АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар Чубрей І.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року у цивільній за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до Топорівської сільської ради, третя особа ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та Топорівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту родинних відносин,

встановила:

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичних фактів.

Вважає, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 відносилось до категорії робочих дворів та станом на 01 липня 1990 року по 15 квітня 1991 року в ньому проживало 5 осіб - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, що підтверджується довідкою сільської ради за №574.

№ 22ц/794/213/17 р. Головуючий у 1 інстанції Вівчар Г.А.

Категорія 69 Доповідач Кулянда М.І.

Посилається на те, що вказане будинковолодіння належить ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які безпосередньо приймали участь у будівництві вказаного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8, після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину, яку прийняла його дружина ОСОБА_9 та його донька ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_9, після її смерті відкрилась спадщина на 3/10 частини. Спадщину прийняла її донька, ОСОБА_11.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_11, спадщина після її смерті відкрилась на 3/5 частини будинковолодіння, яку прийняв її чоловік, ОСОБА_10, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 помер і все своє майно заповів ОСОБА_3.

Позивач вважає, що спадщина відкрилась в цілому на житловий будинок, а саме 6/8 частини, які спадкодавець успадкував після смерті дружини та 2/8 частини належить йому в будинковолодінні.

Просить суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

А також, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 перебував в зареєстрованому шлюбі з померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 і складається з житлового будинку літери «А», сараїв літер «Б», «В», літньої кухні літери «Г», погрібу літер «Пг», гаража літери «Д», вбиральні літери «Е», колодязя №1. огорожі №2-4.

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подав до суду зустрічний позов про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно

В позові посилався на те, що станом на 1990 - 1991 роки спірне господарство відносилось до колгоспного двору членами якого були ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4.

Вважає, що дане господарство належало всім членам даного господарства в рівних частках по 1/7 частині.

Просить суд визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право власності по 1/7 частині в будинковолодінні, яке знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_8 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 перебував в зареєстрованому шлюбі з померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 4/5 частини житлового будинку літери А, сараїв літер Б,В, літньої кухні літери Г, погрібу літер Пг, гаража літери Д, вбиральні літери Е, колодязя №1, огорожі №2-4 розташованого по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/5 частини житлового будинку літери А, сараю літер Б,В, літньої кухні літери Г, погрібу літер Пг, гаража літери Д, вбиральні літери Е, колодязя №1, огорожі №2-4 , який знаходиться по АДРЕСА_1.

В задоволенні решта позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено за недоведеністю.

На дане рішення ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року змінити і визнати за ОСОБА_3 право власності на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку літери А, сараїв літер Б та В, літньої кухні літери Г, погрібу літер Пг, гаража літери Д, вбиральні літери Е, колодязя №1, огорожі №2-4 , яке знаходиться по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки членами колгоспного двору станом на час його припинення було п'ятеро осіб - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, то вони мають рівні частки в спірному майні, тобто по 1/5, а подальше перетворення в робочий двір, не припинило частки ОСОБА_4 в розмірі 1/5, яка є предметом спадкування.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та грунтується на наявних у справах доказах та нормах матеріального права.

У справі встановлено, що членами колгоспного двору станом на час його припинення було п'ятеро осіб - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, вони мають рівні частки , тобто по 1/5.

Відповідно до технічного паспорту на спірне господарство до майна колгоспного двору, яке існувало на 1982 рік відносився житловий будинок літери «А», 1980 року забудови, сарай літери «В», 1975 року забудови, літня кухня літери «Г», 1975 року забудови.

Сарай літери «Б», 1987 року забудови, погріб літер Пг, , 1988 року забудови, гараж літери «Д», 1988 року забудови , вбиральня, колодязь №1 та огорожа № 2-4 відносився до суспільної групи робочого двору.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрилась спадщина на 1/5 частину, яку прийняли дружина ОСОБА_9 та донька ОСОБА_11

Після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, відкрилась спадщина на 3/10 частини, спадщину прийняла її донька, ОСОБА_11.

Після смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, спадщина відкрилась на 3/5 частини будинковолодіння, яку прийняв її чоловік, ОСОБА_10, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 помер і все своє майно заповів ОСОБА_3.

Спадщина відкрилась на 4/5 частини господарства, а саме на 3/5 частини, які спадкодавець успадкував після смерті дружини та 1/5 частки йому належить в колгоспному дворі.

Згідно ст.123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до вимого статей 123- 126 ЦК УРСР та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних в п. 10 постанови N 3 від 2 березня 1973 року «Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього» роз'яснив, що розмір частки колишнього члена колгоспного двору у спільному майні, яке належало колгоспному двору і збереглося після його перетворення в господарство робітників або службовців, встановлюється відповідно до ст. 123 Цивільного кодексу. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх його членів (в тому числі

непрацездатних і неповнолітніх), які не втратили право на частку в майні двору на час припинення останнього. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя.

Згідно положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників.

Господарства пенсіонерів, які не мають працюючих членів сім'ї відносяться до тієї суспільної групи, до якої ці особи відносилися до переходу на пенсію.

Таким чином, змістом указаних норм, господарства в яких є працюючі члени колгоспу відносяться до колгоспного двору незалежно від роду занять голови двору.

В справі встановлено, що на час створення спірного будинку (1975-1980) роки голова двору ОСОБА_8 був колгоспним пенсіонером, а його дружина, ОСОБА_9 член двору - працюючим колгоспником.(а.с.34).

Отже, спірне господарство за вказаний період відносилося до колгоспного двору, частки у майні якого набули члени двору, в тому числі ОСОБА_4 є рівними. Відповідно доводи апеляційної скарги про те, що за вказаний період господарство не відносилось до колгоспного двору є безпідставними. Подальше перетворення колгоспного двору в двір робітників не припинило право ОСОБА_4 на частку у спірному майні в розмірі 1/5.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис) М.І.Кулянда

Судді: (підписи) О.О.Одинак

Н.Ю.Половінкіна

З оригіналом згідно: