Провадження №2/485/32/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Лисенка М.Є.,

при секретарі Бондаренко С.В.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 в м.Снігурівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2016 року позивач зверувся до суду з вказаним позовом. В якому послався на наступне.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18 січня 2015 року близько 20 години в м.Снігурівка Миколаївської області, спільно та попередньою змовою між собою, шляхом вільного доступу з колодязів кабельної каналізації телефонного електрозв"язку Херсонської дистанції сигналізації та зв"язку ДП "Одеська залізниця", прокладеної між будинками №№2-4 по вул.Інгулецькій, за допомогою секатору таємно викрали 50м телефонного кабелю марки ТПП-50х2 та 50м телефонного кабелю марки ТЗАШп 4х4.

Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2015 року та вироком апеляційного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Питання про матеріальні збитки, завдані засудженими ДП "Одеська залізниця", вироком суду не вирішено, відповідно до ст.1166 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 26379грн.91коп. відповідно до їх ступеня вини.

У судовому засіданні представник позивача заяві позовні вимоги підтримала повністю та просила про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 згідно письмових пояснень позовні вимоги позивача визнав повністю (вх.№970/17-вх. від 15.02.2017 року).

Відповідач ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях позовні вимоги позивача не визнав (вх.800/17-вх. від 08.02.2017 року).

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність відповідачів.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно п.25 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року №10 розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді.

Частиною 2 п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1989 року №3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" та п.10 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №116 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2011 року №1253, передбачено, що при визначенні розміру збитків при розкраданні враховуються фактичні витрати підприємства на відновлення пошкодження або придбання нових матеріальних цінностей та вартості робіт з відновлення.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов"язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як свідчить вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2015 року та вирок апеляційного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у таємному викраденні 18 січня 2015 року близько 20 години в м.Снігурівка Миколаївської області з колодязів кабельної каналізації телефонного електрозв"язку Херсонської дистанції сигналізації та зв"язку ДП "Одеська залізниця", прокладеної між будинками №№2-4 по вул.Інгулецькій, 50м телефонного кабелю марки ТПП-50х2 та 50м телефонного кабелю марки ТЗАШп 4х4 (а.с.9-17). Заподіяні Державному підприємству "Одеська залізниця" збитки склали 7640грн.

Вирок набрав чинності 28 жовтня 2015 року.

ПАТ "Укрзалізниця" є правонаступником ДП "Одеська залізниця".

Згідно довідки про вартість збитків від розкрадання кабелю, наданої позивачем, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року №116 "Про затвердження Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей" зі змінами від 16 грудня 2009 року №1393 (п.2 Порядку) розмір збитків, завданий відповідачами, нарахований відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України, з урахуванням витрат на відновлення та придбання нових матеріалів, та складає загалом 26390грн.96коп. (а.с.5).

Враховуючи, що майнова шкода відповідачами заподіяна ПАТ "Укрзалізниця" з їх вини, вони зобов'язані її відшкодувати у повному обсязі, а тому позовні вимоги позивача грунтуються на законі, знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення частково.

Посилання позивача про наявність підстав для застосування часткової відповідальності за завдану шкоду суд визнає таким, що не ґрунтується на законі та суперечить фактичним обставинам справи.

Згідно ст.1190 ЦК України особи, спільними діями яких завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до їхньої вини.

Як встановлено вироком суду, що набрав законної сили, засуджені (відповідачі) діяли за попередньою змовою, умисно і завдали шкоди ПАТ "Укрзалізниця" своїми спільними діями. Вироком суду ступінь вини кожного із засуджених у завданні шкоди юридичній особі не встановлена.

Суд стягує з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" заподіяну шкоду у сумі 26379грн.91коп. та на користь держави на підставі ст.ст.79, 88 ЦПК України судовий збір 640грн.

Керуючись ст. ст. 3,15, 57, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" на відшкодування завданої матеріальної шкоди у солідарному порядку 26379 (двадцять шість тисяч триста сімдесят дев"ять)грн.91коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять)грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти десяти днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але були відсутні при проголошенні рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ