Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/32/17
Провадження №: 2/332/220/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі - Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, треті особи: Перша Запорізька державна нотаріальна контора, Восьма Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом , суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

У своєму позові позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис №8459.

Той факт, що позивач є донькою ОСОБА_4 підтверджується наступними документами : свідоцтвом про народження позивача, де вона зазначена як ОСОБА_1, а її батьком зазначений ОСОБА_4; свідоцтвом про одруження від 24.09.1999р., яким підтверджується зміна її прізвища з ОСОБА_1 на ОСОБА_1; свідоцтвом про одруження від 16.02.2001р., яким підтверджується зміна її прізвища з ОСОБА_1 на ОСОБА_1.

Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1. Позивач в цій квартирі зареєстрована та постійно проживаю з 1996 року.

Зазначена квартира належала батькові позивача в порядку спадкування за законом після смерті його матері (її бабусі) - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №2956, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 30.03.1997р.

За життя батько прийняв спадщину, оскільки звернувся до Першої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

У вказаній нотаріальній конторі заведено спадкову справу. Проте документи про право власності на своє ім'я він за життя не отримав, внаслідок чого право власності на вказану квартира до теперішнього часу залишається зареєстрованим за бабусею позивача - ОСОБА_6.

Заповіт батько позивача не залишив, тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є:

ОСОБА_2 - дружина, позивач - ОСОБА_1, донька; син ( брат позивача) - ОСОБА_3.

Протягом 6 місяців після смерті батька - ОСОБА_4 ніхто до нотаріальної контори не звертався.

Єдиним спадкоємцем, який вступив в управління спадковим майном є позивач по справі, ОСОБА_1, оскільки вона фактично вступила в управління квартирою АДРЕСА_1, оскільки вона в ній постійно проживає, користується нею та сплачує комунальні послуги.

Окрім того, правовстановлюючі документи на вказану квартиру знаходяться у позивача.

У грудні 2016 року позивач спробувала оформити спадщину після смерті батька, проте коли вона звернулася до нотаріуса, то дізналася, що у Восьмій Запорізькій державній нотаріальній конторі після його смерті заведено спадкову справу.

Звернувшись до вказаної нотаріальної контори, позивач дізналася, що її мати - ОСОБА_2 також звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте зробила вона це не у встановлений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а також у 2016 році.

Як роз'яснили позивачу в нотаріальній конторі, підставою заведення спадкової справи стало те, що мати надала довідку про те, що вона була зареєстрована разом з батьком на момент його смерті за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач категорично не погоджується з тим, що її мати є спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки проживання разом із спадкодавцем за однією адресою є підставою для прийняття спадщини в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України, а не в розумінні п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, за правилами якого здійснюється спадкування в даному випадку.

Позивач вважає, що її брат, незважаючи на те, що був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент смерті останнього також не є таким, що прийняв спадщину, оскільки не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та не вступав в управління спадковим майном. Неповнолітнім на момент смерті батька він також не був.

Таким чином, відповідач по справі ОСОБА_3 також не може вважатися таким, що прийняв спадщину.

Згідно відповіді Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, позивач може мати право лише на 1 /3 частку у спадковому майні, хоча лише вона вступила у фактичне управління спадковим майном, що свідчить про прийняття нею спадщини в цілому.

У своєму позові позивач просить встановити факт прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій вказала, що свій позов підтримує і просить його задовольнити, та розглянути справу без її участі.

Відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву, в якій вказали, що проти позову не заперечують і просить розглянути справу без їх участі.

Треті особи - представник Першої Запорізької державної нотаріальної контори та представник Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис №8459 від 24.09.2001 року.

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 30.03.1997р. встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя зроблений актовий запис №2956.

Із свідоцтва про народження позивача, де вона зазначена як ОСОБА_1, а її батьком зазначений ОСОБА_4; із свідоцтва про одруження від 24.09.1999р., яким підтверджується зміна її прізвища з ОСОБА_1 на ОСОБА_1; із свідоцтвом про одруження від 16.02.2001р., яким підтверджується зміна її прізвища з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. Встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_4

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є:

ОСОБА_2 - дружина, позивач - ОСОБА_1, донька; син ( брат позивача) - ОСОБА_3.

Із технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 встановлено, що її власником є - ОСОБА_6.

Із спадкової справи № 221/97 від 20.05.1997 року з Першої Запорізької державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті ОСОБА_6 із заявою до нотаріальної контори звернувся син померлої - ОСОБА_4.

Із спадкової справи № 111/2016 від 26.04.2016 року з Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті ОСОБА_4 із заявою до нотаріальної контори звернулася дружина померлого - ОСОБА_2.

Суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем, який вступив в управління спадковим майном є позивач по справі, ОСОБА_1, оскільки вона фактично вступила в управління квартирою АДРЕСА_1, оскільки вона в ній постійно проживає, користується нею та сплачує комунальні послуги, про що свідчать квитанції про оплату комунальних послуг з 1998 року о теперішній час. Які позивач надала із своєю заявою до матеріалів справи.

Окрім того, правовстановлюючі документи на вказану квартиру знаходяться у позивача.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР (Прийняття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Ураховуючи вказані вище положення ЦК УРСР, квартира АДРЕСА_1 входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті мого батька ОСОБА_4.

Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень чинного Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004р., його положення застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки на момент смерті як батька (ІНФОРМАЦІЯ_1), так і бабусі (ІНФОРМАЦІЯ_2) та протягом 6 місяців з дня їх смерті, діяв Цивільний Кодекс Української PCP від 18.07.1963р., то спадкування повинно відбуватися згідно правил, визначених саме ЦК УРСР.

Трактування зазначеного пункту розкрите у п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до якого відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом Згідно ч.І, 2 ст. 524 ЦК УРСР (Підстави спадкоємства), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ч.І ст. 529 ЦК УРСР (Перша черга спадкоємців за законом), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно положень ст. 549 ЦК УРСР (Дії, що свідчать про прийняття спадщини), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

- якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

- якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 знайшов свої докази та обґрунтування і тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.524, 529, 549 ЦК УРСР , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Перша Запорізька державна нотаріальна контора, Восьма Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної чинності після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.О.Мєркулова