Справа № 464/8728/16-ц
пр.№ 2/464/168/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень від 19.04.2017р. просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 «Київський страховий дім» на його користь: 5 979,95 грн. вартість матеріального збитку заподіяного йому внаслідок ДТП; 800 грн. вартість експертного товарознавчого дослідження; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 500 грн. франшизи; 2500 грн. моральної шкоди; стягнути солідарно з відповідачів на його користь 2500 грн. витрат на правову допомогу. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 березня 2015 року, автомобіль марки «Mazda 3», державний номер ВС 5030 CT, який належить йому на праві власності, був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди громадянином ОСОБА_2 Дана ДТП відбулась з вини відповідача ОСОБА_2 за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 31, що підтверджується постановою Пустомитівського районного Львівської області від 27 квітня 2015р. у справі №450/740/15-п. Винуватець ДТП, керував автомобілем марки «Hyundai Matrix», державний номер НОМЕР_1. Відомо, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «Київський страховий дім» було укладено договір обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АП4284172, який на момент настання ДТП був дійсним. Так, 11.06.2015р., ОСОБА_3 «Київський страховий дім» перерахував на його рахунок суму страхового відшкодування в наслідок вищезгаданого ДТП в розмірі 11 138,88 грн. З даною сумою він не погоджується, вважає її явно заниженою, оскільки 04.06.2015р. звертався із заявою до члена Союзу експертів України у Львівському регіоні, спеціаліста ОСОБА_4, про визначення дійсної вартості матеріального збитку заподіяного його автомобілю внаслідок згаданої ДТП. Відповідно до отриманого висновку експертного товарознавчого дослідження №131/06-15 від 11.06.2015р., вартість матеріального збитку заподіяного йому внаслідок ДТП, станом на момент огляду (04.06.2015р.), становить 19 276, 66 грн. Вартість експертного товарознавчого дослідження склала 800 грн. Внаслідок пошкодження його транспортного засобу, зі своєї сторони він вчинив всі необхідні дії для врегулювання страхового випадку та здійснення страхової виплати в повній мірі, чого натоміть не було здійснено відповідачем ОСОБА_3 «Київський страховий дім». Окрім того, відповідно до полісу №АП4284172 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «Київський страховий дім», розмір франшизи складає 500 грн. Проте, відповідач ОСОБА_2 відмовлявся виплатити її, оскільки стверджував, що він від усього застрахувався і платити нічого немає. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не бажають здійснити повне погашення матеріальних збитків потерпілій від ДТП стороні, змушений звернутись до суду, попередньо скориставшись правовою допомогою, яку також просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Крім того, вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 зазнав і моральної шкоди, що виразилась у душевних хвилюваннях, повязаних із пошкодженням його автомобіля; на тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні; багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитись, що спричинило проблеми з роботою, а тому просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює в 2500 грн.

Позивача в судовому засіданні позов та заяву про уточнення позовних вимог підтримав в повному обсязі, давши пояснення аналогічні змісту поданих заяв, просить позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Київський страховий дім» в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, позов заперечив, надавши пояснення аналогічні змісту раніше поданого письмового заперечення, за змістом якого вказав, що страховою компанію, якою застраховано відповідальність винуватця ДТП, власнику автомобіля потерпілого, відповідно до розрахунку спеціаліста страховика, було сплачено страхове відшкодування у розмірі 11 638,88 грн. Даний розрахунок страхового відшкодування здійснено страховиком в порядку передбаченому законодавством, в тому числі з урахуванням положень Закону та Методики та в ході врегулювання заявленого випадку страховик належним чином здійснив виплату страхового відшкодування у відповідності до вимог закону. Вважає, що позивачем, з огляду на висновок експерта №131/06-15 від 11.06.2015р., невірно визначено кінцевий розмір страхового відшкодування, оскільки такий обчислений без вирахування різниці між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу, без вирахування суми податку на додану вартість та франшизи. При цьому, законні підстави для стягнення суми проведення експертного дослідження також відсутні. Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав письмові пояснення за змістом яких позов визнав частково, лише в частині стягнення з нього франшизи в розмірі 500 грн., а решту позовних вимог вважає заявленими безпідставно, без їх належного обгрунтування та за відсутності доказів в підтвердження таких. Також просить здійснювати розгляд даної справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 березня 2015 року по вул.Стрийській, 31 у м.Львові, мала місце дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким на час ДТП керував позивач ОСОБА_1 та автомобілем марки «Hyundai Matrix», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_2, в результаті якої зазначені транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача ОСОБА_2, який в порушення вимог п.п.10.3 Правил дорожнього руху України, керуючи своїм автомобілем, при перестроюванні з правої смуги в ліву, не дав дорогу транспортному засобу потерпілого, що рухався по тій смузі на яку він перестроювався, внаслідок чого відбулося зіткнення та спричинено технічні пошкодження автомобілям.

Зазначене підтверджується постановою судді Пустомитівського районного суду м.Львова по справі № 450/740/15-п від 27.04.2015р., згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст.124 КУпАП та як наслідок накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вказане судове рішення є обовязковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Як стверджується полісом № АП4284172 від 18.02.2015р. цивільно-правова відповідальність керованого ОСОБА_2 автомобіля НОМЕР_3, який належить останньому на праві власності, на момент вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди (11.03.2015р.) була застрахована у ОСОБА_3 «Київський страховий дім».

Судом встановлено, що 17.03.2015р. позивачем ОСОБА_1 подано до ОСОБА_3 «Київський страховий дім» заяву про настання події страхового випадку, яка мала місце 11.03.2015р. та заяву на виплату страхового відшкодування. В подальшому, страховиком складено акт огляду транспортного засобу потерпілого марки «Mazda 3», д.н.з. ВС 5030 CT, на підставі якого складено експертний висновок/калькуляцію № 712/2177 про визначення розміру страхового відшкодування, який склав 11 638,88 грн. За результатами розгляду страхової справи страховиком прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування, складено страховий акт № 712-21771 та наказ № 712-2177/1/1 про виплату (перерахування) страхового відшкодування. А 11.06.2015р. страховиком здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 11138,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6792.

Проте, не погоджуючись з результатами проведеної відповідачем ОСОБА_3 «Київський страховий дім» калькуляції страхового відшкодування, позивач 04.06.2015р. звернувся із заявою до члена Союзу експертів України у Львівському регіоні, спеціаліста ОСОБА_4, про визначення дійсної вартості матеріального збитку заподіяного його автомобілю внаслідок згаданої ДТП. Як вбачається з висновку експертного товарознавчого дослідження №131/06-15 від 11.06.2015р., вартість матеріального збитку заподіяного потерпілому внаслідок ДТП, станом на момент огляду (04.06.2015р.), становить 19 276, 66 грн. За проведення вищевказаного експертного дослідження (експертизи) позивачем були сплачено 800,00 грн., що підтверджується копією товарного чеку від 15.06.2015р.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, те що ОСОБА_3 «Київський страховий дім» не здійснило повної та належної виплати потерпілій стороні вартості страхового відшкодування внаслідок ДТП, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №131/06-15 від 11.06.2015р., суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 «Київський страховий дім» в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути різницю між вартістю відновлювального ремонту 8 137,78 грн., за вирахуванням суми ПДВ 1657,83 грн. та франшизи 500 грн., та по суті стягнути суму відшкодування матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5 979,95 грн. При цьому, з відповідача ОСОБА_3 «Київський страховий дім» в користь позивача підлягає також стягненню вартість експертного товарознавчого дослідження в розмірі 800 грн.

Крім того, ч.1 ст.1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п.22.3 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача шкоду в розмірі франшизи в сумі 500 грн., передбаченої полісом № АП4284172 від 18.02.2015р. цивільно-правова відповідальність керованого ОСОБА_2 автомобіля НОМЕР_3, з вини якого і відбулось раніше згадана дорожньо-транспортна пригода, а отже дана позовна вимога також підлягає задоволенню.

Водночас позивач, відповідно до ст.23 ЦК України, просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду, яку він зазнав через душевні страждання, внаслідок порушення його прав, пошкодження його майна, пережиття стресу, виникнення побутових та робочих труднощів.

Положеннями п.5 Постанови ПВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Позивачем належними та фактичними доказами не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди, у тому числі саме діями відповідача ОСОБА_2 Таким чином, підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування моральної шкоди відсутні, від так дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 «Київський страховий дім» в користь позивача, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, підлягають стягнення понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджені відповідним платіжним дорученням, а також 2500 грн. коштів витрачених на правову допомогу згідно представленої копії квитанції про переказ готівки від 30.11.2016р.

На підставі ст.ст.16, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування» та керуючись ст.ст.1, 10, 58-60, 79, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» () в користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4) суму відшкодування матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5 979 гривень 95 коп., вартість експертного товарознавчого дослідження в розмірі 800 гривень та понесені судові витрати на правову допомогу і сплату судового збору в сумі 3 051 гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5) в користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4) суму франшизи при відшкодуванні завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 500 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення.

Головуючий: