АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/382/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 23 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 та Фермерського господарства "Яцковиця" - ОСОБА_7 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинка-Агро" до ОСОБА_6, Фермерського господарства "Яцковиця", треті особи без самостійних вимог на предмет спору: відділ Держгеокадастру у Монастирищенському районі Черкаської області, Монастирищенська районна державна адміністрація в особі державного реєстратора про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації, визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ТОВ «Долинка Агро» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 березня 2006 року між ТОВ «Долинка-Агро» та ОСОБА_6 було укладено договір оренди землі площею 2,9623 га, в т.ч. ріллі 2,9623 га.

Договір оренди було укладено терміном на 4 роки 11 місяців та зареєстровано в Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 12 квітня 2006 року, термін дії договору до 12 березня 2011 року. Земельну ділянку за актом прийому-передачі об'єкта оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування 14 березня 2006 року.

Додатковою угодою до договору оренди землі від 27 листопада 2007 року, яка зареєстрована у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при держкомземі України», було внесено зміни до розділу «Строк дії договору» та викладено п.8 договору у наступній редакції: «8. Договір укладено на десять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». А отже, враховуючи дату реєстрації договору оренди та нову редакцію п.8 договору термін дії договору до 12 квітня 2016 року.

Позивач стверджує, що ОСОБА_6 з моменту вручення йому листа-повідомлення, відповіді на нього не надав та ніяким чином не повідомив про своє рішення щодо підписання додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди. Крім того, відповідач не заявляв вимог про повернення йому орендованої земельної ділянки, не повідомляв про передачу зазначеної земельної ділянки в оренду іншому орендареві, не скаржився про порушення чи неналежне виконання умов договору оренди землі ТОВ «Долинка-Агро», як орендарем за договором.

У звязку з чим просив суд визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору оренди землі укладеного між ОСОБА_6 та ФГ «Яцковиця».

Визнати поновленим з 12 квітня 2016 року по 12 квітня 2026 року договір оренди землі укладений між ТОВ «Долинка Агро» та ОСОБА_6 від 14 березня 2006 року.

Ухвалою суду від 18 серпня 2016 року замінено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційну службу Монастирищеннського районного управління юстиції Черкаської області на Монастирищенську районну державну адміністрацію в особі державного реєстратора.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_6, ФГ "Яцковиця" - ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що до даних правовідносин підлягає застосуванню ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки ОСОБА_6 у строки передбачені діючим законодавством не надіслав заперечення проти укладення та поновлення договору на новий строк, позивач продовжував користуватись земельною ділянкою відповідача, а тому такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Колегія суддів не погоджуються з даним висновком суду.

Встановлено, що 14 березня 2006 року між ТОВ «Долинка-Агро» та ОСОБА_6 було укладено договір оренди землі площею 2,9623 га, в т.ч. ріллі 2,9623 га.

Договір оренди було укладено терміном на 4 роки 11 місяців та зареєстровано в Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при держкомземі України», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 12 квітня 2006 року, термін дії договору до 12 березня 2011 року. Земельну ділянку за актом прийому-передачі об'єкта оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування 14 березня 2006 року.

Додатковою угодою до договору оренди землі від 27 листопада 2007 року, яка зареєстрована у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при держкомземі України», було внесено зміни до розділу «Строк дії договору» та викладено п.8 договору у наступній редакції: «8. Договір укладено на десять років.

1 липня 2015 року ТОВ «Долинка-Агро» направило на адресу ОСОБА_6 лист про бажання продовжити дію договору оренди землі так як товариство має переважне право поновлення його на новий строк.

8 вересня 2015 року ОСОБА_6 направив позивачу рекомендованим повідомленням лист в якому зазначив, що не бажає продовжувати строк договору оренди землі.

2 лютого 2016 року ОСОБА_6 повторно направив директору ТОВ «Долинка-Агро» лист, в якому просив до закінчення договору оренди землі передати йому земельну ділянку та про не бажання продовжувати договір з позивачем. 06.02.16 року товариство отримало цей лист під розписку.

25 березня 2016 року ОСОБА_6 підписав договір оренди з ФГ «Яцковиця», який 22 квітня 2016 року було зареєстровано в єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 29372335.

Позивач вважає, що він має переважне право на оренду земельної ділянки, так як після направлення ним пропозиції власнику землі про продовження договору оренди вони в місячний термін не отримали відповіді, а тому вважають що їх пропозиція була прийнята. По закінченню дії договору оренди землі вони продовжують використовувати земельну ділянку, відносно оренди якої виник спір. Тому вважаючи своє право порушеним ТОВ «Долинка-Агро» звернулось в суд з відповідним позовом.

Зазначені правовідносини регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України та Законом України «Про оренду землі».

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.13 ЗУ «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою.

Згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частинами першою-п'ятою ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч.1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Відповідно до поштового повідомлення такий лист з пропозицією поновити договір оренди на новий термін ТОВ «Долинка-Агро» направило на адресу ОСОБА_6 21 липня 2015 року, яке отримано останнім 23 липня 2015 року (а.с. 17).

5 вересня 2015 року ОСОБА_6 повідомив ТОВ «Долинка-Агро» що у звязку із закінченням строку дії договору оренди землі він не має намір його продовжувати та просив не здійснювати матеріальних затрат на обробіток грунту під урожай 2016 року, не здійснювати посів озимих культур та звільнити земельну ділянку не пізніше 12.04.2016 року (Т.1 а.с. 122).

За місяць до закінчення строку дії договору листом від 2 лютого 2016 року ОСОБА_6 в категоричній формі знову відхилив пропозицію ТОВ «Долинка-Агро» на поновлення договору оренди землі, посилаючись на те, що він як власник землі має право вибрати більш привабливу пропозицію на оренду землі (Т.1 а.с.124).

Колегія суддів вважає, що відповідач своєчасно повідомив позивача про відсутність бажання укладати договір на новий строк, і додаткова угода ним не була укладена з позивачем, тобто позивач станом на 14 березня 2016 року своє право на переважне укладення договору оренди з ОСОБА_6 не використав.

Висновок районного суду, що пропуск ОСОБА_6 місячного строку на надання відповіді на їх пропозицію про поновлення строку дії договору оренди є дією, що свідчить про прийняття їх пропозиції на поновлення строку дії договору є безпідставними.

Згідно п. 8 договору оренди землі від 14 березня 2006 року та додаткового договору від 21 листопада 2007 року визначено лише обовязок орендаря на повідомлення орендодавця у строк, не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору про свій намір продовжити договір. Цим самим договором та доповненням до нього не передбачено строків, у який повинні бути дані заперечення орендодавцем в разі його неприйняття пропозиції. Також в листі повідомленні від 1 липня 2015 року за №331 про пропозицію продовжити строк дії договору оренди землі ТОВ «Долинка-Агро» не розяснило ОСОБА_6 наявність законодавчо визначених строків в які він має право відхилити або прийняти пропозицію про поновлення договору оренди землі.

Колегія суддів вбачає, що незначне пропущення строку на подання заперечення про відхилення пропозиції на поновлення договору оренди землі, та не пізніше чим за місяць до його закінчення, не може порушити абсолютне право власника на своє волевиявлення в здійсненні права власності.

Встановивши відсутність у орендодавця волевиявлення на поновлення договору оренди землі, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність переважного права у позивача на поновлення договору оренди землі.

Правочин як вольова дія є поєднанням волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливе вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, визначеною ст. 627 ЦК України.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний документ.

Результати аналізу статей 202, 203, 215, 638 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про оренду землі" та ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" дають підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов, склали та скріпили підписом письмовий документ, у якому зафіксовані правові наслідки цього правочину.

Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

Тому станом на 25 березня 2016 року на час укладення та 22 квітня 2016 року - на час реєстрації договору оренди землі ОСОБА_6 з ФГ «Яцковиця» не було перешкод для укладення та реєстрації цього договору, так як договір оренди землі з ТОВ «Долинка-Агро» закінчився 14 березня 2016 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно визначається як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно; під нерухомим майном розуміються земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що користування земельною ділянкою позивачем після закінчення строку дії договору не може бути підставою для задоволення позову, так як таке користування суперечило волі відповідача ОСОБА_6 на час закінчення строку дії договору, відповідачем ОСОБА_6 укладено і зареєстрованого договір з іншим відповідачем ФГ «Яцковиця», а тому таке користування не може породжувати наслідків законності її використання позивачем та наявності обставин, які б свідчили про поновлення дії договору, укладеного з позивачем.

За таких обставин ухвалене у справі рішення першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Понесені апелянтами судові витрати при подачі апеляційної скарги за сплату судового збору підлягають стягненню з ТОВ "Долинка-Агро" відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, Фермерського господарства "Яцковиця" - ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2016 року у даній справі скасувати.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинка-Агро" до ОСОБА_6, Фермерського господарства "Яцковиця", треті особи без самостійних вимог на предмет спору: відділ Держгеокадастру у Монастирищенському районі Черкаської області, Монастирищенська районна державна адміністрація в особі державного реєстратора про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації, визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинка-Агро" на користь ОСОБА_6 та Фермерського господарства "Яцковиця" судові витрати в розмірі 3 031 грн. 60 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції

Головуючий :

Судді :