Справа № 4-с/359/12/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в:

Наприкінці січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, яку обґрунтовує тим, що 21 вересня 2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 2-2070 про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/2 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 27.07.2011 року і до повноліття дітей. 02 листопада 2011 року по даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 29574859. 01 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Бориспільського МРУЮ із заявою про надання йому довідки-розрахунку заборгованості з аліментів та просив чітко визначити заборгованість за кожен період часу протягом якого не було сплачено ним, боржником на користь стягувача, з якого саме заробітку чи доходу розраховувалась заборгованість, зокрема з фактичного доходу боржника на момент нарахування аліментів (якщо боржник працював), з доходу, який він одержував на момент визначення розміру заборгованості (якщо на момент нарахування аліментів боржник не працював), або ж із середньої заробітної плати працівників для даної місцевості (якщо боржник не працював на час виникнення заборгованості і не працював на час визначення її розміру). 15 січня 2016 року він отримав довідку-розрахунок за №541 за період з 01.12.2015 року по 01.01.2016 року, в якому містились помилки щодо загальної суми заборгованості та в графі «сплачено» були відсутні відомості про сплату за грудень 2015 року, хоча ним буди подані квитанції за грудень на суму 1300 гривень і загальна сума заборгованості з аліментів склала 44097,35 грн. Коли він почав зясовувати, чому виникла така сума заборгованості то виявив, що неправильне нарахування ведеться вже досить давно, про що його ніхто не повідомив та не ознайомив. Він витребував та проаналізував усі довідки - розрахунки, починаючи з 27.02.2011 року та стверджує, що в довідках є помилки. А саме: в довідці-розрахунку від 11.12.2015 №535337 заборгованості з аліментів за період з 17.08.2015 року по 01.12.2015 року містяться помилки, в результаті чого сума заборгованості збільшена, оскільки не враховано, що за серпень-листопад 2015 року він сплачував на користь ОСОБА_3 аліменти, в тому числі в серпні 2000 гривень, у вересні 1000 гривень, в листопаді 500 гривень; в довідці-розрахунку від 27.02.2011 №13116,13117 допущена основна помилка, оскільки розрахунок заборгованості вівся з середньої заробітної плати по м. Бориспіль в 2011 році, що становила 4451,00грн., в той час, як він працював в ТОВ «ОСОБА_7 медіа груп» і його заробітна плата становила 1022,78 грн., про що було відомо державному виконавцю та було зазначено у виконавчому листі, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 15355,95грн., і це борг був перенесений до довідки-розрахунку від 15.01.2016 року №541.

Тому ОСОБА_1, з урахуванням заяви про зміну підстав скарги від 07 липня 2016 року (а.с. 147-150) просить суд визнати дії державного виконавця Вовк А.В., що полягають у неправильному розрахунку довідки №541 від 15.01.2016 року, що потягло неправильне нарахування заборгованості в розмірі 44097,35 гривень за період з 27.07.2011 року по 01.01.2016 року неправомірними та зобовязати державного виконавця Вовк А.В. здійснити перерахунок заборгованості з аліментів відповідно до виконавчого листа № 2-2070 від 21.09.2011 року, починаючи з 27.07.2011 року по 01.01.2016 року.

В судовому засіданні скаржник (боржник) ОСОБА_1 та його представник скаргу підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. ОСОБА_1 пояснив, що 02.11.2011 року він вже працював в ТОВ «ОСОБА_7 медіа груп». З 01.04.2014 року він став приватним підприємцем. Заборгованість по сплаті аліментів нарахована із розрахунку середньої заробітної плати по м. Бориспіль в розмірі 4451,00 грн. в 2014 році, а з 2015 року 5176,00 грн. Дані суми були враховані державним виконавцем. Довідка за 2012 рік була помилкова, оскільки розрахунок спочатку нараховувався по середньо статистичній заробітній платі, а не по фактичному заробітку. Крім того, в 2012 році Бориспільським міськрайонним судом Київської області прийнято рішення про стягнення з нього заборгованості по сплаті аліментів та неустойки.

Державний виконавець Вовк А.В. скаргу визнав частково та пояснив, що в довідці розрахунку не було взято до уваги факт офіційного заробітку ОСОБА_1 з якого мали вираховуватись аліменти і розрахунок проводився по середньо-статистичній заробітній платі по м. Бориспіль.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_8 щодо задоволення скарги заперечив та просить відмовити у задоволенні скарги Свої заперечення грунтує на тому, що на підставі вищезазначеної довідки розрахунку, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 07.06.2012 року було стягнуто неустойку зі сплати аліментів.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому за змістом ч.2 ст.384, ч.1 ст.385 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом встановлено, що 21 вересня 2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 2-2070 про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/2 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 27.07.2011 року і до повноліття дітей.

02 листопада 2011 року по даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 29574859.

01 грудня 2015 року боржник ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Бориспільського МРУЮ із заявою про обчислення заборгованості із сплати аліментів та надання боржнику довідки розрахунку з аліментів, в якій зазначив, що з січня 2015 року він постійно сплачує аліменти на користь стягувача у сумі ? частини від доходу, однак був період, коли він не мав можливості здійснювати оплату аліментів на користь стягувача, в звязку з чим в нього існує заборгованість за аліментами, чітко визначений розмір якої йому не відомий. Тому просив обчислити заборгованість зі сплати ним аліментів на користь ОСОБА_3, скласти обґрунтований розрахунок та повідомити боржника. Крім того, боржник просив, на час надання розрахунку чітко визначити заборгованість за кожен період часу, протягом якого не було сплачено боржником аліментів на користь стягувача, з якого саме заробітку чи доходу розраховувалась заборгованість, зокрема з фактичного доходу боржника на момент нарахування аліментів (якщо боржник працював), з доходу, який він одержував на момент визначення розміру заборгованості (якщо на момент нарахування аліментів боржник не працював), або ж із середньої заробітної плати працівників для даної місцевості (якщо боржник не працював на час виникнення заборгованості і не працював на час визначення її розміру) (а.с.37-39).

З довідки-розрахунку за №541 за період з 01.12.2015 по 01.01.2016 року, складеної державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_2 вбачається, що згідно попередньої довідки-розрахунку заборгованість станом на 01.12.2015 року складала 46325,75грн., а також, що боржником надано Книгу обліку доходів із зазначеним доходом з червня по грудень 2015 року та що стягувачем до відділу надано квитанції про сплату від 25.08.2015 на суму 2000,00 грн., від 24.09.2015 на суму 500грн., від 07.11.2015 року на суму 500грн. Крім того, державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості з аліментів за грудень 2015 року, виходячи з нарахованої заробітної плати 1400 гривень, з урахуванням ? частини доходу 700 гривень та прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 771,70 грн. та визначено заборгованість 771,60грн. (а.с.16). На підставі наведених даних державним виконавцем розраховано суму заборгованості в розмірі 44097,35грн., виходячи з розрахунку: 46325,75+771,60-2000,00-500,00=44097,35грн. Боржника зобовязано в десятиденний термін сплатити заборгованість по аліментах у розмірі 44097,35грн. та надати підтверджуючі документи про сплату до ВДВС Бориспільського МРУЮ (а.с.16).

Відповідно до вимог ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

За змістом ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч. 6 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Відповідно до ч. 8,9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець розяснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

У відповідності до розяснень викладених в п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справи від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії, або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особі державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, абоу позовному провадженні.

Відповідно до змісту ч.1-3 ст.195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Крім того, порядок проведення розрахунку заборгованості з аліментів державним виконавцем врегульовано «Інструкцією з організації примусового виконання рішень», затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованим 02 квітня 2012 року за №489/20802.

Так, за змістом п.7.13 вказаної Інструкції, державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

При цьому, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника (підпункт 7.13.1 п.7.13 Інструкції).

За змістом п.7.23 Інструкції, у випадку якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно, квитанції (або їх завірені копії) про перерахунок аліментів долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Судом встановлено, що заборгованість позивача зі сплати аліментів за період з 27.07.2011 року по 24.02.2012 року та за 2015 рік обчислювалась з середньої заробітної плати по м. Борисполю (а.с. 16,17,18,19,23, 40-41).

Проте, як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1, з 15.07.2011 року по 06.12.2013 року він працював на посаді директора в ТОВ «ОСОБА_7 Груп», де отримував заробітну плату в розмірі 1022,78 грн.(а.с.10).

Крім того, з доданих до скарги звітів про здійснені відрахування та виплати за місцем роботи боржника в ТОВ «ОСОБА_7 медіа груп» вбачається, що у період з квітня 2012 по грудень 2014 року з заявника ОСОБА_1 утримувались аліменти в розмірі 70% від заробітку, тобто крім щомісячних, визначених судом аліментів, також нарахована заборгованість з аліментів (а.с.12-14).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що за заявою стягувача як сторони виконавчого провадження, державний виконавець має обчислити розмір заборгованості із сплати аліментів, скласти відповідний розрахунок та повідомити про нього стягувачу і боржнику. При цьому розрахунок має відповідати вимогам, наведеним в «Інструкції з організації примусового виконання рішень», в тому числі розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Крім того, згідно з вищенаведеними вимогами підпункту 7.13.1 пункту 7.13 Інструкції, державний виконавець, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, розраховує заборгованість, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості, та після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Судом встановлено, що при виготовленні довідки-розрахунку заборгованості з аліментів №541 від 15.01.2016 року вищенаведених вимог щодо змісту та порядку складання розрахунку заборгованості державним виконавцем не було дотримано: не зазначено помісячно розрахунок заборгованості в зазначеній сумі 44097 гривень 35 копійок, тобто за весь період, протягом якого виникла така заборгованість, як про це було зазначено в заяві боржника від 01.12.2015 року.

Крім того, не було перевірено достовірність інформації про джерела доходів боржника за період з 21.11.2011 по 29.02.2012 року та з 01.01.2015 року по 12.03.2015 року та, у разі підтвердження достовірності такої інформації, не здійснено перерахунок заборгованості на підставі наданих боржником довідки про заробітну плату та книги обліку доходів.

Одночасно суд прийшов до висновку про безпідставність доводів заявника про те, що в довідці-розрахунку від 11.12.2015 №535337 заборгованості з аліментів за період з 17.08.2015 року по 01.12.2015 року містяться помилки, в результаті чого сума заборгованості збільшена, оскільки не враховано, що за серпень-листопад 2015 року він сплачував на користь ОСОБА_3 аліменти, в тому числі в серпні 2000 гривень, в вересні 1000 гривень, в листопаді 500 гривень, оскільки такі відомості мали подаватися боржником, який особисто здійснює перерахування аліментів, а натомість згідно з довідкою-розрахунком від 15.01.2016 (а.с.16) були надані стягувачем після видачі довідки-розрахунку за вказаний заявником період.

Слід також зауважити, що зі змісту вищенаведених вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень не вбачається обмежень у термінах, протягом яких державним виконавцем при примусовому виконанні рішення суду про стягнення аліментів може бути здійснений перерахунок заборгованості, у разі отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника, тобто мається на увазі, що це може бути здійснено у будь-який час до закінчення виконавчого провадження, а у разі спору - судом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки на даний час між сторонами виконавчого провадження виник спір щодо стягнення пені у звязку з наявною заборгованістю, розмір заборгованості може бути обчислений судом в порядку, визначеному ч.4 ст.195 Сімейного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.209, 210, 383-387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, що полягають у неправильному розрахунку довідки №541 від 15.01.2016 року, що потягло неправильне нарахування заборгованості в розмірі 44097,35 гривень за період з 27.07.2011 року по 01.01.2016 року - неправомірними.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 здійснити перерахунок заборгованості з аліментів відповідно до виконавчого листа № 2-2070 від 21.09.2011 року, починаючи з 27.07.2011 року по 01.01.2016 року.

Ухвала суду може бути оскаржена через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з моменту її проголошення до апеляційного суду Київської області.

Суддя В.В.Журавський