У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до управління освіти Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про поновлення на роботі за касаційною скаргою управління освіти Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 16 грудня 2015 року управлінням освіти Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області видано наказ № 846-К «Про звільнення», згідно з яким її звільнено з посади директора Углянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, а саме, що нею не було забезпечено навчально-виховний процес у школі - доступ учнів до класних приміщень (двері шкоди були зачинені), діти на холоді гуляли по подвір'ї та, нібито, її вчинок сприяв зриву навчально-виховного процесу.

Вважаючи звільнення її з роботи незаконним, ОСОБА_4 просила суд скасувати наказ начальника управління освіти Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 16 грудня 2015 року № 846-К і поновити її на посаді директора Углянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ начальника управління освіти Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 16 грудня 2015 року № 846-К про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Углянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Углянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі.

У касаційній скарзі управління освіти Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що звільнення позивача є незаконним.

За положеннями п. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

За змістом указаної норми підставою для звільнення є вчинення особою разового грубого порушення трудових обов'язків, а не триваючого, зокрема, неналежне виконання своїх обов'язків тощо.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Крім того, звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, викладених у ст. ст. 148, 149 КЗпП України.

Зокрема, у п. 1 ст. 41 КЗпП України йдеться про разове грубе порушення трудових обов'язків, а не про тривале, системне, що могло бути підставою для звільнення за інших підстав.

Оскільки в діях ОСОБА_4 не встановлено одноразового грубого порушення трудових обов'язків, яке може бути підставою для звільнення її з роботи за п. 1 ст. 41 КЗпП України, суди дійшли правильного висновку про визнання незаконним наказу начальника управління освіти Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 16 грудня 2015 року № 846-К про звільнення позивача з роботи та поновлення ОСОБА_4 на роботі.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління освіти Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області відхилити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель С.П. Штелик