02.03.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/1167/16-ц
провадження №2 - о/533/2/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Лизенко А.В.,

за участі

заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи Нестеренко О.В.,

секретаря судового засідання Гордієнко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Лутовинівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2016 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій, з врахуванням уточнень (а.с.36), просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, або станом на 13.11.1991 року з метою отримання паспорта громадянина України.

Заявником зазначено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Майорщина, Козельщинського району Полтавської області. Все життя проживав на території України, в тому числі в теперішній час. Ним було отримано паспорт, але внаслідок пожежі його знищено. На даний час він оформлює пенсію та субсидію на житлово-комунальні послуги, однак для цього необхідно мати паспорт громадянина України. Однак, у видачі паспорта йому відмовлено, оскільки відсутнє підтвердження його постійного проживання на території України в період, передбачений Законом України «Про громадянство».

В судовому засіданні заявник пояснив, що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Майорщина, Козельщинського району Полтавської області, жив разом із батьками, закінчив школу в селі Бригадирівка Козельщинського району. В подальшому навчався в училищі, працював на будівництві в м.Кременчук. В 1973 році одружився та переїхав до селища Онуфрієвка Кіровоградської області, де працював у школі трактористом. Потім розлучився. Переїхав до села Майорщина, потім до села Лутовинівка, Козельщинського району. З 1992 року працював на автозаводі «КРАЗ» в м.Кременчук, близько 2-х років. Проживав тимчасово у гуртожитку. В 1995 році повернувся до села Майорщина. Мав паспорт громадянина СРСР. Паспорт громадянина України не отримував. Близько 10 років тому відбулась пожежа в будинку, під час якої були знищено паспорт громадянина СРСР.

Представник заінтересованої особи - УДМС України в Полтавській області, в судовому засіданні надав письмові пояснення, з яких вбачається, що відмова у видачі паспорта громадянина України обумовлена відсутністю достовірних документальних доказів факту проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року.

Заінтересована особа - Лутовинівська сільська рада, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, заяву визнає, факт проживання підтверджує.

Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Майорщина Козельщинського району Полтавської області. Заявнику було видано 24.02.1972 року 3-м відділенням міліції Кременчузького міського відділу внутрішніх справ Полтавської області паспорт громадянина СРСР, в подальшому, в порядку обміну, заявнику видано 10.06.1977 року ОВД Онуфрієвського РОВД Кіровградської області паспорт громадянина СРСР. Зазначені обставини підтверджується заявою про видачу паспорта Форма №1 та карткою Форма А (а.с.41, 71).

З копій трудових книжок вбачається, що заявник з 1979 року по 1985 рік працював на різних підприємствах, розташованих в Полтавській області (а.с.12, 13, 16).

З довідки Лутовинівської сільської ради від 10.10.2016 року (а.с.9) та погосподарської книги Лутовинівської сільської ради за 1990-1995 роки (а.с.22) вбачається, що з 1990 року по 14.02.1992 рік ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований в селі Лутовинівка.

З копії військового квитка вбачається, що заявник перебував на військовому обліку в Козельщинському РВК в період з 17.11.1986 року по 14.02.1992 року (а.с.15).

З копій наказів Кременчузького автомобільного заводу вбачається, що в 1992 році заявник працював на вказаному підприємстві (а.с.80, 81).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, жителі Козельщинського району, підтвердили факт народження та факт постійного проживання заявника на території України, в тому числі, в 1991 році.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, в тому числі, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Таким чином, сукупність вказаних доказів є достатньо для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина колишнього СРСР, уродженця села Майорщина, Козельщинського району Полтавської області, станом на 24 серпня 1991 року.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.3, 15, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШІВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина колишнього СРСР, уродженця села Майорщина, Козельщинського району Полтавської області, станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Лизенко

Повний текст рішення складено

та підписано 02.03.2017 року