АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Міцнея В.Ф., Лисака І.Н.

секретар Андрушків С.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за природний газ, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за природний газ.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що між ним та відповідачем були укладені договори про надання послуг з газопостачання від 30 листопада 2011 року та 16 липня 2014 року. Відповідач частково сплачувала кошти за природній газ, проте з 26 вересня 2012 року по 31 березня 2015 року у звязку з неналежним виконанням договору виникла заборгованість за природний газ у розмірі 16670,89 грн, яка на даний час не погашена.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 вказану заборгованість в розмірі 16670,89 грн. на його користь, а також витрати по сплаті судового збору.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» заборгованість за природній газ у розмірі 5052,96 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн .

В задоволення решти позовних вимог відмовити.

____________________________________________________________________

22ц/794/182/2017 р. Головуючий у І інстанції Цуркан В.В.

Категорія 24 Суддя-доповідач ОСОБА_4

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення суду в часині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 11617,93 грн заборгованості за природний газ є незаконним та необґрунтованим, при ухваленні рішення судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзіпросить змінити рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2016 року в частині відмови в позові та ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення або зміни рішення, якщо неповно з'ясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов частково та стягуючи заборгованість за природний газ за період з грудня 2014 року по березень 2014 року у розмірі 5052, 96 грн, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_3 була споживачем природного газу після смерті попереднього споживача ОСОБА_5, проживала у вказаний період або на момент його смерті разом з ним, прийняла спадщину і в межах вартості спадкового майна може погасити заборгованість за природній газ.

Однак, колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 30 листопада 2011 року між ОСОБА_5, який проживав в с. Молодія, провулок молодіжний, 1 Глибоцького району Чернівецької області та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» було укладено договір (без номера) про надання послуг з газопостачання (абонентський номер 117409) номер лічильника 174949, обєктом на дання послуг: приватний будинок 116,7 кв.м.

ОСОБА_5 помер 05 серпня 2012 року в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ № 109184.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість обєкту №1 (О/р 117409), лічильник 174949, за споживання природного газу за період з жовтня 2012 року по березень 2015 року, з урахуванням оплат, складає 16670,89 грн. при цьому вказаний обєкт відключений від системи газопостачання 08 вересня 2014 року (акт. 1281) (а.с. 10-12).

Згідно з довідкою Молодійської сільської ради від 21 лютого 2017 року №65, наданою на запит апеляційного суду, у житловому будинку №1 по провулку Молодіжному в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області за період з 01 жовтня 2012 року по 30 вересня 2014 року, крім інших осіб, зареєстрована та проживає відповідач ОСОБА_3

16 липня 2014 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» укладено договір (без номера) про надання послуг з газопостачання (абонентський номер 117502) номер лічильника 174368, обєктом на дання послуг: теплиця, 605 кв.м., якою користувалася відповідач.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються положеннями ЦК України, Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Також згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 17 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру плати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Такий же строк розрахункового періоду за отримані послуги встановлений у п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків і затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відповідач була зареєстрована у житловому будинку №1 по провулку Молодіжному в с. Молодія Глибоцького району та проживала у ньому в період, за який позивач вимагає стягнення заборгованості за користування природним газом, була споживачем послуг з газопостачання, зазначена заборгованість підлягає стягненню у повному обсязі.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позову на суму 11617 грн 93 коп. з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Згідно з ч.1 і ч. 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі при подачі апеляційної скарги апелянт сплатив 1515 грн. 80 коп. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і задовольняє позов, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1515 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» задовольнити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за природний газ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» заборгованість за природний газ у розмірі 11 617 (одинадцять тисяч шістсот сімнадцять) гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» 1515 гривень 80 копійок судових витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: