського психоневрологічного інтернату ,довідки МСЕК вбачається ,що ОСОБА_4,інваліда 2 групи з дитинства з 08.06.2001 року направлено та взято на повне державне утримання для постійного проживання в психоневрологічному відділенні Орлівського психоневрологічного інтернату (а.с.119-121)

Відповідно до копії довідки серія АА № 756769 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) керівником Орлівського психоневрологічного інтернату що в АДРЕСА_6 є ОСОБА_9. Дана обставина підтверджується також копією наказу №55 від 29.04.1991 року про призначення ОСОБА_9 на посаду директора. (а.с.83-85)

З довідок Козилівської сільської ради від 02.02.2017 року № 123, № 124 та №128 відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані в АДРЕСА_6,тобто в Орлівському психоневрологічному інтернаті.(а.с.87,112,127)

Відповідно до довідки КП «Сосницьке комунально-житлове управління» від 27.10.2016 року №118 квартирант ОСОБА_1 з 2001 року вносив плату за воду, водовідведення та обслуговування будинку та прибудинкової території АДРЕСА_1.(а.с.5)

Крім того,позивач надав копії квітанцій та договорів,які свідчать про те,що він сплачував за послуги з постачання електроенергії ,газопостачання ,опалення та водонагрівання за адресою АДРЕСА_2 (а.с.147-162).

Відповідно до копії договору міни від 24.12.1999 року, посвідченого в.о.державного нотаріуса Сосницької районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І. , зареєстрованого в реєстрі за № 1285 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_1. (а.с.182)

З довідки-характеристики Сосницького комунального підприємства "Зодчий" БТІ № 345 від 25.10.2016 року та технічного паспорта вбачається,що на підставі договору міни від 24.12.1999 року ,посвідченого Менською державною нотаріальною конторою за №1285 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 - 14/45, ОСОБА_3 -11/45, ОСОБА_4 -11/45 ,ОСОБА_2 -1/5 . (а.с.15)

З свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ,виданого ВРАЦС Городнянського районного ууправління юстиції 26.09.2005 року вбачається,що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.177)

На підтвердження заявлених вимог позивач посилався на показання свідків.

Так,допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дав показання, що позивач з сім"єю проживає в АДРЕСА_1 більше 15 років. Він допомагав позивачу проводити в ній ремонти.

Свідок ОСОБА_12 дала показання, що її син ОСОБА_1 у 2001 році почав проживати в орендованій квартирі АДРЕСА_1. Дозвіл на проживання йому дав ОСОБА_5 Років через два ОСОБА_5 повідомив, що він є спадкоємцем квартири. Кожний рік ОСОБА_5 приїздив і вона пропонувала йому оформити спадщину. На той час квартира коштувала приблизно 3 000 дол.США. Вона віддала йому гроші за квартиру. Їй та її сину було відомо, що власниками квартири є троє братів та матір.

Даючу оцінку показанням свідка ОСОБА_11 суд звертає увагу на те,що йому відомо тільки факт проживання позивача у спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_12 підтверджує показання позивача,що йому було добре відомо з початку проживання в даній квартирі ,що він буде мати на неї право власності тільки у випадку оформлення договору купівлі-продажу і що крім ,ОСОБА_5,який дав дозвіл на проживання в квартирі на умові оренди, є чотири власники квартири.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 2001 року проживає в АДРЕСА_1. Згідност. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правиластатті 344 ЦК Українипро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

З досліджених матеріалів справи та проаналізувавши доводи позивача, суд приходить до висновку, що на момент вселення в спірну квартиру, позивач знав про відсутність у нього підстав для набуття права власності, оскільки квартиру, як він зазначає, за домовленістю з відповідачами він винаймає з 2001 року з правом її викупу.

З розписки від 15.09.2001 року вбачається,що ОСОБА_1 орендував квартиру за адресою АДРЕСА_3 за умови своєчасної плати комунальних послуг , проведення поточного ремону та звільнення квартири на вимогу (а.с.146) .Пізніше у 2005, 2006 та 2007 роках він сплачував ОСОБА_5 кошти як завдаток за квартиру, що підтверджується борговими розписками (143-146). Також 27.07.2007 року позивач отримав від спадкоємця ОСОБА_5 довіреність терміном на п»ять років (а.с.142) на переоформлення на його ім»я частини квартири після смерті матері (одного з співвласників квартири) ОСОБА_6. Тобто позивач фактично є наймачем квартири ,починаючи з 2001 року.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин підстав для задоволення вимог про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю відповідно до ст.344 ЦК України немає.

Беручи до уваги відсутність правових підстав для задоволення вимог про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, відповідно не має підстав для задоволення вимог про скасування державної реєстрації квартири АДРЕСА_1 за відповідачами.

Керуючись ст.344 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 ,ст.10,11,60,88,215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи: Сосницька районна державна адміністрація, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та скасування державної реєстрації відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення ,- з дня отримання копії цього рішення .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21.02.2017 року.

Суддя І.А.Смаль