АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2656/17 Справа № 199/6105/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Кравцової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовлено (а.с.108-109).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.114-117).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Однак, суд першої інстанції вказані вимоги не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 21.11.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою ОСОБА_5 (до шлюбу ОСОБА_6) І.Ю., було укладено кредитний договір DNU0GK00000918, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 36580 доларів США терміном до 21.11.2026 року із сплатою відсотків за користування кредитними коштами відповідно до кредитної угоди.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № DNU0GK00000918 від 21.11.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою ОСОБА_5 (до шлюбу ОСОБА_6) І.Ю. укладений договір іпотеки від 21.11.2006 року, реєстровий № 6265, за умовами якого в іпотеку передана квартира АДРЕСА_1.

Також у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № DNU0GK00000918 від 21.11.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк та відповідачем ОСОБА_6 був укладений договір поруки від 21.11.2006 року № DNU0GK00000918/1, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_6 є солідарним боржником по виконанню всіх умов укладеного кредитного договору, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків у випадку невиконання зобовязань ОСОБА_5 за кредитним договором № DNU0GK00000918 від 21.11.2006 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що 06.03.2007 між ЗАТ КБ «Приватбанк» та «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-Ел-Сі» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, зокрема по кредитному договору № DNU0GK00000918 від 21.11.2006 року, укладеному позивачем з відповідачкою ОСОБА_5, у звязку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» є неналежним позивачем.

З такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з січня 2016 року ОСОБА_5 неналежно виконує зобовязання, внаслідок чого станом на 16 серпня 2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 30621,77 доларів США, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25090,41 доларів США, заборгованості по відсотках в розмірі 4663,36 доларів США, заборгованості по комісії в розмірі 868,00 доларів США (а.с.6-11).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст..1048 цього Кодексу.

Право Банку достроково вимагати повернення кредиту передбачено і п. 2.3.7 Кредитного договору від 21 листопада 2006 року.

В запереченнях на позовну заяву представник відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_7 посилався на неправомірність укладання кредитного договору №DNU0GK00000918 від 21.11.2006 року на отримання споживчого кредиту шляхом прийняття типових умов, що публікуються у засобах масової інформації, на Інтернет сайтах та точках обслуговування кредитодавця, що не підписується споживачем, та не надаються йому, як оригінал договору. Також зазначив, про невиконання позивачем вимог п.1.2. кредитного договору про відкриття особистого рахунку №2483 на імя відповідачки ОСОБА_5, що підтверджується відсутністю будь-яких заяв на відкриття рахунків або на переказ готівки для отримання перерахованих кредитних коштів, поданих від імені ОСОБА_5, в результаті чого відсутній видатковий касовий ордер на підтвердження факту отримання кредитних коштів ОСОБА_5

Проте, факт видачі кредитних коштів підтверджується ордером розпорядженням від 21 листопада 2006 року (а.с.82). ОСОБА_5 до грудня 2015 виконувала зобовязання за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. Отже своїми діями з погашення заборгованості на протязі 9 (девяти) років підтвердила факт отримання кредитних коштів. Кредитний договір недійсним не визнався, а тому є чинним та обовязковим для виконання сторонами.

Заперечення проти позову з підстав того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» відступив право вимоги за спірним кредитним договором компанії «Юкрейн Мортгейдж», а тому не має повноважень і підстав вимагати погашення заборгованості за кредитним договором, судовою колегією не приймається.

З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договором кредиту від 21 листопада 2006 року.

Відповідно до договору викупу (відступлення) прав вимоги від 14 квітня 2016 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк», «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» та «Ті -Ем-Еф Трасті Лімітед», сторони домовилися, що продавець «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» бажає продати (відступити), а покупець - ПАТ КБ «ПриватБанк» бажає придбати відповідні основні іпотечні активи за оплату ціни викупу на умовах, викладених у цьому договорі. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 продавець цим погоджується продати, а покупець цим погоджується купити відповідні основні іпотечні активи. Сторони домовляються, що основні іпотечні активи продаються відповідно до переліку активів. Кредитний договір , укладений із ОСОБА_5 знаходиться у списку активів (а.с.132), тому, беручи до уваги те, що «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» відступило свої права за спірним кредитним договором ПАТ КБ«ПриватБанк», а тому саме ПАТ КБ «ПриватБанк» є належним позивачем по справі.

На час предявлення позову до суду, 26.08.2016, Договір викупу від 14 квітня 2016 року був укладений, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» є належним позивачем у даній справі.

З урахуванням вищевказаного, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки позичальник не виконував належним чином зобов'язання по Кредитному договору від 21 листопада 2006 року і допустив заборгованість, то позов Банку про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову.

В звязку із задоволенням позовних вимог, стягненню з відповідачів на користь банку підлягають понесені судові витрати за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 24220,75 грн. (а.с.25,165).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 30621,77 доларів США, що за курсом 25.11 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.08.2016 року складає 768912, 64 грн. за кредитним договором №DNU0GK00000918 від 21 листопада 2006 року, яка складається з наступного:

- 25090,41 доларів США заборгованість за кредитом;

- 4663,36 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 868, 00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 24220 грн.75 коп., в рівних частках по 12110 грн. 38коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Судді: