Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №332/2557/16 Головуючий у 1 інстанції: Федоренко О.І.
Провадження 22-ц/778/875/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого судді Кочеткової І.В.,

суддів Гончар М.С.,

Маловічко С.В.,

при секретарі Зубковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» про визнання незаконним розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що з 2008 р. працює у відповідача контролером лома та відходів металу копрового цеху. Розпорядженням виконуючого обов'язки директора з персоналу №2457-к від 02 червня 2016р. за неналежне виконання в повному обсязі функціональних обов'язків йому оголошено догану. Посилаючись на те, що сумлінно виконував свої функціональні обов'язки, трудову дисципліну не порушував, підстав для оголошення йому догани не було, просив суд на підставі ст.ст.141,149 КЗпП України визнати неправомірним та скасувати вказане розпорядження про оголошення йому догани, а скасувати рішення комісії по трудовим спорам від 04.07.2016 року, яка його скаргу на вказане розпорядження залишила без задоволення.

Рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 08 грудня 2016 року ОСОБА_3 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційної скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що травмонебезпечна ситуація для інспектора управління економічної безпеки ОСОБА_4. виникла внаслідок його недбальства. Стверджує, що функціональні обов'язки при розвантаженні автомобіля від металобрухту не порушив, чітко виконував вимоги інструкції, а небезпечна ситуація виникла внаслідок нехтування самим ОСОБА_4 вимог нормативних актів про охорону праці.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому 06.02.2007 року повістки про виклик до апеляційного суду. Представник позивача адвокат Яковлєва Т.В. направила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Колегія суддів на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України визнала причини неявки позивача у судове засідання неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 307, 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що при виконанні своїх функціональних обов'язків ОСОБА_3 допустив порушення трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку, а тому його правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Встановлено, що позивач з 2008 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працює контролером лому та відходів металу копрового цеху.

Спільним розпорядженням начальників управління економічної безпеки, управління якості і копрового цеху ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» від 09.04.2015 р. № 28/265 «Про приймання металовідходів, що надходять автомобільним транспортом від сторонніх організацій за якістю та кількістю» визначений порядок приймання металовідходів, послідовність дій відповідних працівників, тощо (далі - Спільне розпорядження). (а.с.53-62).

Згідно пункту 21.10 Спільного розпорядження №28/265 контролер брухту постановку автомобілю під вивантаження здійснює після вилучення талону у водія з наступним поверненням йому після повного вивантаження металовідходів. Пунктом 21.11. розпорядження передбачено, при наявності в автомобілі залишків металовідходів (повернення, проміжна перевірка, пр.) талон не видається. Контролер лома зобов'язаний повідомляти про залишки металовідходів старшого майстра зміни, майстра зміни або майстра підготовки виробництва для прийняття рішення (Відп.: контролер лому та відходів металу).

З текстом вказаного розпорядження позивач ознайомлений 21.04.2015 року, що підтверджується його підписом на листі ознайомлення і не оспорювалося ним в судовому засіданні (а.с.61 -зворот).

Інструкцією з охорони праці № 001-2011, затвердженої наказом голови правління ВАТ «Дніпроспецсталь» 22.12.2010 року за № 288, передбачено, що кожний робітник підприємства зобов'язаний турбуватися про особисту безпеку та здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання робіт або під час знаходження на території підприємства (п.2.28 Інструкції - а.с.66).

13 травня 2016р. позивач виконував свої функціональні обов'язки, а саме: здійснював контроль за вивантаженням із автомобіля з причепом вуглецевих металовідходів. На місці події при вивантаженні крім позивача знаходилася контролер ВТК підприємства ОСОБА_6 та позаштатний інспектор управлення економічної безпеки підприємства (УЕБ ) ОСОБА_4.

Після перевірки розвантаженого автомобіля ОСОБА_3 повинен повернути водію автотранспортного засобу талон, який свідчить, що автомобіль перевірено та водій може рухатися на іншу ділянку підприємства.

Проте, інспектор ОСОБА_4., який вважав, що автомобіль не повністю розвантажений, попередив ОСОБА_3 про свій намір оглянути автомобіль ще раз і у випадку виявлення залишків металу в кузові або в причепі, зафіксувати цей факт за допомогою відеокамери на мобільному телефоні. Коли ОСОБА_4. знаходився на причіпному пристрої між кузовом і причепом автомобіля, ОСОБА_3 повернув талон водію і автомобіль почав рухатися.

Внаслідок несподіваного для ОСОБА_4. руху автомобіля він втратив рівновагу, щоб не впасти з причіпного пристрою та не потрапити під колеса, змушений був схопитися за борти та випустив з рук телефон. Після його крику та крику контролеру ВТК, водій зупинив автомобіль.

Розпорядженням в.о. Директора підприємства по персоналу від 02.06. 2016р. за неналежне виконання у повному обсязі функціональних обов'язків , з посиланням на порушення п.21.10, 21-11 розпорядження №28/265 від 09.04. 2015 р. , п.2.28 інструкції з охорони праці № 001-2011, на ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Вказані фактичні обставини, які стали підставою для накладення стягнення, не заперечуються позивачем.

Доводи позивача про те, що він якісно перевірив розвантаження автомобіля від металовідходів, не бачив та не міг бачити дії ОСОБА_4., який без попередження, з власної ініціативи заліз між причепом та кузовом автомобіля, суперечать доказам у справі.

Судом першої інстанції правильно зроблено висновок про те, що відповідачем доведено вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку у зв'язку з недбалим виконанням службових обов'язків при здійсненні контролю за вивантаженням автомобіля.

З пояснень свідка ОСОБА_4. вбачається, що контроль за вивантаженням автомобіля позивач провів неякісно, оглянув кузов автомобіля крізь борти. Тому вказаний свідок зробив зауваження, з метою візуального огляду якості розвантаження кузову автомобіля ОСОБА_4. заліз на пристрій між причепом та кузовом автомобіля. В цей час ОСОБА_3 знаходився поруч, тому не міг не бачити місце знаходження ОСОБА_4.

Між тим, не переконавшись у закінченні інспектором огляду автомобіля ОСОБА_3 повернув талон водію, який почав рухатись, внаслідок чого для свідка виникла реальна загроза життю.

Пояснення свідка про події під час розвантаження автомобіля узгоджуються з подіями, які зафіксовані на відеозапису камер спостереження місця вивантаження автомобіля. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 належного огляду автомобіля не робив, під час початку руху автомобіля ОСОБА_4. знаходився на причіпному пристрої.

Аналіз доказів у справі свідчить про те, що внаслідок не виконання позивачем у повному обсязі вимог щодо контролю за якістю вивантаження автомобілю, не здійснення якісного огляду кузову, інспектор управлення економічної безпеки підприємства свідок ОСОБА_4. зробив йому зауваження. З метою перевірки якості розвантаження особистим оглядом кузову ОСОБА_4. заліз на пристрій між кузовом та причепом . В цей час ОСОБА_3, не дочекавшись наслідків огляду автомобіля інспектором, повернув талон водію, що у подальшому стало причиною загрози життю вказаного свідка.

Встановивши вказані обставини події, адміністрація підприємства дійшла обґрунтованого висновку про порушення контролером ОСОБА_3 вимог п.п. 21.10 та 21.11 Спільного розпорядження 09.04. 2015 р. № 28/ 265 , якими встановлено порядок огляду контролером автомобілів при розвантаженні металобрухту та часу повернення талонів водіям автомобіля.

Згідно з Робочою інструкцію №4 10/4 , затвердженою начальником копрового цеху, з якою ознайомлено позивача , контролер лома та відходів металу повинен знати та виконувати інструкції з охорони праці та техніки безпеки ( а.с. 93-95).

Інструкцією з охорони праці, яка діє на підприємства та яку повинен виконувати позивач, у п. 2.28 на кожного робітника підприємства покладено обов'язок, у тому числі забезпечити безпеку людей на своєму робочому місці ( а.с. 66).

Як вбачається з матеріалів справи, повертаючи талон водію, тобто фактично дозволяючи водію автомобіля рухатися, ОСОБА_3 вимог інструкції з охорони праці не дотримався, оскільки його згода на рух автомобілю дана під час, коли інший працівник - інспектор ОСОБА_4. знаходився у небезпечному стані.

Викладене свідчить, що підстав вважати необґрунтованим дисциплінарне стягнення, а відтак і рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог, не вбачається.

Відповідачем стягнення накладено з дотриманням вимог ст. 147, 147-1 , 148 та 149 КЗпП України, уповноваженою особою після отримання письмових пояснень позивача та перевірки обставин справи у строк , який не перевищує місяця після вчинення проступку. Вказані обставини не ставилися під сумнів ОСОБА_3 в місцевому суді та в апеляційній скарзі.

При накладені стягнення посадовою особою відповідача враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, взято до уваги , що недбалим виконанням службових обов'язків та недотримання вимог щодо охорони праці здоров'я та життя іншого працівника підприємства були поставлені під загрозу.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права являються неспроможними.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, дав належну оцінку наданим доказам в їх сукупності та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: