Унікальний номер справи 333/5179/16-ц
Номер провадження 2/333/214/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 12 травня 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючий суддя Фунжий О.А., при секретарі Лященко В.А., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги (а.с. 2-5 т.2) мотивовано тим, що сторони з 28 вересня 1991 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали відповідне майно, яке є спільною сумісною власністю. 21 березня 2014 р. шлюб розірвано в судовому порядку. Позивач звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна. Під час розгляду цієї цивільної справи відповідач надала суду договір про поділ майна подружжя, посвідчений 4 квітня 2014 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 Позивач вважає, що вказаний договір є підробленим документом, в якому підпис замість нього вчинено іншою особою. З наведених підстав позивач просить суд визнати договір про поділ майна подружжя від 4 квітня 2014 р. недійсним.

В судовому засіданні представники позивача підтвердили позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову.

Представник відповідача позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що 4 квітня 2014 р. сторони уклали договір про розподіл майна подружжя, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_4 Вказаний договір особисто підписано позивачем та відповідачем. Ствердження позивача про те, що він не підписував цей договір не відповідає дійсності.

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_4 з позовом не погодилась, суду пояснила, що 4 квітня 2014 р. посвідчила договір про розподіл майна подружжя, який сторони підписали у її присутності.

Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженим в судовому засіданні оригіналом договору про розподіл майна подружжя встановлено, що його укладено 4 квітня 2014 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Договір посвідчено 4 квітня 2014 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с. т.1)

В позовній заяві позивач стверджує, що він не пам'ятає підписання цього договору, копія договору у нього немає, договір є підробленим, підпис в ньому замість його вчинено сторонньою особою.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на такі правові підстави.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 215 ч.3 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності зі ст. 215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 203 ч.3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 207 ч.2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Суд вважає, що стороною позивача підстава визнання договору недійсним не доведена. Вказаний висновок суду ґрунтується наступним.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження підстави визнання договору недійсним сторона позивача не надала суду жодного допустимого та належного доказу.

Натомість сторона відповідача надала суду докази того, що підпис від імені позивача в договорі від 14 квітня 2014 р. вчинена ним самим.

Про вказане свідчать: запис в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 14 квітня 2014 р., де містяться записи про посвідчення нотаріусом оспорюваного договору та отримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 копії договору (а.с. т. 2); пояснення свідка ОСОБА_7, консультанта приватного нотаріуса ОСОБА_4, про те, що 14 квітня 2014 р. в нотаріальну контору звернулись ОСОБА_8 та ОСОБА_6 для посвідчення договору розподілу майна; поясненнями приватного нотаріуса ОСОБА_4 про те, що 14 квітня 2014 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в її присутності підписали договір про розподіл майна подружжя, який вона посвідчила; поясненнями представника відповідача про те, що зі слів відповідача ОСОБА_6 йому відомо, що оспорюваний договір підписаний нею та ОСОБА_8

Сукупність наведених доказів свідчить про те, що вказаний договір підписаний саме позивачем.

При цьому у суду відсутні будь-які сумніви щодо правдивості пояснень нотаріуса щодо підписання договору ОСОБА_8, оскільки відповідно до ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності; а відповідно до ст. 8-1 того ж Закону держава гарантує нотаріальну діяльністю.

Суд також приймає до уваги, що під час судового розгляду позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 при визнання недійсним того ж договору, вчиненого під впливом обману, залишеним судом без розгляду (а.с. 2-5 т.1, 30 т.2), позивач давав суду пояснення, що він підписував оспорюваний договір.

В процесі судового розгляду справи судом відмовлено у задоволені клопотання представника позивача про призначення почеркознавчої експертизи для вирішення питання, чи позивачем виконано підпис в договорі про розподіл майна подружжя від 4 квітня 2014 р.

Відмовляючи у призначені вказаної експертизи, суд виходив з такого.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України суд призначає експертизу для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Згідно зі ст. 202 ч.1 п.5 ЦПК України призначення судом експертизи є однією з підстав зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і не має заздалегідь установленої сили; судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору про розподіл майна подружжя від 4 квітня 2014 р. з підстав того, що підпис від імені позивача вчинено сторонньою особою.

Між тим в судовому засіданні на основі аналізу наведених вище доказів встановлено, що підпис у зазначеному договорі від імені позивача виконано ним же.

Згідно зі ст. 7 ч. 1 Закону України Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

При цьому також враховується, що призначення судової експертизи за відсутності достатніх підстав призведе до зупинення провадження у справі, порушує розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу є порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права сторони на ефективний засіб юридичного захисту своїх прав в національному органі.

З наведених підстав суд відмовляє позивачеві у задоволені позову за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсним договору про поділ майна подружжя, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Фунжий