Справа №701/155/17-ц
Провадження №2/701/137/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Калієвського І. Д.
за участі секретаря-Філіпчак Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом Маньківської районної державної адміністрації в особі: Служби у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації, Черкаської області в інтересах ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_5 третьої особи: Органу опіки та піклування Кищенецької сільської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до відповідача з позовом про позбавлення батьківських прав.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ОСОБА_5, жителька с. Кищенці Маньківського району Черкаської області, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 16.01.2017 року малолітню ОСОБА_3 було вдруге направлено до обласного міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації для дітей в м. Умань, а малолітнього ОСОБА_4 за заявою матері було направлено до Смілянського дитячого будинку-інтернату. Влаштуванню дітей до державних закладів передували обставини, які призвели до цього, а саме: невиконання гр. ОСОБА_5, батьківських обов'язків, нецільове використання державних соціальних виплат на дітей, низький рівень побутового самообслуговування та навиків виховання і догляду за дітьми, загальна неохайність помешкання, відсутність продуктів харчування, грубе порушення елементарних санітарно - гігієнічних норм. Неодноразово при обстеженнях житлово-побутових умов проживання були зафіксовані факти недбалого ставлення матері до малолітнього ОСОБА_4, який має діагноз: вроджена компенсуюча гідроцефалія, не прогресуюча; відставання в статокінетичному розвитку; помірно розумова відсталість; часткова атрофія зорових нервів; гіпокальцемінна диспластична кардіопатія. За станом здоров'я дитина потребувала постійного нагляду педіатра і особливої уваги та піклування з боку матері. Головним дитячим педіатром Маньківської ЦРЛ від самого народження хлопчика матері було рекомендоване обстеження та лікування дитини, проте всі зауваження та рекомендації нею були проігноровані, дитина перебувала в занедбаному стані, що загрожувало її життю та здоров'ю. В 2014 році за клопотання сільської громади, фахівця соціальної роботи РЦСССДМ, депутатом Верховної Ради України ОСОБА_6 були виділені кошти у розмірі 5000 грн. на лікування дитини, та ці кошти, а також соціальні виплати, які були акумульовані за час соціального супроводу (а це близько 7000 грн.) були витрачені протягом двох днів, зі слів самої ОСОБА_5., на придбання алкоголю. Рішенням Маньківського районного суду гр. ОСОБА_5, було притягнуто згідно ст.184 КУпАП до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків. В 2014-2016 роках малолітній ОСОБА_4 перебував у Черкаському обласному спеціалізованому будинку дитини. За час перебування його на державному утриманні на особистому рахунку дитини були накопичені кошти близько 25000 грн., дирекцією закладу було проведено обстеження дитини, підготовка до оперативного втручання і було назначено дату операції 09.03.2016 року за державний кошт в обласній дитячій лікарні. Проте ОСОБА_5, за день до госпіталізації 07.03.2016 року усі кошти зняла і зникла з дітьми в невідомому напрямку. На численні телефонні дзвінки з того часу не відповідала. Дитина була обділена наглядом лікарів, існувала загроза його життю та здоров'ю. Донька ОСОБА_3 не відвідувала дитячу установу тривалий час. Місце проживання сім'ї було не відоме, умови проживання дітей не контрольовані, стан здоров'я дітей невідомий. Мати власноруч створювала загрозу життю й здоров'ю, розвитку дітям. Медичної допомоги малолітній ОСОБА_4 не отримав втретє. ОСОБА_5, перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 24 вересня 2014 по 24 березня 2015 року. Надання послуг в рамках соціального супроводу було зупинено в односторонньому порядку, враховуючи негативне ставлення ОСОБА_5, до співпраці, а процес супроводу - неефективним, що і змусило позивача в інтересах малолітніх дітей, звернутись з відповідним позовом до суду.

Представник позивача позов підтримала.

Відповідач позовні вимоги не визнала.

Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Кищенецької сільської ради підтримали вимоги позивача і просив позбавити відповідача батьківських прав, оскільки вона не створила належних умов для росту і розвитку дітей, не піклується про них, і в інтересах дітей її слід позбавити батьківських прав.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини:дійсно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, є матірю малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Згідно висновку органу опіки та піклування та служби у справах дітей Маньківської райдержадміністрації №341/01-38 (а.с.5-6) вбачається доцільність позбавлення громадянки ОСОБА_5, жительки с. Кищенці Маньківського району Черкаської області, батьківських прав, відносно двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Судом встановлено, що 01.09.2014 розпорядженням Маньківської районної державної адміністрації за заявами ОСОБА_5, малолітнього ОСОБА_4 було направлено в Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини, а ОСОБА_3 - до обласного міжрегіонального центру соціально - психологічної реабілітації для дітей в м. Умань. Влаштуванню дітей до державних закладів передували обставини, які призвели до цього, а саме: нецільове використання державних соціальних виплат на дітей, низький рівень побутового самообслуговування та навиків виховання і догляду за дітьми, загальна неохайність помешкання, відсутність продуктів харчування, грубе порушення елементарних санітарно - гігієнічних норм, неналежне виконання батьківських обов'язків.Крім того, при обстеженнях житлово - побутових умов (а.с.13) проживання були зафіксовані факти недбалого ставлення мами до малолітнього ОСОБА_4, який має діагноз: вроджена компенсуюча гідроцефалія, не прогресуюча; відставання в статокінетичному розвитку; помірно розумова відсталість; часткова атрофія зорових нервів; гіпокальцемінна диспластична кардіопатія. За станом здоров'я дитина потребує постійного нагляду педіатра і особливої уваги та піклування з боку матері. ОСОБА_5, притягувалась згідно ст. 184 КУпАП до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків. . ОСОБА_5, перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 24 вересня 2014 по 24 березня 2015 року. Надання послуг в рамках соціального супроводу було зупинено в односторонньому порядку, враховуючи негативне ставлення ОСОБА_5, до співпраці, а процес супроводу - неефективним. 10.02.2015 малолітню ОСОБА_3 було повернуто в сім'ю а матері було надано можливість змінити своє ставлення до батьківства. 26.02.2016 розпорядженням Маньківської районної державної адміністрації було надано дозвіл на повернення мати малолітнього ОСОБА_4 з Черкаського обласного спеціалізованого будинку дитини в зв'язку з покращенням матеріального становища сім'ї, проте відповідачка належних висновків не зробила.

При вирішенні спору суд керується вимогами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України та розглядає справу у межах заявлених вимог та наданих доказів. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав, в силу вимог закону, є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка передбачена правилами цієї статті і виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей. Тобто, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно з роз'ясненнями п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Вирішуючи питання про позбавлення відповідача батьківських прав, суд враховує, що така міра сімейно-правової відповідальності має на меті насамперед, захист інтересів дітей, а також той факт, що відповідач не тільки не виконує своїх обов'язків щодо виховання дітей, а й негативно впливає на їх виховання, шляхом вчинення дій, які негативно впливають на психічний стан дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, тому позов в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав підлягає до повного задоволення, а позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей до часткового, оскільки суд рахує, що аліменти повинні стягуватися в розмірі 1/3 частини доходів з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а не в розмірі 1/2 частини доходів з усіх видів заробітку, оскільки аліменти в розмірі 1/3 частини доходів з усіх видів заробітку відповідають як обставинам даної справи так і не суперечать нормам сімейного законодавства України.

Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 78, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 180, 182, 183, 191, 193 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, уродженки с. Русанів Броварського району Київської області та жительки АДРЕСА_1, громадянки України, працюючої різноробочою ТОВ "Кищенці", с.Кищенці, Маньківського району, аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини доходів з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.02.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Аліменти перераховувати на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов"язати дирекцію Смілянського дитячого будинку-інтернату у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду відкрити особистий рахунок малолітньому ОСОБА_4 у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов"язати службу у справах дітей Маньківської райдержадміністрації у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду відкрити особистий рахунок малолітньому ОСОБА_3 у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 640 грн. 00 коп., судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів, але в силу ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

СуддяІ. Д. Калієвський