АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/2436/2017 Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року позивач ПАТ «Європейський газовий банк» звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог від 17.08.2015 року просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 384 720,21 грн., обґрунтовуючи тим, що 16.09.2010 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №311-160910, відповідно до умов якого позичальнику було відкрито відкличну відновлювану кредитну лінію, в межах якої надано кредитні кошти в сумі 240 000,00 грн. на строк з 16.09.2010 року по 16.09.2012 року зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 30% річних, при цьому 60% річних за період з 17.09.2012 року до дня фактичного погашення позикової (основної) заборгованості. ПАТ «Європейський газовий банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 05.08.2015 року становить 384 720,21 грн. та складається з: 132 442,58 грн. - непогашена заборгованість по основній сумі кредиту; 5830,07 грн. - пеня за процентами; 246 447,56 грн. - прострочена заборгованість за процентами.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» заборгованість за Кредитним договором №311-160910 від 16.09.2010 року станом на 05.08.2015 року в сумі: 132 442 грн. 58 коп. - заборгованість за кредитом, 246 447 грн. 56 коп. - прострочена заборгованість за процентами, 5 830 грн. 07 коп. - пеня за процентами, а всього 384 720 грн. 21 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3 847,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення простроченої заборгованості по процентах у розмірі 246 447 грн. 56 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні даної позовної вимоги, в іншій частині залишити рішення суду без змін, мотивуючи тим, що рішення в оскаржуваній частині необґрунтоване та незаконне, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновок суду про те, що грошові кошти у розмірі 246 447 грн. 56 коп. є процентами, не відповідає обставинам справи та п.п. 1.1., 3.1. кредитного договору, суд не надав оцінки доводам відповідача, що вказані грошові кошти є за своєю правовою природою пенею, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку, що ці грошові кошти є процентами та підлягають стягненню з відповідача.

Представник апелянта в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 6.09.2010 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 311-160910, відповідно до пп. 1.1, 3.1 якого відповідачу було відкрито відкличну відновлювану кредитну лінію, в межах якої надано кредитні кошти в сумі 240000,00 грн. на строк з 16.09.2010 року по 16.09.2012 року зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 30% річних, при цьому 60% річних за період з 17.09.2012 року до дня фактичного погашення позикової (основної) заборгованості.

Відповідно до пп. 1.1 кредитного договору позичальник зобов'язався повернути фактично отриманий кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, також пеню у порядку, розмірах, строках та у випадках, передбачених кредитним договором

Згідно з п. 7.2 кредитного договору у випадку порушення якого-небудь із зобов'язань по сплаті кредиту та/або відсотків за користування кредитом позичальник сплачує Банку за кожен випадок пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак,відповідач, скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов'язань, визначених договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих процентів за його користування, у зв'язку з чим станом на 05.08.2015 року заборгованість по даному договору становить 384720,21 грн. та складається з: 132 442,58 грн. - непогашена заборгованість по основній сумі кредиту; 5 830,07 грн. - пеня за процентами; 246 447,56 грн. - прострочена заборгованість за процентами.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що нарахування підвищених процентів з 17.09.2012 року до дня фактичного погашення позикової (основної) заборгованості є незаконним, фактично є завуальованою неустойкою, а тому в цій частині просить рішення скасувати та відмовити у стягненні підвищених процентів.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ст.. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами - ст.. 629 ЦК України.

Виходячи із принципу правомірності правочину, колегія суддів вважає, що сторони дійшли згоди щодо умов кредитування, визначили суму кредиту та процентів, які підлягають сплаті позичальником, позичальник погодився із такими умовами договору та виконував його, договір є чинним в тому числі і в цій частині, а тому вважати, що нарахування збільшених процентів є неправомірним, підстав немає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :