Справа №549/49/17
Провадження №2/549/43/17
УХВАЛА

22 лютого 2017 року суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Крєпкий С.І. розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «комерційного банку «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») про забезпечення позову,

встановив:

Ухвалою Чорнухинського районного суду від 22.02.2017 відкрито провадження у цивільній справі №549/49/17 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37 734,03 гривень.

З метою забезпечення позову позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» одночасно подано заяву про накладення арешту на майно відповідача, а саме на будинок по вул.Заяма, 7 в с.Піки-Удайські Чорнухинського району Полтавської області, та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження.

В обгрунтування заяви посилається на те, що відповідач протягом тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання, внаслідок чого виникла заборгованість, а найчастіше за порушенням зобовязань перед банком відбувається вчинення відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення банку змоги задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна й коштів.

Вважають, що у разі невжиття заходів забезпечення позову забезпечення позову може у майбутньому зробити неможливим виконання.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява не підлягає задоволенню наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1-3 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч.3 статті 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту ст. ст. 152 -154 ЦПК України вбачається, що забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом та на його користь рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як вбачається з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.10.2016 ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, належить на праві приватної власності будинок по вул.Заяма, 7 в с.Піки-Удайські Чорнухинського району Полтавської області, загальною площею 43,2 кв.м, житловою 17,3 кв.м. Загальна вартість нерухомого майна станом на 26.09.2007 становить 18 236 гривень.

Разом з тим, всупереч вимог ст.10 ч.3, ст.60 ч.1,2 ЦПК України ПАТ КБ «Приватбанк» не надано доказів того, що відповідач відчужує майно або має намір провести його відчуження, що існує реальна загроза невиконання рішення суду про стягнення заборгованості при їх доведеності.

Припущення позивача стосовно того, що відповідач може здійснити заходи щодо передачі майна, коштів третім особам, їх переховування є необгрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151 153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя