Справа №589/3209/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/536/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника Залавськ1ого ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Шосткинської міської ради Сумської області, ОСОБА_7 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а:

26 липня 2016 року ОСОБА_6 звернувся з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 21 лютого 2012 року померла його тітка рідна сестра його батька ОСОБА_8 ОСОБА_9 За життя ОСОБА_10 мала на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла її донька ОСОБА_11, оскільки була зареєстрована та мешкала разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. ОСОБА_11 померла 23 грудня 2015 року, не отримавши свідоцтво про право на спадщину. Так як спадкоємців першої та другої черги на час відкриття спадщини ОСОБА_11 не мала, то спадкоємцями третьої черги є її дядько ОСОБА_8 (батько позивача та відповідача ОСОБА_6В.) та тітка ОСОБА_7 в рівних долях кожен, тобто по 1/2 частці спірної квартири. ОСОБА_7 прийняла свою частку спадщини. А батько позивача ОСОБА_6 помер 15 листопада 2014 року. Належну йому частину спадщини прийняли позивач та відповідач ОСОБА_12 Право на спадкування у них виникло за правом представлення, яке передбачене ст. 1266 ЦК України. Вважає, що ОСОБА_6 має бути позбавлений права на спадкування спадщини своєї двоюрідної сестри, оскільки вона була інвалідом 2 групи з дитинства, їй був встановлений діагноз «шизофренія», а тому вона потребувала стороннього догляду та допомоги, а відповідач не надавав їй будь-якої допомоги. Остаточно уточнивши позовні вимоги просить усунути ОСОБА_6 від права на спадкування спадщини, що відкрилася після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_11, померлої 23 грудня 2015 року, визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку двокімнатної квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_11, померлої 23 грудня 2015 року.

Рішенням суду від 30 січня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Усунуто ОСОБА_6 від права на спадкування спадщини, що відкрилася після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_11, померлої 23 грудня 2015 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку двокімнатної квартири АДРЕСА_3, після смерті ОСОБА_11, померлої 23 грудня 2015 року.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом безпідставно не взято до уваги ті обставини, що ОСОБА_6 обєктивно не зміг надавати допомогу своїй двоюрідній сестрі ОСОБА_11 в тому обсязі, який, як вважає позивач, він мав надавати спадкодавцеві. Відповідач ОСОБА_6 є громадянином іншої держави, який постійно проживає на території Російської Федерації, де має власну родину. Під час розгляду справи також встановлено, що за ОСОБА_11, крім родини позивача та його самого, дбали й інші родичі, а саме: тітка ОСОБА_7 та члени її сімї. Висновки суду про наявність безпорадного стану у ОСОБА_11 є передчасними, оскільки наявність хвороби на час смерті, її тривалий характер, давність набуття не свідчать про безпорадний стан за життя чи на час смерті спадкодавця.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_13, які підтримали апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_14, які заперечують проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 лютого 2012 року померла ОСОБА_9 рідна сестра батька позивача та відповідача ОСОБА_6 (а. с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (а. с. 7).

З нею за вказаною адресою на час її смерті була зареєстрована та проживала її дочка ОСОБА_11, яка фактично прийняла спадщину після смерті матері (а. с. 11).

ОСОБА_11 з 1980 року хворіла на психічну хворобу, а з 1987 року знаходилась офіційно під наглядом лікаря з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма з наростаючим дефектом, внаслідок чого їй у 2013 році була встановлена 2 група інвалідності, вона постійно перебувала на обліку у лікаря-психіатра.

23 грудня 2015 року ОСОБА_11 померла (а. с. 9).

З нею на час її смерті за адресою: АДРЕСА_4 ніхто не був зареєстрований та не проживав, що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної організації про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_5 (а. с. 11).

Після смерті ОСОБА_11 відкрилася спадщина, до складу якої входить спірна квартира, право власності на яку в порядку спадкування вона за життя не оформила.

Спадкоємців першої та другої черги у ОСОБА_11 немає, а тому відповідно до положень ст. 1263 ЦК України виникло право на спадкування спадщини після її смерті як спадкоємців третьої черги у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - рідних дядька та тітки ОСОБА_11

15 листопада 2014 року ОСОБА_8 батько позивача та відповідача ОСОБА_6 помер (а. с. 16,18).

Згідно ч. 4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно у позивача ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_6 як двоюрідних братів померлої ОСОБА_11 виникло право на спадкування за правом представлення після її смерті на частку спадщини, яка б належала за законом їх батьку ОСОБА_8, якби він був живий на час відкриття спадщини, тобто на ? частку спірної квартири.

21 січня 2016 року була заведена спадкова справа після померлої ОСОБА_11 (а. с. 12). Заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк нотаріусу подали ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_7 та визнано за ОСОБА_11, яка померла 23 грудня 2012 року факт права власності в порядку спадкування за законом після померлої 21 лютого 2012 року ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_6 .

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після померлої 23 грудня 2015 року племінниці ОСОБА_11 (а. с. 106).

11 липня 2016 року приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу ОСОБА_15 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частку спірної квартири у звязку з тим, що ОСОБА_9 за життя не зареєструвала право власності на вказану квартиру, що підтверджується довідкою Шосткінського міськрайонного Бюро технічної інвентаризації.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведені обставини, за яких відповідач ОСОБА_6 має бути усунутий від спадкування за законом відносно спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця, а саме те, що він свідомо самоусунувся від забезпечення підтримки та допомоги спадкодавцю, тобто ухилення характеризується умисною бездіяльністю щодо надання допомоги та піклування хворої.

Проте погодитись з таким висновками суду першої інстанції не можна, так як суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ч. 5 ст. 1224 ЦК України передбачає, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути предявлена лише після смерті спадкодавця.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обовязку щодо її надання.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді таких справ суду належить зясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Крім того ч. 5 ст. 1224 ЦК України передбачає, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом.

Право на спадкування майна, що належало його двоюрідній сестрі ОСОБА_11, у ОСОБА_6 виникло за правом представлення у звязку зі смертю його батька, якому б і належала частка у спадщині за законом, якби він був живим на час відкриття спадщини.

Відповідно до інформації Комунального закладу «Шосткінська ЦРЛ» з 2013 року ОСОБА_11 мала ІІ групу інвалідності внаслідок психічного захворювання, соціально була неадаптована, за станом здоровя працювати та виконувати складні завдання не могла. З наданої медичної документації неможливо зясувати, чи потребувала вона стороннього догляду (а. с. 195).

Комунальний заклад Сумської обласної ради «Третя обласна спеціалізована психіатрична лікарня» надав інформацію з якої вбачається, що ОСОБА_11 періодично перебувала у них на стаціонарному лікуванні з 1987 року, а в останні роки свого життя перебувала на лікуванні в періоди: з 14.04.14 р. по 25.09.14 р.; 01.12.14 р. по 26.05.15 р., 12.06.15 р. по 23.12.15 р. У звязку з недостатнім фінансуванням лікарні деякі препарати придбавала для неї ОСОБА_16 мати позивача. Крім того за власним бажанням вона привозила продукти харчування, коли відвідувала ОСОБА_11 (а. с. 197).

Таким чином в період з грудня 2014 року по день смерті ОСОБА_11 майже постійно знаходилась на стаціонарному лікуванні в психіатричній лікарні. Необхідну допомогу в придбанні ліків їй, в цей час, надавала мати позивача ОСОБА_16 З довідки Шосткінського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області вбачається, що ОСОБА_11 мала самостійний щомісячний дохід отримувала пенсію по інвалідності (а. с. 191-193).

Належних та достовірних доказів, які б свідчили про те, що в цей період ОСОБА_11 потребувала допомоги від свого двоюрідного брата ОСОБА_6, за умови отримання її від інших осіб, позивачем суду не надано. Не надано позивачем і доказів наявності у ОСОБА_6 матеріальної й фізичної змоги надавати таку допомогу своїй двоюрідній сестрі. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 тривалий час постійно проживає на території Російської Федерації, в травні 2014 року отримав громадянство цієї держави. Офіційно він не працевлаштований, має періодичні заробітки від роботи художником.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для усунення ОСОБА_6 від права на спадкування за законом після померлої двоюрідної сестри ОСОБА_11 тільки у звязку з тим, що про неї піклувалась сімя позивача, а відповідач ОСОБА_6 такого піклування не здійснював.

Відповідно до ч. 5 ст. 1266 ЦК України, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Таким чином, позивач має право на 1/4 частину спірної квартири, інша 1/4 частина цього спадкового майна належить відповідачу ОСОБА_6

Отже, рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. Враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру у звязку з відсутністю реєстрації права власності на спадкове майно, за позивачем ОСОБА_5 необхідно визнати право власності на належну йому 1/4 частину квартири в порядку спадкування після померлої двоюрідної сестри ОСОБА_11

Пропорційно задоволеним позовним вимогам на підставі ст. 88 ЦПК України із ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 137, 8 гривень.

Керуючись ст. ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, 309 ч. 1 п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування після померлої 23 грудня 2015 року ОСОБА_11 на 1/4 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_7.

В іншій частині позову ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 137, 8 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -