Справа № 136/226/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" березня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12.12.2014 року виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 39. В позові позивач вказує, що вони мають у шлюбі двох дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розпаду сім'ї позивач вказує у позові на те, що з моменту народження їх доньки вони припинили спільне проживання. На даний час відповідач має іншу сім'ю, в якій також народилась дитина. Позивач вважає, що сім'я розпалась, отож її існування суперечить її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, вирішити питання про залишення їй прізвища набутого у зв'язку із реєстрацією шлюбу, а також про судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутності.

В судове засідання відповідач не з'явився, будучи повідомленим належним чином про день та час розгляду справи, в підтвердження чому є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив.

Ураховуючи те, що позивач використала право надане їй ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1. Мають двох спільних дітей, доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Відповідач не надав на пропозицію суду зазначену в ухвалі від 27.02.2017 року жодних заперечень проти позову.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, оскільки шлюб втратив ознаки сім'ї та існує лише формально, відповідач проживає в іншій сім'ї тому позов підлягає задоволенню.

Також підлягає до задоволення вимога позивач про залишення їй для подальшого іменування прізвища набутого у зв'язку із реєстрацією шлюбу, оскільки така вимога ґрунтується на приписах ст.113 СК України.

У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 105,110,112 СК України, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який був зареєстрований 12.12.2014 року виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 39.

Залишити позивачеві для подальшого іменування прізвище набуте нею у зв'язку із реєстрацією шлюбу «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргуне було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко