АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1619/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 20 Коваль А. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н. І., Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М. М. Анкудінов О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката Білобабки Валентина Валентиновича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

в с т а н о в и л а :

у грудні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у травні 2015 року сторони досягли згоди про укладення договору купівлі-продажу належного відповідачу житлового будинку АДРЕСА_1. З метою укладення договору сторони звернулись до нотаріуса, яка повідомила, що укласти договір неможливо, так як майно перебуває в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, тобто є обтяження, яке виникло на підставі повідомлення від 20.11.1991 року, виданого Уманським Держбанком.

Відповідач попросила позивача передати їй кошти за продаж житлового будинку, про що вона напише розписку і, в свою чергу, видасть на ім'я позивача довіреність на розпорядження належним їй будинком. Також зобов'язалась в подальшому з'явитись в м. Умань та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. Позивач погодився і 26 травня 2015 року відповідач отримала від позивача кошти в сумі 35000 доларів США, про що в присутності двох свідків написала розписку.

Наступного дня відповідач у нотаріуса видала на ім'я позивача довіреність, якою довірила йому розпоряджатися її будинком. На підставі вказаної довіреності позивач зняв відповідача з реєстрації у вказаному будинку і звернувся до суду про зняття заборони відчуження з будинку. Рішенням суду від 17 червня 2015 року така заборона була знята.

Після цього позивач намагався зв'язатися з відповідачем, але та контакту уникала. Позивач, маючи довіреність, знову звернувся до нотаріуса з метою переоформлення права власності на будинок, але йому повідомили, що на будинок знову внесено заборону, але вже Уманською міською прокуратурою, яка, як з'ясувалось, наклала арешт на майно відповідача в межах кримінального провадження про обвинувачення відповідача у вчиненні майнових злочинів. Тому позивач позбавлений можливості набути право власності на будинок, за який передав відповідачу 35000 доларів США, не може укласти будь-який договір по відчуженню такого майна, не дивлячись на те, що цивільно-правові відносини між сторонами виникли до відкриття кримінального провадження.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_7 просив суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, який був укладений 26 травня 2015 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_10, дійсним.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_7 - адвокат Білобабка В.В. подав апеляційну скаргу та посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального і процесуального права при ухваленні рішення, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що 26 травня 2015 року ОСОБА_9 написала розписку, в якій зазначила, що продала свій будинок за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_7, та отримала за це грошову суму в розмірі 35 тисяч доларів США, що еквівалентно 770 тисячам гривень. Дана розписка написана в присутності двох свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 9).

27 травня 2015 року ОСОБА_9 видала ОСОБА_7 довіреність, якою уповноважила останнього зняти її з реєстраційного обліку в житловому будинку АДРЕСА_1, продати належний їй будинок АДРЕСА_1, вести від її імені справи у всіх судах. Довіреність видана на строк до 27 травня 2018 року і посвідчена нотаріально (а.с. 10-11).

Будинок АДРЕСА_1 Черкаської області належить на праві власності відповідачеві на підставі договору дарування від 20 жовтня 1988 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 жовтня 1997 року (а.с. 13-18).

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що розписка, складена відповідачкою 26.05.2015 року, не може вважатись договором купівлі-продажу житлового будинку, оскільки вона не містить усіх істотних умов такого договору, а також нотаріального посвідчення. Так, надана розписка лише підтверджує факт отримання відповідачкою ОСОБА_9 35 000 доларів США за проданий ОСОБА_7 будинок. Водночас, договір купівлі-продажу повинен створювати права та обов'язки для обох його сторін та містити підписи обох сторін.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відповідні докази факту ухилення відповідачки від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, що виключає можливість визнання дійсним договору на підставі ч. 2 ст. 220 ЦПК України.

Під час розгляду справи відповідачкою ОСОБА_9 було направлено суду заяву про розгляд справи без її участі та відсутності заперечень з приводу заявленого позову, що також не свідчить про ухилення відповідачки від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та відповідності висновків суду обставинам справи, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта не впливають на законність рішення суду та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції - залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката Білобабки Валентина Валентиновича - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :