Справа № 372/1216/14-ц Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/455/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 1 28.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Ігнатченко Н.В., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, треті особи - Комунальне підприємство Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації», Інспекція архітектурно-будівельного контролю у Київській області, про визнання права власності на житловий будинок, визнання незаконним рішення ради та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року, в якій просить скасувати судове рішення і призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 pоку, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, третя особа - КП «КОР Обухівське БТІ» про визнання права власності на житловий будинок. Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_3 отримала відповідну згоду власника земельної ділянки ОСОБА_2 на забудову ділянки, а рішенням Козинської селищної ради від 12 грудня 2003 року було надано ОСОБА_3 дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на належній їй земельній ділянці в АДРЕСА_1. Зазначені обставини підтверджуються постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 pоку, згідно якої апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року про задоволення позову ОСОБА_2 скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог до Козинської селищної ради про визнання протиправним і скасування рішення № 5-19 від 12 грудня 2003 року про надання ОСОБА_3 дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку на належній їй земельній ділянці в АДРЕСА_1. Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 грудня 2013 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року скасовано та залишено без змін постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року, якою було визнано протиправним і скасовано рішення Козинської селищної ради № 5-19 від 12 грудня 2003 року про надання ОСОБА_3 дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1. Скасоване рішення селищної ради було основною підставою прийняття судом рішення 28 серпня 2013 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що суд не надав належну оцінку підставі перегляду рішення за нововиявленими обставинами, оскільки зміст ухвали не містить оцінки нововиявленій обставині. Суд не дав оцінку заяві ОСОБА_3 про збільшення позовних вимог, поданій під час перегляду заяви в іншому складі суду від 20 березня 2015 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено та визнано за нею право власності на індивідуальний житловий триповерховий будинок житловою площею 128,5 кв.м., загальною площею 1101,5 кв.м., з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1; визнано незаконним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради «Про оформлення свідоцтва про право власності» № 11/10 від 14 вересня 2010 року. Позов ОСОБА_4 про визнання на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину індивідуального житлового будинку та господарських будівель залишено без задоволення.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що крім скасованого рішення Козинської селищної ради існує Дозвіл на виконання будівельних робіт № 179 від 30 грудня 2004 року, виданий Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю (який не ким не оскаржувався та є чинним), договір оренди земельної ділянки від 19 січня 2005 року (який є чинним до 2030 року) та інші документи (технічна документація) й докази, які були досліджені судом першої інстанції при ухваленні рішення від 28 серпня 2013 року. Обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, а саме на скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року у даній цивільній справі не є достатньою підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 361 ЦПК України рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуто у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В пункті 5 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» звернуто увагу судів, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи та входять до предмета доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Зі змісту рішення суду, яке просить переглянути заявник, вбачається, що ОСОБА_3 отримала відповідну згоду власника земельної ділянки ОСОБА_2 на забудову ділянки, а рішенням Козинської селищної ради №5-19 від 12 грудня 2003 року було надано ОСОБА_3 дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на належній заявнику земельній ділянці в АДРЕСА_1, що підтверджує будівництво на відведеній земельній ділянці та за наявності відповідної дозвільної документації.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року позов ОСОБА_2 було задоволено та визнано протиправним та скасовано рішення Козинської селищної ради № 5-19 від 12 грудня 2003 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 pоку апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Козинської селищної ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання протиправним і скасування рішення № 5-19 від 12 грудня 2003 року про надання ОСОБА_3 дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку на належній ОСОБА_2 земельній ділянці в АДРЕСА_1.

Ухвалюючи рішення від 28 серпня 2013 року Обухівський районний суд Київської області виходив з того, що ОСОБА_3 отримала відповідну згоду власника земельної ділянки ОСОБА_2 на забудову ділянки, а рішенням Козинської селищної ради № 5-19 від 12 грудня 2003 року їй було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на належній ОСОБА_2 земельній ділянці в АДРЕСА_1.

Законність зазначеного рішення ради підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 pоку, що була чинна на момент ухвалення рішення суду від 28 серпня 2013 року.

Однак, після ухвалення зазначеного рішення ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 грудня 2013 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 pоку та залишено без змін постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 здійснювала будівництво індивідуального житлового будинку на належній ОСОБА_2 земельній ділянці в АДРЕСА_1 на підставі незаконного дозволу, що був їй наданий рішенням Козинської селищної ради № 5-19 від 12 грудня 2003 року, яке визнано протиправним.

Зазначені обставини існували на момент ухвалення рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року, однак не були відомі сторонам, так як ухвалою Вищого адміністративного суду України лише від 05 грудня 2013 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 pоку та залишено без змін постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2012 року про задоволення позову ОСОБА_2 Зазначені заявником обставини мають істотне значення для справи та істотно впливають на висновки суду, зроблені в рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами.

Зазначені обставини були викладені апеляційним судом в ухвалі від 17 листопада 2015 року, однак, суд першої інстанції проігнорував їх та за відсутності будь-яких законних підстав прийшов до висновку про не обґрунтованість заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Так, відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 серпня 2013 року, суд першої інстанції зазначив, що крім скасованого рішення селищної ради існує дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю, договір оренди земельної ділянки від 19 січня 2005 року, які є чинними, та технічна документація.

Однак, такі висновки суду першої інстанції є надуманими та такими, що не ґрунтуються на вимогам чинного законодавства.

Так, згідно пункту 42 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції на час прийняття рішення селищної ради про надання дозволу на будівництво) питання щодо затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Порядок отримання дозволів на будівництво об'єктів містобудування на момент виникнення спірних правовідносин було визначено Законом України «Про планування і забудову територій».

Так, відповідно до вимог ст. 24 вказаного Закону фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міської державної адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування (далі - дозвіл на будівництво). Фізичні та юридичні особи, заінтересовані в здійсненні будівництва об'єктів містобудування, подають письмову заяву про надання дозволу на будівництво до виконавчого органу відповідної ради або Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації.

До заяви додається документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або документ про згоду власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки. Перелік інших документів та матеріалів, необхідних для отримання дозволу на будівництво, які додаються до письмової заяви, порядок їх розгляду визначаються регіональними правилами забудови.

У разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта.

Порядок отримання дозволу на будівництво об'єктів фізичними або юридичними особами, які мають намір здійснити будівництво об'єктів на земельних ділянках, що належать їм за правом власності чи користування, відповідно до статті 24 Закону України «Про планування та забудову територій» було визначено в Типових регіональних правилах забудови, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 10 грудня 2001 року № 219, чинних на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідача (далі - Правила).

Згідно з пунктом 6.6 Правил перелік необхідних для отримання дозволу на будівництво документів та матеріалів, які додаються до письмової заяви забудовника, включає: витяг із рішення виконкому сільської, селищної чи міської ради про надання земельної ділянки з визначенням цільового призначення; - державний акт на право власності або право користування землею, акт установлення меж земельної ділянки в натурі; - економіко-фінансове обґрунтування проведення проектних і будівельних робіт (у разі необхідності кредитування); - для об'єктів виробничого призначення - техніко-економічне обґрунтування запланованого будівництва, для екологічно небезпечних об'єктів - висновок державної екологічної експертизи.

Враховуючи вищезазначене, для надання дозволу на виконання будівельних робіт необхідні відповідні документи, зокрема, документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або документ про згоду власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки. Оскільки такі документи були відсутні на момент надання дозволу Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт, посилання суду першої інстанції на чинні договір оренди земельної ділянки та дозвіл Інспекції є безпідставними.

Розглядаючи заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції зазначені обставини проігнорував та без будь-яких законних підстав вказав, що скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року не є достатньою підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Отже, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що є підставою для скасування ухвали суду та передачі заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2016 року скасувати та передати заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Яворський М.А.