У Х В А Л А

14 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - виконуючий обов'язки ректора Національного університету харчових технологій Українець А.І., про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом᾿янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року позов задоволено: визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України «Про дострокове розірвання контракту з ректором національного університету харчових технологій ОСОБА_4» № 591-к від 17 листопада 2014 року; визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України «Про виконання обов᾿язків ректора» № 592-к від 17 листопада 2014 року; поновлено ОСОБА_4 на посаді ректора Національного університету харчових технологій з 17 листопада 2014 року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року, рішення Солом᾿янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України «Про дострокове розірвання контракту з ректором національного університету харчових технологій ОСОБА_4» № 591-к від 17 листопада 2014 року і поновлення ОСОБА_4 на посаді ректора Національного університету харчових технологій з 17 листопада 2014 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення: на підставі статті 235 КЗпП України змінено формулювання причини дострокового розірвання контракту № 1-47 від 29 квітня 2011 року зазначеної в наказі Міністерства освіти і науки України «Про дострокове розірвання контракту з ректором національного університету харчових технологій ОСОБА_4» № 591-к від 17 листопада 2014 року та його звільнення, вказавши, що підставою для дострокового розірвання контракту № 1-47 від 29 квітня 2011 року та звільнення ОСОБА_4 з посади ректора Національного університету харчових технологій є абзац 1 пункту 26 контракту № 1-47 від 29 квітня 2011 року та стаття 7, пункту 8 статті 36 КЗпП України з підстав, передбачених пунктом 26 контракту (за обставин, передбачених трудовим законодавством), статті 7 КЗпП України порушення встановленого статтею 39 Закону України «Про вищу освіту» порядку обрання кандидатур претендентів на посаду керівника вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України «Про дострокове розірвання контракту з ректором національного університету харчових технологій ОСОБА_4» № 591-к від 17 листопада 2014 року та про поновлення на роботі, відмовлено.

У поданих до Верховного Суду України заявах про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій та залишення в силі рішення суду першої інстанції з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального права України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 7, частини 3 статті 40 КЗпП України.

На підтвердження зазначених підстав подання заяв про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року та постанову Верховного Суду України від 26 грудня 2012 року.

Перевіривши наведені в заявах доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, скасовуючи рішення суду першої інстанції та змінюючи формулювання причин дострокового розірвання контракту і відмовляючи в поновленні на роботі, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що підставою для дострокового розірвання контракту № 1-47 від 29 квітня 2011 року та звільнення ОСОБА_4 з посади ректора Національного університету харчових технологій є абзац 1 пункту 26 контракту № 1-47 від 29 квітня 2011 року та стаття <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_68/ed_2016_10_05/pravo1/KD0001.html?pravo=1>, пункт 8 статті 36 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_187/ed_2016_10_05/pravo1/KD0001.html?pravo=1>, порушення встановленого статтею 39 Закону України «Про вищу освіту» порядку обрання кандидатур претендентів на посаду керівника вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року, суд дійшов висновку про те, що звільнення позивача з посади завідувача складу військової частини на підставі статті 7 КЗпП України здійснено всупереч вимогам закону, оскільки припинення трудового договору, укладеного на невизначений строк, з підстави переведення Збройних Сил України чи інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу статтею 7 КЗпП України, чи іншими нормами законодавства України (окрім ст. 40 КЗпП України) не передбачено.

Отже, у справі про перегляд якої подано заяву та у справах, судові рішення в яких надано заявником для порівняння, наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Висновок щодо застосування статті частини 3 статті 40 КЗпП України зроблений в постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2012 року, на яку посилається у своїй заяві ОСОБА_4, не суперечить висновку зробленому судом касаційної інстанції у справі про перегляд якої подано заяву.

За викладених обставин вважати заяви ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - виконуючий обов'язки ректора Національного університету харчових технологій Українець А.І., про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
В.М. Сімоненко