АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/2084/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1370/17Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсними договору оренди землі та рішень сільської ради.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 22.02.2016 року між Вовнянською сільською радою Миргородського району Полтавської області та ОСОБА_3; визнати недійсним рішення Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області № 6 від 19.02.2016 року в частині надання в оренду земельної ділянки площею 7,20 га. ОСОБА_3; визнати недійсним рішення Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 11.07.2016 року в частині відмови ОСОБА_2 у продовженні договору оренди на земельну ділянку площею 7,20 га. ріллі. В обґрунтування позовних вимог посилався на наявність у нього переважного права на поновлення договору оренди землі.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу голова Вовнянської сільської ради Козаченко Л.В. просить рішення місцевого суду залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, особу, яка подала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що 19 травня 2010 року між ОСОБА_2 та Вовнянською сільською радою Миргородського району Полтавської області було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 7,20 га., яка знаходиться на території вказаної сільської ради в межах с. Вовнянка, строком на 5 років.

Додатковими угодами № 1 від 15.04.2011 року та № 2 від 01.03.2012 року до вказаного договору оренди було внесено зміни щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.

Вказаний договір зареєстровано в Миргородському райвідділі ПРДП «ЦДЗК» 24.11.2010 року, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис № 16.

Згідно п.п. 8, 9 договору оренди землі після закінчення терміну договору Орендар має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору за умови звернення до Орендодавця з листом-клопотанням про продовження договору оренди не пізніше 60 днів до закінчення терміну дії договору.

Листом від 29.09.2015 року за № 02-27/260 Вовнянської сільської ради ОСОБА_2 повідомлено, що згідно рішення Вовнянської сільської ради № 44 від 18.08.2015 року 6 скликання орендована земельна ділянка площею 7,20 га. після закінчення договору оренди 24.11.2015 року буде надана громадянам-військовослужбовцям, які беруть участь в антитерористичній операції.

Рішенням Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 23 вересня 2015 року, яке згідно п. 6 вступає в силу з 25 листопада 2015 року, після закінчення договору оренди на дану земельну ділянку між ОСОБА_2 та Вовнянською сільською радою, на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішення сільської ради № 44 від 18.08.20105 року ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого фермерського господарства орієнтовною площею 2,0000 га. в межах с. Вовнянка, за свинарником ТОВ «Вовнянський бекон» (біля приватизованої земельної ділянки ОСОБА_2).

Рішенням Вовнянської сільської ради від 17 грудня 2015 року на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішення сільської ради № 44 від 18.08.20105 року надано дозвіл ОСОБА_6 на отримання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею до 2,0000 га в межах с. Вовнянка за свинарником ТОВ «Вовнянський бекон», Миргородського району Полтавської області після виготовлення Вовнянською сільською радою проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для зміни її цільового призначення (товарне виробництво) на землі сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства). Дане рішення відтерміновано до виготовлення Генерального плану села Вовнянка Миргородського району.

Рішенням Вовнянської сільської ради від 11 липня 2016 року, яке відстрочено до виготовлення Генерального плану села Вовнянка Миргородського району, на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішення сільської ради № 44 від 18.08.20105 року надано дозвіл ОСОБА_7 на отримання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (ріллі) орієнтованою площею до 2,0000 га в межах с. Вовнянка, за свинарником ТОВ «Вовнянський бекон» Миргородського району Полтавської області після виготовлення Вовнянською сільською радою проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для зміни її цільового призначення (товарне виробництво) на землі сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства).

19 лютого 2016 року рішенням Вовнянської сільської ради у зв'язку з потребою наповнення сільського бюджету та для раціонального використання земель за їх цільовим призначенням на період виготовлення сільською радою Генерального плану села Вовнянка строком до одного року спірну земельну ділянку надано в оренду ОСОБА_3, встановлено орендну плату в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі.

На підставі вказаного рішення, 22 лютого 2016 року між Вовнянською сільською радою та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки строком на один рік.

Рішенням Вовнянської сільської ради від 11 липня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у продовженні договору оренди на вказану земельну ділянку у зв'язку із закінченням строку договору оренди та неподанням заяви про продовження даного договору за 60 днів до його закінчення і передачею даної земельної ділянки учасникам АТО згідно чинного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач не виконав приписів закону щодо повідомлення орендодавця про свій намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів з висновками місцевого суду погоджується з огляду на наступне.

Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 203 ЦК, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Частиною 4 статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

У ч.ч. 1, 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст. 777 ЦК України.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Виходячи з викладеного, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Враховуючи, що договір був укладений з ОСОБА_2 на 5 років та зареєстрований 24 листопада 2010 року, отже, строк дії оренди позивачем спірної земельної ділянки закінчувався 24 листопада 2015 року, він був зобов'язаний повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі у передбачений договором строк - до 25 вересня 2015 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, із заявою про продовження договору оренди земельної ділянки площею 7,20 га. від 19.05.2010 року та проектом додаткової угоди № 3 ОСОБА_2 звернувся до відповідача лише 18.04.2016 року.

Аналізуючи зазначені вище правові норми, переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Такий правовий висновок міститься і у постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року по справі № 6-146цс16, який згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим та має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки позивачем ОСОБА_2 не доведено факту дотримання встановленої ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» процедури, а саме: факту повідомлення в установленому порядку відповідача про намір скористатися переважним правом, факту користування спірною земельною ділянкою після припинення дії договору оренди та відсутності щодо цього заперечень з боку відповідача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Незгода позивача з передачею земельної ділянки в оренду саме ОСОБА_3 не є підставою для визнання правочину недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги позивача ґрунтуються на незгоді з оцінкою судом доказів по справі, висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко