АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/631/17 Головуючий 1 інст. Карімов І.В.
Справа № 636/925/16-ц Доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м.Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіпенка І.С., Шаповал Н.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 12 липня 2016 року

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

21 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № DNH4KS50151229 від 19 травня 2006 року в сумі 44 088,77 грн. та судові витрати в сумі 1378,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 19 травня 2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5208,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку; щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрат згідно Умов.

ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 23 лютого 2016 року має заборгованість в розмірі 101 081,15 грн., яка складається з наступного: 4 678,76 грн. заборгованість за кредитом; 29 487,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 66 914,50 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

При обґрунтуванні розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за поданим 21 березня 2016 року позовом, ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що від загальної суми заборгованості за кредитним договором № DNH4KS50151229 від 19 травня 2006 року, яка становить 101 081,15 грн. відраховується сума, у розмірі 59568,04 грн., яка була стягнута заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 41 513,11 грн.

Отже заборгованість до стягнення становить 44088,77 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобовязання.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 12 липня 2016 року позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KS50151229 від 19 травня 2006 року в сумі 44 088,77 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування усіх фактичних обставин справи, які не були досліджені та не надана належна оцінка наявним в матеріалах справи доказам.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, а обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що зазначеним вимогам чинного законодавства оскаржуване рішення не відповідає виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, відповідно до Заяви Позичальника № DNH4KS50151229 від 19 травня 2006 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_1 строковий кредит у сумі 5 208 грн. на строк 42 місяці по 19 листопада 2009 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 25,08% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту.

Відповідно до пункту 5.5 Договору термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків, за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

У звязку з невиконанням відповідачем прийнятого зобовязання за кредитним договором № DNH4KS50151229 від 19 травня 2006 року відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість станом на 23 лютого 2016 року становить 101 081,15 грн., яка складається з наступного: 4 678,76 грн. заборгованість за кредитом; 29 487,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 66 914,50 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

При зверненні до суду з зазначеним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» посилалось на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року, яким була стягнута з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KS50151229 від 19 травня 2006 року у розмірі 59568,04 грн. і тому при розрахунку суми заборгованості, позивач відрахував стягнуту суму за вказаним заочним рішенням суду.

З мотивувальної частини рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року вбачається, що у звязку з неналежним невиконанням відповідачем ОСОБА_1 умов договору № DNH4KS50151229 від 19 травня 2006 року заборгованість за ним станом на 09 липня 2013 року склала 59568,04 грн., в тому числі: 4 678,76 грн. заборгованість за кредитом; 20 086,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 31 190,29 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 2 075,66 грн. штраф (процентна складова).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2016 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року скасовано.

На зазначену обставину суд першої інстанції уваги не звернув і при ухваленні рішення про задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» врахував заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року, яке вже було скасовано.

Крім того, матеріали справи містять рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року, яким провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості закрито.

У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

З мотивувальної частини рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у задоволені позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4KS50151229 від 19 травня 2006 року з урахуванням положень статті 257 ЦК України у звязку зі спливом пятирічної позовної давності, яка визначена сторонами.

Відповідно до положень частини 3 статті 267 ЦК України, відповідачем ОСОБА_1 до винесення судом рішення, а саме 04 липня 2016 року подано заяву про застосування судом наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Враховуючи, що ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено в задоволенні позовних вимог зі спливом позовної давності до основної вимоги на підставі положень статті 266 ЦК України, апеляційний суд, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1, відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 307 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення по суті позовних вимог, яким відмовляє ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України та частиною 4 статті 267 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, ст. ст. 266,267 ЦК України,-

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 12 липня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.С. Кіпенко

ОСОБА_2