Справа № 200/4489/17
Провадження №2/200/2395/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

20 квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом Шевченківської районної у місті Дніпропетровську ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно її дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але неменше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на користь державного закладу, майбутнього опікуна, піклувальника, прийомної сім'ї, батьків-вихователів, де буде виховуватись дитина.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на обліку управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради перебуває дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як така, що виховується у сім'ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків.

Дитина проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2010 року разом із дідусем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

Матір'ю дитини є відповідач ОСОБА_2, батько дитини записаний до свідоцтва про народження на підставі ч.1 ст.135 СК України.

Мати дитини ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов'язків з виховання та утримання дитини, місце її перебування достовірно не відоме, можливо вона виїхала за кордон.

Вихованням та опікуванням дитиною займається її дідусь - ОСОБА_3.

Комісія з питань захисту прав дитини на засіданні 01.03.2017 року прийшла до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, у зв'язку з чим районна рада звернулась до суду з цим позовом.

В судове засідання представник позивача та третьої особи надала заяву, в якій просила розглянути позов в заочному порядку, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

ОСОБА_1, в інтересах якої подано позов, підтримала позовні вимоги, відповідно до наданої заяви, пояснила, що не пам'ятає матері та ніколи з нею не спілкується, не знає де остання знаходиться, не отримувала від матері жодної допомоги на утримання, лікування, так само як і останньою не приділялась їй увага з метою виховання та розвитку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1.

ОСОБА_1 проживає разом з дідусем ОСОБА_3 з 2010 року за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить довідка КП «Жилсервіс-2» ДМР від 22.08.2016 року.

Спеціалістами Управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у м.Дніпрі ради 02.02.2017 року здійснено вихід за місце проживанням дитини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що дитина проживає разом із дідусем ОСОБА_3, мати дитина відсутня, зі слів дідуся мешкає з іншою сім'єю в Росії.

Згідно довідки КЗО Навчально-виховного комплексу №99 від 16.01.2017 року, ОСОБА_1 навчалась у закладі з 01.09.2010 року по 09.06.2015 року. Усі батьківські збори відвідував дідусь дитини, місцезнаходження батьків дитини невідоме, за весь період навчання вони не з'являлись.

Згідно характеристики на дитину ОСОБА_1, надану Державним вищим навчальним закладом «Дніпропетровський транспортно-економічний коледж», фізичний та психологічний розвиток дитини відповідає віку, дитина навчається успішно, є старостою групи та користується повагою однолітків. Батьки не відвідують батьківські збори, не спілкуються з куратором групи, мати мешкає в іншій країні.

В своєму висновку Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м.Дніпрі ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, відносно її доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст.. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний заклад або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п.п.15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Аналізуючи зібрані по справі докази, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитини не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Кодексу.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як мати дитини повинна піклуватися про дитину, утримувати її, з відповідача необхідно стягувати на утримання дитини щомісяця аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 17.03.2017 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1280 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Шевченківської районної у місті Дніпропетровську ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_2, щомісячно на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, на користь державного закладу, майбутнього опікуна, піклувальника де буде виховуватись дитина, починаючи стягнення з 17.03.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В. Шевцова