Провадження № 6/263/63/2017
У Х В А Л А

03 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Добровольській Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Центральним відділом державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області внесено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, посилаючись на те, що на виконанні у Жовтневому ВДВС Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 263/13344/15-ц від 04.02.2016 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 15.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 3 864,69 доларів США (що за курсом НБУ еквівалентно 87 535,22 грн.). На теперішній час рішення суду не виконане, незважаючи на те, що державним виконавцем вжито усі заходи щодо його примусового виконання, встановлення належного боржникові нерухомого майна або транспортних засобів; рахунків або джерел доходів. У звязку з чим просять тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобовязань за рішеннями суду.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

За заявою державного виконавця суд розглянув справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вказане подання є безпідставним та задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожен, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон з тимчасовим затриманням чи вилученням паспорту у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання або особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно вимог п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до вимог ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Зважаючи на викладені правові норми, можна зробити висновок, що першочерговими заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Проте, до матеріалів подання не додано доказів того, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 263/13344/15-ц від 04.02.2016 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 15.03.2016 року. Так, суду надана копія поштового повідомлення про отримання вищевказаної постанови нібито дружиною боржника ОСОБА_1 Журавник, що суд не розцінює як доказ належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Суду не надано також доказів й того, чи мали місце виклики боржника державним виконавцем до відділу ДВС та доказів того, що він не з'являється без поважних причин до відділу ДВС на такі виклики. Натомість у самому поданні зазначено, що ОСОБА_1 періодично перетинав кордон України, згідно довідки Державної прикордонної служби від 12.05.2016 року, останній раз 20.01.2016 року виїхав за її межі, інформація про повернення до України у Головному центрі обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби відсутня.

Також в матеріалах подання містяться акти державного виконавця від 26.10.2016 року та 16.11.2016 року про вихід останнього за місцем мешкання боржника для складання акту опису та арешту майна останнього з метою звернення на нього стягнення, у яких зазначено, що перевірити майновий стан боржника не виявилося можливим, оскільки двері ніхто не відчинив. А отже до теперішнього часу державним виконавцем першочерговими заходами з примусового виконання рішення суду не встановено наявність чи відсутність у боржника майна, на яке може бути накладене стягнення.

З огляду на викладене суд вважає, що подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 208-210, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя О.Г.Васильченко