Справа № 502/176/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача03.02.2017 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, а 15.02.2017 року надала уточнену позовну заяву про встановлення факту належності ОСОБА_3, померлій 25.12.2004 року, ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Щаслива, 39, а також про визнання за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Щаслива, 39.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначила, що 25.12.2004 року померла ОСОБА_3, яка на день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складалось з ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Щаслива, 39. За життя вона склала заповіт, відповідно до якого своє майно заповіла позивачу - ОСОБА_2. Позивач, як спадкоємець за заповітом у встановлений законом термін прийняв спадщину на підставі заяви, яку було подано до нотаріальної контори. Так, у Кілійській районній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 203/2005 р. Однак, у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно було втрачено, спадкоємцю було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Йому також було рекомендовано звернутись до суду. На підставі цього представник позивача просить встановитифакт належності ОСОБА_3, померлій 25.12.2004 року, ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Щаслива, 39, та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину зазначеного житлового будинку.

Представник позивача, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно копії дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.05.1971 року Кілійською районною державною нотаріальною конторою за реєстром № 1012 ОСОБА_4 належить ? частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. К. Маркса, 37.

Відповідно копії дублікату договору дарування від 10.12.1966 року, посвідченого нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори за реєстром № 2427 ОСОБА_4 належить ? частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. К. Маркса, 35.

Судом встановлено, що на теперішній час оригінали вищевказаних дублікатів правовстановлюючих документів було втрачено.

З інформаційного листа № 76 від 23.02.2017 року, наданого Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», вбачається, що по даним реєстрації КП КРР «РБТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Щаслива ( колишня вул. ОСОБА_5), 39 (колишні № 35, 37) зареєстровано у розмірі ? частини житлового будинку за ОСОБА_4 на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2005 року та дублікату договору дарування від 18.10.2005 року.

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8769668 від 27.10.2005 року у ОСОБА_3 знаходиться у приватній спільній часткові власності ? частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. К. Маркса, 39.

Відповідно до розпорядження Виконавчого комітету Кілійської міської ради № 24/А-2016 від 03.02.2016 року вулиця Карла Маркса в м. Кілія Одеської області була перейменована на вулицю Щаслива.

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Щаслива ( колишня вул. ОСОБА_5), 39 його технічна характеристика складається з: літ А житловий будинок загальною площею 79,6кв.м., в тому числі житлової 70,6 кв.м., літ. Б літня кухня, літ. В літня кухня, літ. Г гараж, літ. Д вбиральня, літ. Е вбиральня, літ. Ж сарай, літ. З сарай, № 1- 7 надвірні споруди.

Згідно актового запису про укладення шлюбу № 78 від 26.04.1970 року, складеного Бюро запису актів громадянського стану Кілійської районної ради, ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_4, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_3.

25.12.2004 року померлаПобуранова ОСОБА_7, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 389, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 409256, виданого 27.12.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області.

25.08.2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Кілійської районної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 3393, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б не складалось, і взагалі все те, що належало їй на момент смерті й на що за законом вона мала право, спадкодавець заповіла ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

З ч.1 ст. 1235 ЦК України вбачається, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

З інформаційноголиста № 78/01-16 від 02.02.2017 року, наданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_2 звертався до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, однак було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46902310 від 27.02.2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була заведена 24.05.2005 року в Кілійській районній державній нотаріальні конторі за номером 203/2005 р.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

На підставі вищезазначеного суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим й таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.16, 182, 256, 316, 328, 392,1216, 1222, 1260, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлій 25.12.2004 року, ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Щаслива, 39.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Щаслива, 39, який складається з: літ А житловий будинок загальною площею 79,6 кв.м., в тому числі житлової 70,6 кв.м., літ. Б літня кухня, літ. В літня кухня, літ. Г гараж, літ. Д вбиральня, літ. Е вбиральня, літ. Ж сарай, літ. З сарай, № 1- 7 надвірні споруди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9