Дата документу 09.03.2017
ЄУ № 420/2091/16-ц
Провадження №2/420/61/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Потапенко Р.Р.,

за участю секретаря Войтенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів, третя особа -служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом (уточненим), в якому просить надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до Російської Федерації та Туреччини, на тимчасово окуповану територію України (територію проведення АТО) та з неї без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 терміном на чотири роки; надати їй або її офіційному представникові дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_3 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 17.06.2006 по 27.08.2012 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 27.08.2012. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем в м.Красний Луч Луганської області. Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. З моменту розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Дитина часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того виїзд дитини за кордон сприятиме поширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, до тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь та з неї, до тимчасово неконтрольованої території України та з неї. При цьому жодних аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр».

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини між сторонами у справі є сімейно-правовими та урегульовані положеннями Сімейного Кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 27.08.2012 у справі №1211/6516/2012 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 17.06.2006 у відділі РАЦС Краснолуцького МУЮ у Луганській області, актовий запис №201(а.с.12).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області 07.12.2006, актовий запис №911, де батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 13).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та її неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживають за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України», постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України».

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у тому числі, на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Отже, чинним законодавством передбачена необхідність згоди обох батьків на виїзд дитини за кордон, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків у разі, якщо дитина не досягла 16-річного віку.

Згідно Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (далі -Порядок), затвердженого Постановою КМУ від 07.05.2014 №152, наявність рішення суду про надання дозволу на виготовлення проїзних документів для дитини без згоди батька не передбачено.

Поряд з тим, п.п. 2 п. 7 зазначеного Порядку визначено, що оформлення, видача та обмін паспорта для виїзду за кордон здійснюється особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (якщо батьки не перебувають у шлюбі - на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа). У разі оформлення паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі України заява від другого з батьків не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства.

Відповідач є громадянином України, тому, як випливає з вищезазначеної норми Порядку, його згода також необхідна для оформлення проїзних документів для виїзду малолітнього ОСОБА_3 за кордон.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої 27.02.1991, за якою держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 150 та ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Положення ст.6 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Вимоги статті 10 Конвенції про права дитини, передбачають право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні нотаріально засвідченої згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також, беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд малолітнього ОСОБА_3 за кордон без згоди батька та на оформлення проїзних документів для виїзду малолітнього ОСОБА_3 за кордон без згоди його батька.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 313 Цивільного Кодексу України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 150, 154 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів, третя особа -служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, задовольнити повністю.

Надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди за межі України, а саме до Російської Федерації та Туреччини, на тимчасово окуповану територію України АР Крим і м.Севастополь та з неї, на тимчасово неконтрольовану офіційною владою територію України (перетин лінії розмежування в зоні проведення АТО) та повернення до України,малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, терміном на чотири роки з дня набранням рішенням законної сили.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, або її офіційному представнику, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: