провадження № 2-к/361/2/17
УХВАЛА

20 лютого 2017 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 від 14 листопада 2016 року про відкликання та повернення клопотання про визнання та примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці № 8 міста окружного значення Нижньовартовська Ханти-Мансійського автономного округу Югри Тюменської області від 19 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_1 від 17 вересня 2013 року № 56-936 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці № 8 міста окружного значення Нижньовартовська Ханти-Мансійського автономного округу Югри від 19 липня 2013 року (далі рішення іноземного суду) про стягнення з ОСОБА_2 на його користь майнової шкоди.

Ухвалою суду від 24 грудня 2013 року дане клопотання ОСОБА_1 було задоволено, надано дозвіл на примусове виконання на території України вказаного рішення іноземного суду у цивільній справі № 2-7-2108/2013 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 18543 російських рублів 57 копійок, що за курсом Національного банку України на день постановлення цієї ухвали в національній валюті України становило 4498 гривень 30 копійок.

26 червня 2014 року копію клопотання ОСОБА_1, копію ухвали суду від 24 грудня 2013 року і виконавчий лист судом було направлено до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області для примусового виконання на території України вказаного вище рішення іноземного суду.

14 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, у якому просив вважати відкликаним і повернути на його адресу клопотання від 17 вересня 2013 року № 56-936 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду від 19 липня 2013 року.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 як стягувачем фактично ставиться питання про відмову від виконання на території України зазначеного рішення іноземного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 39 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення.

Відкликання та повернення стягувачу клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду можливе лише до розгляду судом України такого клопотання та постановлення судом України відповідної ухвали.

Відкликання стягувачем вказаного вище клопотання після розгляду його судом України чинним законодавством не передбачено, оскільки питання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду уже судом вирішено.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що заявлене ОСОБА_1 клопотання від 17 вересня 2013 року про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду від 19 липня 2013 року про стягнення на його користь із ОСОБА_2 майнової шкоди судом розглянуто та ухвалою суду від 24 грудня 2013 року, яка набрала законної сили, це клопотання ОСОБА_1 уже задоволено, правових підстав для повернення даного клопотання стягувачу на підставі його заяви від 14 листопада 2016 року судом не вбачається.

Заяву про відмову від виконання на території України рішення іноземного суду стягувач ОСОБА_1 до суду не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 390 397 ЦПК України,

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 від 14 листопада 2016 року про відкликання та повернення на його адресу клопотання № 56-936 від 17 вересня 2013 року про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці № 8 міста окружного значення Нижньовартовська Ханти-Мансійського автономного округу Югри Тюменської області від 19 липня 2013 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди залишити без розгляду та повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.