Справа № 663/2292/16-ц
Провадження № 2/663/72/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Скадовський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді Шульги К. М.,

секретаря Артеменка А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що згідно кредитного договору №4504-к від 26.05.2009 відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 14445,00 грн. строком на 6 років для газифікації вуличної мережі за адресою: АДРЕСА_1. З метою забезпечення виконання зобов'язань до цим договором 26.05.2009 між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено трьохсторонній договір поруки №4504-п. На підставі заяви ОСОБА_1 та умов кредитного договору позивачем було укладено договір підряду, за яким позивач виступив платником перед підрядником по газифікації вуличної мережі по АДРЕСА_1. Кредитні кошти було перераховано на рахунки підрядника платіжними дорученнями. На порушення умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 27.09.2016 виникла заборгованість загальною сумою 5285,80 грн., яка складається з наступного: 5159,77 грн. - основний борг; 11,07 грн. - відсотки за користування кредитом; 114,96 грн. - пеня. Просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у сумі 5159,77 грн. та судові витрати у розмірі 1450,00 грн.

Представник позивача за довіреністю Цвєткова І. І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягала на його задоволенні. У ході судового розгляду справи надала заяву про зменшення позовних вимог у зв'язку зі сплатою ОСОБА_1 частини боргу, просила стягнути залишок заборгованості у сумі 2 159,77 грн., відсотки - 11,07 грн., пеню 101,55 грн., а також судові витрати. У подальшому в судові засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зменшені позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_2, її представник адвокат Охлопков І. О. в судовому засіданні позов не визнали, надавши також письмові заперечення, в яких посилалися на незаконність та необґрунтованість вимог у частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у зв'язку з припиненням поруки.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.05.2009 між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4504-к, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 14445 грн. зі сплатою за користування кредитом 3% річних строком на 6 років для будівництва газопровідних мереж.

Крім того, 26.05.2009 між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі було укладено договір поруки №4504-п з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка виступила поручителем перед кредитною установою за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань, що виникають з кредитного договору.

Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок належним чином, у встановлений строк та відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в такій же сумі, в строк та в порядку встановленому договором. Якщо позикодавець не повернув суму позики, то відповідно до ст.625 ЦК України зобов'язаний нести відповідальність за порушення зобов'язання за прострочення платежу, а якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, та сплати процентів.

30.06.2016 на підставі заяви ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №4504-к від 26.05.2009, за умовами якої подовжено строк дії договору - визначено термін погашення заборгованості 7 років 16 днів. За встановленим графіком погашення заборгованості, визначено розмір та строки погашення заборгованості у період з 17.06.2016 по 31.12.2016. ОСОБА_1 було порушено умови додаткової угоди та положення графіку погашення заборгованості, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Згідно заяви по зменшення позовних вимог заборгованість станом на 28.10.2016 становить 2285,80 грн. та складається з наступного: 2159,77 грн. - основний борг; 11,07 грн. - відсотки за користування кредитом; 101,55 грн. - пеня.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення заборгованості задовольнити, стягнувши з ОСОБА_1 заборгованість за зазначеним кредитним договором загальною сумою 2285,80 грн.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку з поручителя ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до п.2.1. договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором погасити протягом 10 днів з дня отримання письмового повідомлення про заборгованість по кредитному договору №4504-к від 26.05.2009, а саме кредит у сумі 14445 грн., нараховані відсотки, пеню, інші платежі.

Відповідно до п.3.1 договору поруки він вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє до повного погашення заборгованості.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно абз.2 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року (далі - Постанова) при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Відповідно до абз.4 п.24 Постанови сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України.

Як вбачається з графіку погашення кредиту, ОСОБА_1 зобов'язана погасити кредит не пізніше 15.12.2015, а тому саме з цього часу обчислюється шестимісячний строк пред'явлення вимог до поручителя.

Докази погодження додаткової угоди з поручителем суду не надано.

Також суду не надано доказів реального направлення ОСОБА_2 та отримання останньою вимоги-претензії від 25.12.2015, на яку посилається позивач як на підставу обґрунтованості в частині вимог до поручителя.

Суд критично розцінює наявність тексту претензії вимоги та реєстрацію у журналі вихідної кореспонденції, які самі по собі не можуть бути доказом пред'явлення вимоги поручителю, як того вимагає чинне законодавство.

Оскільки позивач не надав суду докази про пред'явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, то сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії поруки, а є підставою для визнання відповідно ч.4 ст.559 ЦК України договору поруки, укладеного 26.05.2009 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, припиненим.

За наведених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжного доручення позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1450,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 130, 174, 212, 213-215, 294 ЦПК України, ст.ст.526, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі () заборгованість за кредитним договором №4504-к станом на 28.10.2016 у сумі 2285 (дві тисячі двісті вісімдесят п'ять) грн. 80 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Херсонського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі судові витрати в розмірі 1450 (одна тисяча чотириста п'ятдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя К. М. Шульга

Повний текст рішення

виготовлено 20.02.2017