У Х В А Л А

20 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення строку для звернення до суду, визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, переведення прав та обов'язків покупця, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 01 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в січні 1999 року ОСОБА_2 запропонувала їй придбати приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, для подальшого сумісного використання в якості кафе, обумовивши при цьому умови оформлення вказаного магазину в рівних частках на ОСОБА_4 - матір ОСОБА_2 та на ОСОБА_1 Вартість магазину становила 58 000,00 грн, які було передано ОСОБА_2, на підтвердження чого останньою було надано розписку, відповідно до якої нею отримано в борг у ОСОБА_5 9 700,00 доларів США з метою оформлення магазину та у ОСОБА_6 6 000,00 доларів США з метою відкриття магазину.

01 березня 1995 року між ЗАТ «Гарант» та ОСОБА_4, ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого останні придбали приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» в наступних частках: ОСОБА_4 - 2/3 частки, ОСОБА_1 - 1/3 частки.

Позивач вказує, що організацією оформлення вказаного договору купівлі-продажу займалася ОСОБА_2, яка використовуючи дружні стосунки з сім'єю позивача, зловживаючи їх довірою, в порушення попередньої домовленості, шляхом надання нотаріусу недостовірних даних щодо домовленості між покупцями, оформила на ОСОБА_4 2/3 частки магазину.

Крім того в подальшому ОСОБА_2 самостійно, без попередньої домовленості з позивачем, здійснила реконструкцію магазину шляхом знесення стіни, та оформила договір оренди 2/3 частин приміщення магазину, а також склала підроблений договір оренди магазину, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала належну їй на праві власності частку магазину ОСОБА_4 з правом суборенди.

Позивач зазначає, що позичені грошові кошти в розмірі 15 700,00 доларів США ОСОБА_2 повертати відмовилась.

Постановою Ізюмської міжрайонної прокуратури від 12 квітня 2013 року встановлено, що ОСОБА_4 отримала від доньки - ОСОБА_2 кошти за умови виконання зобов'язань, які в подальшому не виконала, оскільки не мала на це наміру, а переслідувала лише мету заволодіти майном потерпілих, у зв'язку з чим в її діях вбачається склад кримінального правопорушення - шахрайство. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрито у зв'язку з її смертю.

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 5 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла ОСОБА_2 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном до якого входить - 2/3 частки вищевказаного магазину, яку вона, станом на час розгляду справи, продовжує протиправно використовувати та отримувати орендну плату.

З урахуванням викладеного, позивач просила суд поновити строк позовної давності, визнати договір купівлі-продажу в частині купівлі ОСОБА_4 2/3 часток магазину недійсним, перевести на неї права покупця за договором купівлі-продажу 2/3 часток магазину та визнати за нею право власності на 2/3 частки магазину.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2016 року позов задоволено частково. Визнано договір купівлі-продажу нежилого приміщення магазину, укладеного між ЗАТ «Гарант» та ОСОБА_1, ОСОБА_4, в 2/3 частках, недійсним. Правові документи на будівлю на ім'я ОСОБА_4 на 2/3 частки будівлі визнано втратившими силу. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки будівлі.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 01 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано поважними причини пропуску строку позовної давності та поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності для захисту порушених прав про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу. Визнано договір купівлі-продажу магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, укладений 01 березня 1995 року між ЗАТ «Гарант» та ОСОБА_4, ОСОБА_1 частково недійсним в частині покупця ОСОБА_4, яка придбала 2/3 частки цього нежитлового приміщення.Анульовано державну реєстрацію 2/3 часток цього нежитлового приміщення, а саме магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, здійснену на ім'я ОСОБА_4 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення строку для звернення до суду, визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, переведення прав та обов'язків покупця, визнання права власності призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Є.П. Євграфова
Т.Л. Ізмайлова