АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1192/2010 Номер провадження 22-ц/786/340/17Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Триголова В.М.,

суддів: Одринської Т.В., Дорош А.І.

секретар: Діхтяр Т.В.,

з участю адвоката Марченко Г.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Київського районного суду м.Полтави від 23 березня 2010 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів та пені,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 23 березня 2010 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору № 66 к-ф від 16 квітня 2007 року на загальну суму 21 620, 07 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк» 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1820 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 13 грудня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення - відмовлено.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові банку в частині вимог до ОСОБА_3 відмовити. В обгрунтування апеляційної скарги відповідачка посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що між ВАТ АБ (зараз - ПАТ АБ) «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_4 16 квітня 2007 року було укладено кредитний договір № 66 к-ф про надання кредиту у сумі 30425 доларів США на строк з 16 квітня 2007 року по 15 квітня 2013 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 11,9% річних. Відповідач взяв на себе зобов"язання використати та повернути кредитні кошти у сумі 30425 дол. США не пізніше 16.04.2013 року згідно „Плану графіку погашення", а також сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно не пізніше останнього робочого банківського дня місяця, а також в день закінчення строку, на який надано кредит (а.с. 12-14).

Відповідно до п. 5.3 договору за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки.

16.04.2007 року між банком та ОСОБА_3 також було укладено договір поруки № 66 к-ф, відповідно до умов якого (п. 1.2) поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов"язань по кредитному договору.

По кредитному договору банк свої зобов"язання виконав, про що свідчить виписка з особового рахунку ОСОБА_4 (а.с. 17).

ОСОБА_4 взяті на себе зобов"язання належним чином не виконував, несвоєчасно погашав кредит, внаслідок чого станом на 21.10.2009 року сума простроченої заборгованості за кредитом склала 547,76 доларів США, сума несплачених процентів за користування кредитом становить 1826,36 доларів США, пеня 357, 83 доларів США. Загальна сума непогашеної простроченої заборгованості за кредитним договором становить 21620,07 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що у ОСОБА_4 утворилась заборгованість перед позивачем, у зв'язку з неналежним виконанням покладених на нього зобов'язань за кредитним договором № 66 к-ф від 16.04.2007 року, а ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_4 зобов'язань, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про можливість задоволення позову ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнення боргу з відповідачів.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неможливості нарахування пені в іноземній валюті з посиланням на положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та на правову позицію ВСУ у постанові по справі №3-29гс15 від 01.04.2015 року.

Згідно зістаттею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами статті 524 ЦК України, згідно з якою зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Тому стягнення заборгованості у іноземній валюті не суперечить вимогам чинного законодавства і відповідає умовам договору, який був укладений між сторонами у іноземній валюті ( в доларах США).

Окрім того, положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та правова позиція ВСУ висловлена у постанові по справі №3-29гс15 від 01.04.2015 року стосуються та поширюються на правовідносини, суб'єктами яких є лише підприємства, установи, організації та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.(згідно роз'яснень наданих Конституційним судом України у рішенні від 11.07.2013 року №7-рп/2013).

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування заочного рішення Київського районного суду м.Полтави від 23 березня 2010 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити

Заочне рішення Київського районного суду м.Полтави від 23 березня 2010 року - залишити без змін..

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.М. Триголов

Судді: (підписи) Т.В. Одринська

А.І. Дорош

З оригіналом згідно: В.М. Триголов