Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2796/17
Провадження № 2/376/1378/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Ярошенко С.М.,

при секретарі - Шумак Ю.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Сквирської райдержадміністрації Київської області, ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, призначення опіки,

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.

В позовній заяві позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київській області 12.09.2015 року.

Відомості про батька дитини внесені відповідно до ст.135 СК України.

З квітня 2017 року відповідач переклала всі обов'язки по утриманню та вихованню дитини на позивача та її чоловіка, ОСОБА_3, третю особу у справі.

Впродовж семи місяців відповідач з дитиною не зустрічається, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться станом здоров'я дитини, не бере участь у вихованні та матеріальному утриманні, не відвідує сина. ОСОБА_5 проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні.

Згідно висновку служби у справах дітей Сквирської райдержадміністрації Київської області від 14.11.2017 №731 року ОСОБА_1 може бути опікуном малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки має належні умови для виховання та проживання дитини.

З урахуванням наведеного, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити опіку над малолітнім та призначити її опікуном; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина, в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття,та судові витрати.

Позивач у попереднє судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у попереднє судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнає, заперечень не має.

Треті особи у попереднє судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи в їхній відсутності, позовні вимоги визнають.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київській області 12.09.2015 року (а.с. 12).

Відомості про батька дитини внесені відповідно до ст.135 СК України.

З квітня 2017 року відповідач переклала всі обов'язки по утриманню та вихованню дитини на позивача та її чоловіка, ОСОБА_3, третю особу у справі.

Впродовж семи місяців відповідач з дитиною не зустрічається, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться станом здоров'я дитини, не бере участь у вихованні та матеріальному утриманні, не відвідує сина. ОСОБА_5 проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні.

Згідно висновку служби у справах дітей Сквирської райдержадміністрації Київської області від 14.11.2017 №731 року ОСОБА_1 може бути опікуном малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки має належні умови для виховання та проживання дитини (а.с. 32).

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За змістом статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирiшуючи питання щодо розмiру алiментiв, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матерiальне становище дитини i платника алiментiв; наявнiсть в останнього iнших неповнолiтнiх дiтей, непрацездатних чоловiка, дружини, батькiв, повнолiтнiх дочки, сина; iншi обставини, що мають iстотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

За змістом ст.55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх.

Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

На підставі ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ст.244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Частиною першою статті 247 СК України визначено, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право: на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку; на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності; на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника.

Оскільки відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню та утриманню, суд вважає відповідно до вимоги п.1 ч.1 ст.164 СК України позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити опіку над малолітнім та призначити опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 640,00 грн. судових витрат.

Керуючись ст. 164-167,180-183,191,243,244,247 СК України,

ст. 58,60,62,63,67 ЦК України,

ст.10,60,79,88,130,174,212-215,218,367 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянку України, уродженку м.Сквира, Київської області, батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження №85, складений 06.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київській області.

Встановити над малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - опіку.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, жительку АДРЕСА_1, опікуном над малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м.Сквира, Київської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, щомісячно аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів проводити в особі опікуна, ОСОБА_1, починаючи з 24.11.2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ярошенко С.М.