Справа № 569/134/17
Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретаря судового засідання Довбенко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками, -
ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками, в якому просить суд виділити йому, частку 34/100 із домоволодіння № 24 по вул. Хмільній в місті Рівне, що є у спільній частковій власності. Припинити право спільної часткової власності на 34/100 ідеальних частки домоволодіння № 24 по вул. Хмільній в місті Рівне, що належить ОСОБА_2. Визнати за ним право приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 24/2 загальною площею 200, 9 кв. м., житловою площею 122, 4 кв. м., який знаходиться в по вул. Хмільній в м. Рівне, як на самостійний об`єкт нерухомого майна, що становить цілу ідеальну частку до складу якого входить приміщення : 2-1 коридор (8,4 кв. м.), 2-2 туалет (1,2 кв. м.), 2-3 ванна(3,0 кв. м.), 2-4 кухня(12,3 кв. м.), 2-5 жила(15,5 кв. м.), 2-6 жила(19,7 кв. м.), 2-7 жила(12,9 кв. м.), 2-8 жила(26,2 кв. м.), 2-9 підсобне (8,3 кв. м.), 2-9` - котельня(4,8 кв. м.), І сходова клітка(7,7 кв. м.), 2-10 коридор (11,9 кв. м.), 2-11 жила(15,5 кв. м.), 2-12 жила(19,7 кв. м.), 2-13 жила(12,9 кв. м.), 2-14 ванна(3,0 кв. м.), 2-15 туалет(1,2 кв. м.), 2-16 кухня (9,0 кв. м.), ІІІ сходова клітка(7,7 кв. м.), а також балкон а2, сарай Б-1, гараж Г-1, вбиральня ж.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що йому належить 34/100 частин домоволодіння № 24 на вулиці Хмільній в м. Рівне, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Рівненської міської ради 28.05.2012 року. Іншими співвласниками житлового будинку є відповідачі по справі ОСОБА_3, якій належить 20/100, ОСОБА_4, якій належить 20/100 та ОСОБА_5, якому належить 26/100 частин житлового будинку, що стверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.
Фактично приміщення житлового будинку є ізольованими один від одного і складають окремі квартири, мають окремі інженерні мережі та всі співвласники мають окремі особові рахунки на комунальні послуги, у яких є умовні номери квартир. Так належні йому у будинку квартири позначаються як квартира №2.
В даний час, він, як співвласник частини житлового будинку з надвірними будівлями (домоволодіння) бажає виділу належної йому частки майна в натурі в окремий ізольований обєкт нерухомості з метою реалізації правомочностей власника майна, оскільки в інший спосіб зареєструвати право власності на належну йому частину приміщень як ізольований обєкт нерухомого майна неможливо.
Враховуючи те, що він не має можливості реалізувати своє право виділу в натурі частки з нерухомого спільного майна в позасудовому порядку, вимушений звертатися з даним позовом до суду.
Представник позивача адвокат ОСОБА_6. подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не прибули про час розгляду справи повідомлялись заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечення проти позову не подали.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.
Всі інші будівлі та житлові і не житлові приміщення домоволодіння № 24 по вул. Хмільній в місті Рівне, що не згадані та зазначені в технічному паспорті від 01.03.2012 року перебувають у користуванні (приватній власності) ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Судом встановлено, що позивач, як власник, обмежений у повному володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном, оскільки в певній мірі залежить від інших власників часток у вказаному будинку.
Таке обмеження полягає зокрема у єдиній поштовій адресі (при фактичному існуванні чотирьох ізольованих квартир), невчасному отриманні поштової кореспонденції, в утрудненні оформлення соціальних пільг по сплаті комунальних послуг (субсидії). При оформленні якої береться до уваги кількість зареєстрованих осіб в будинку (а це не лише співвласники часток, а й члени їх сімей) так і сукупний дохід всіх працездатних осіб, що зареєстровані в будинку.
В зв`язку з такими обставинами (і не лише), позивач звернувся до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської Ради з можливістю присвоїти частині житлового будинку № 24 на вул. Хмільній в м. Рівне, яка складається 34/100 окрему поштову адресу.
18 листопада 2015 року Наказом Управління містобудування та архітектури м. Рівне № 446 частині житлового будинку № 24 на вул. Хмільній, яка складається з 34/100 частини житлового будинку визначених загальною площею 200,9 кв. м, житловою площею 122, 4 кв. м, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, присвоєно поштову адресу : м. Рівне, вул. Хмільна, 24/2.
Як вбачається з Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 24/2 по вул. Хмільній в м. Рівне від 22 грудня 2016 року зроблено висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна, згідно висновків якого, враховуючи наказ Управління містобудування та архітектури Рівненського міськвиконкому № 446 від 18.11.2015 року за технічними показниками частина об`єкта є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі.
Частиною першою статті 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно вимог частин першої - третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
У відповідності до частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Порушення цього права не дає можливості позивачу у повній мірі реалізувати свої права власника майна, а саме, в частині розпорядження на власний розсуд належним обєктом нерухомості.
Згідно вимог частини другої статті 364 ЦК України, обмеження права співвласника на виділ своєї частки в натурі може мати місце лише у випадках, коли такий виділ не допускається згідно із законом або є неможливим у звязку з неподільністю речі, що по справі не встановлено.
Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. ст. 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ст.16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів.
За змістом роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених в п. 14 постанови від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", об'єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями, якщо про це заявлено позов.
В постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 р. у справі № 6-12цс13 зазначається, що установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому такі частини не перетворюються в обєкт самостійної власності кожного з них.
Виходячи з аналізу норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійними виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок ВСУ щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норми права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Враховуючи встановлені по справі обставини, з метою захисту прав позивача, суд вважає необхідним виділити в натурі належну йому частку у розмірі 34/100 частин житлового будинку по вулиці Хмільній,24 в місті Рівне в складі визначених технічним паспортом приміщень.
При цьому, суд приймає до уваги, як технічну можливість виділу частки в натурі, про що свідчить досліджена судом технічна документація, так і фактичну відсутність заперечень на це з боку інших співвласників відповідачів по справі.
Кеpуючись ст.ст.3,10,11,60,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити повнiстю.
Виділити належну ОСОБА_2 частку 34/100 із домоволодіння № 24 по вул. Хмільній в місті Рівне, що є у спільній частковій власності.
Припинити право спільної часткової власності на 34/100 ідеальних частки домоволодіння № 24 по вул. Хмільній в місті Рівне, що належить ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_2 паво приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 24/2 загальною площею 200, 9 кв. м., житловою площею 122, 4 кв. м., який знаходиться в по вул. Хмільній в м. Рівне, як на самостійний об`єкт нерухомого майна, що становить цілу ідеальну частку до складу якого входить приміщення : 2-1 коридор (8,4 кв. м.), 2-2 туалет (1,2 кв. м.), 2-3 ванна(3,0 кв. м.), 2-4 кухня(12,3 кв. м.), 2-5 жила(15,5 кв. м.), 2-6 жила(19,7 кв. м.), 2-7 жила(12,9 кв. м.), 2-8 жила(26,2 кв. м.), 2-9 підсобне (8,3 кв. м.), 2-9` - котельня(4,8 кв. м.), І сходова клітка(7,7 кв. м.), 2-10 коридор (11,9 кв. м.), 2-11 жила(15,5 кв. м.), 2-12 жила(19,7 кв. м.), 2-13 жила(12,9 кв. м.), 2-14 ванна(3,0 кв. м.), 2-15 туалет(1,2 кв. м.), 2-16 кухня (9,0 кв. м.), ІІІ сходова клітка(7,7 кв. м.), а також балкон а2, сарай Б-1, гараж Г-1, вбиральня ж.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г.Кучина