Справа № 466/4369/12 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/1456/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Крайник Н.П.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3, представника ЛКП «Зелений Львів» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 5 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Кортумівка» Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» про стягнення заборгованості по заробітній платі, моральної шкоди, зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 03 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства «Кортумівка» Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» (ідентифікаційний код юридичної особи 32327893, м. Львів, вулиця Замарстинівська, 167А, 79058) в користь ОСОБА_2 16 200,37 грн. заборгованості по заробітній платі, 23 578,73 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 3 000 грн. моральної шкоди; всього - 42 779,10 грн. Стягнуто з Дочірнього підприємства «Кортумівка» Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» (ідентифікаційний код юридичної особи 32327893, м. Львів, вулиця Замарстинівська, 167А, 79058) 535,09 грн. судового збору в дохід держави. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року касаційну скаргу Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» задоволено частково, рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 березня 2016 року у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в іншій оскаржуваній частині рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 березня 2016 року залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Посилається на те, що ДП «Кортумівка» ЛКП «Зелений Львів» з травня 2009 року по день звільнення не виплатило належну їй заробітну плату. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлені в ухвалі про перегляд попередніх судових рішень у цій справі в касаційному порядку. Звертає увагу на те, що нею були подані докази, якими обґрунтовувалась правомірність її позовних вимог та які підтверджують факти порушення відповідачем її трудових прав. Вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення цих доказів до уваги не взяв, на надав їм належну правову оцінку, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року законність і обґрунтованість рішення суду перевіряється у частині відмови у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ЛКП «Зелений Львів» - ОСОБА_4 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.09.2005 року між ЛКП «Зелений Львів», як засновником Дочірнього підприємства «Кортумівка», та позивачкою ОСОБА_2 було укладено контракт (далі-Контракт), відповідно до якого остання призначена на посаду директора (керівника) ДП «Кортумівка» на строк з 05.09.2005 року до 05.09.2009 року (п. 6 Контракту «Термін дії та інші умови контракту»). Наказом Департамента містобудування Львівської міської ради № 66 від 23.03.2009 року директору ЛКП «Зелений Львів» наказано розпочати роботу по реорганізації шляхом приєднання Дочірнього підприємства «Кортумівка» до ЛКП «Зелений Львів» та завершити процес приєднання до 10.09.2009 року.

В липні 2009 року ЛКП «Зелений Львів» було надіслано повідомлення ОСОБА_2 про те, що її буде звільнено 04.09.2009 року відповідно до п. 6.1. Контракту та згідно п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у звязку із закінченням строку дії контракту.

01 вересня 2009 року ЛКП «Зелений Львів» надіслано позивачу наказ № 110-К про припинення трудового договору, відповідно до якого причиною звільнення позивачки є п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України в зв`язку з закінченням строку строкового трудового договору контракту.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

Висновки суду достатньо мотивовані та підтверджені дослідженими доказами.

Відповідно до ст. 3.3. Статуту ДП «Кортумівка» ЛКП «Зелений Львів» підприємство здійснює свою діяльність і несе за неї повну відповідальність перед державою та засновником, тобто ЛКП «Зелений Львів».

Згідно п. 3.6. Статуту підприємство має самостійний баланс, оборотні та основні засоби, діє на основі повного господарського розрахунку і самоокупності, включаючи валютну самоокупність та самофінансування.

Відповідно до п. 3.10. Статуту підприємство на засадах повного господарського розрахунку забезпечує самоокупність (у тому числі валютну), фінансування витрат на вдосконалення основної діяльності, соціальний розвиток і матеріальне стимулювання працівників за рахунок власних коштів повністю відповідає всім належним йому майном та коштами за результати своєї виробничо-господарської діяльності та виконання своїх зобов`язань.

Згідно з п. 1.3. Статуту підприємство володіє, користується, розпоряджається майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та Статуту.

Відповідно до п. 5.5., 5.7.2. Статуту керівництво поточною діяльністю підприємства здійснює директор. Директор має право розпоряджатися майном і коштами, переданими підприємству.

Згідно з п. 5.9. Статуту Директор несе повну відповідальність за стан фінансово господарської та виробничої діяльності підприємства, збереження майна, дотримання чинного законодавства.

Відповідно до п. 6.2., 6.3. Статуту кошти підприємства утворюються за рахунок прибутків, отриманих в ході господарської діяльності підприємства. Прибуток підприємства використовується на покриття матеріальних витрат, сплату податків у бюджет у встановленому законодавством порядку, здійснення обов`язкових платежів їх відрахувань.

Згідно п. 2.1. Контракту керівник зобов`язаний: забезпечувати своєчасне і повне внесення платежів до бюджету, включаючи внески до Пенсійного фонду, державних цільових фондів, виплату заробітної плати працівникам, дотримання погодженого графіка погашення відповідної заборгованості.

Відповідно до п. 3.1. Контракту за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, Керівникові нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного Підприємством в результаті його господарської діяльності, виходячи з установлених Керівнику посадового окладу в розмірі, передбаченому наказом управління інженерного господарства Львівської міської ради, премії, доплат і надбавок.

Крім того, з Контракту вбачається, що ОСОБА_2 призначена на посаду директора ДП «Кортумівка», це підприємство має самостійний баланс, оборотні та основні засоби, діє на основі повного господарського розрахунку і самоокупності, забезпечує соціальний розвиток і матеріальне стимулювання працівників за рахунок власних коштів, керівництво поточною діяльністю підприємства здійснює директор, який має право розпоряджатися майном і коштами, переданими підприємству. Директор несе повну відповідальність за стан фінансової, господарської та виробничої діяльності підприємства, дотримання чинного законодавства. Керівник зобов`язаний забезпечувати своєчасну виплату заробітної плати працівникам, дотримання погодження графіка погашення відповідної заборгованості.

Відповідно до положень ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи положення Статуту ДП «Кортумівка» ЛКП «Зелений Львів» та Контракту укладеного між позивачкою та третьою особою ЛКП «Зелений Львів» правильним є висновок суду першої інстанції, що саме ОСОБА_2 була відповідальною за нарахування та виплату заробітної плати, а обставини на які посилається ОСОБА_2 входили до її обов»язків і вона, як керівник підприємства зобов`язана була їх належно виконувати, в зв»язку з чим відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Посилання ОСОБА_2 і її представника при апеляційному розгляді на тривалу непрацездатність і відсутність на роботі, не можуть прийматись до уваги, оскільки не були підставою позову та в доводах апеляційної скарги не зазначені. А посилання на ліквідаційну процедуру є безпідставним, так як повноваження до голови ліквідаційної комісії перейшли лише з 17.08.2009 року, тобто безпосередньо перед звільненням 04.09.2009 року при тому, що заборгованість по заробітній платі виникла ще до 17.08.2009 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 5 жовтня 2015 року в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодуванні моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Крайник Н.П.