Провадження №2/522/96/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

«20» січня 2017 року

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 287 906,68 гривень, на обґрунтування чого посилався на наступне. 18 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00, відповідно до якого банк надав відповідачу суму кредиту в розмірі 49 950,0 доларів США на строк з 18 червня 2007 року до 18 червня 2014 року. Банк повністю та у встановлені строки виконав свої зобовязання за кредитним договором. Між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених вказаним договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором. Проте, позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 31 липня 2015 року, за відповідачем наявна заборгованості у розмірі 2 287 906,68 гривень, внаслідок чого позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідач у судове засідання не зявився, відповідно до письмових заперечень проти позову заперечував проти суми боргу, яка вказана у розрахунку заборгованості, наданої суду банком з огляду на його необґрунтованість.

Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 18 червня 2007 року укладено договір про надання споживчого кредиту №0.

Як слідує з виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», 08 грудня 2011 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого продавець Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» погоджується продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», а покупець цим погоджується придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі. Права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця з рахуванням інших зобовязань продавця та покупця, викладених у цьому договорі, зобовязання продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаним з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття.

Відповідно до акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, складеного 04 січня 2012 року, ПАТ «Дельта Банк» прийнято документи щодо стягнення заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0.

Відповідно до розділу 1 кредитного договору № 0 від 18 червня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 49950,0 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 18 червня 2014 року зі сплатою 12,5% річних за користування коштами.

Факт отримання грошових коштів ОСОБА_1 за цим кредитним договором підтверджується заявою на видачу готівки 19 від 18 червня 2007 року, відповідно до якої відповідач отримав 49950,0 доларів США, що на день отримання цих коштів становило 252 247,5 гривень.

Проте, відповідачем ОСОБА_1 не виконані умови п. 4.1. договору, відповідно до яких відповідач зобовязаний погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі на рахунок, вказаний у цьому договорі, що не заперечується власне й відповідачем.

Отже, відповідачем не виконані умови договору в частині обовязку з повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом у встановлені договором строки, що призвело до нарахування банком штрафних санкцій та утворенню значної за розміром заборгованості відповідачів перед позивачем.

Як наполягає сторона позивача на підставі наданого суду ПАТ «Дельта Банк» розрахунку заборгованості за кредитним договором №0 станом на 31 липня 2015 року така заборгованість складає 80688,17 доларів США та 544092,1 гривень, в тому числі:

- заборгованість за тілом кредиту 36009,26 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 778 224,03 гривень;

- заборгованість за відсотками 44678,91 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 965 590,55 гривень;

- пеня 510 428,72 гривень;

- 3% від простроченої заборгованості за тілом кредиту 19 718,66 гривень;

- 3% від простроченої суми заборгованості за відсотками 13 944,72 гривень.

Разом за кредитним договором заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31 липня 2015 року склала 2 287 906,68 гривень.

Проте, суд зобовязаний критично оцінити наданий стороною позивача розрахунок з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Враховуючи часткове визнання позову відповідачем та клопотання про витребування доказів, з метою встановлення дійсного розміру заборгованості, ухвалою суду від 6 листопада 2015 року від ПАТ «Дельта Банк» витребувано копії документів, які стали підставою для укладення кредитного договору та його обслуговування, а також виписку по руху коштів за таким кредитним договором (а.с. 57).

Крім того, представник позивача неодноразово викликався до суду для дачі особистих пояснень у цій цивільній справі. Проте, такі законні вимоги суду позивачем не виконані, суду не надано належно обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором та належних доказів на його підтвердження.

Оцінюючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає його неналежним та недостатнім доказом, так як він не містить всієї необхідної інформації для перевірки розміру нарахованої заборгованості, у тому числі всіх її складових.

Так, з наданого банком розрахунку неможливо встановити тривалість періоду заборгованості відповідача, в тому числі простроченої заборгованості як за тілом кредиту, так і за відсотками, а також обрахунку пені та трьох відсотків річних.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість наданого суду розрахунку заборгованості та його неналежність в якості доказу заявлених позивачем вимог. Суду не надано на підтвердження розрахунку будь-яких виписок з рахунку відповідача на підтвердження чи спростування останнім погашення заборгованості у той чи інших період. Враховуючи відсутність детального обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, невиконання вимог ухвали суду про забезпечення доказів шляхом витребування копії кредитної справи ОСОБА_1 та бухгалтерської документації, заперечень відповідача щодо такого розрахунку, суд не в змозі перевірити правильність проведеного обрахунку заборгованості, з огляду на що вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк».

Резюмуючи, суд має констатувати, що позивачем не надано первинні бухгалтерські документи на підтвердження заявлених вимог, при цьому, розрахунок, складений позивачем та не підтверджений іншими доказами, є документом, складеним самим позивачем, що не може свідчити про його однозначно обєктивний та незаперечний доказовий характер.

Згідно з п.п. 6, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 209 року «Про судове рішення в цивільній справі» при ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Щодо неподання оригіналів доказів та неможливості їх дослідження в судовому засіданні.

При цьому, за правилом ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Таким чином, враховуючи наявність клопотань сторони відповідача про забезпечення доказів, ухвали суду про витребування доказів від позивача та виклику останнього в судові засідання для дачі особистих пояснень, а також подання ПАТ «Дельта Банк» документів на підтвердження своєї позиції в копіях, заява позивача про розгляд справи за його відсутності не звільняє останнього від процесуального зобовязання представлення в судовому засіданні оригіналів доказів для їх дослідження та огляду в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.

За правилом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У цьому випадку судом не встановлено обставин, за яких позивач може бути звільнений від доказування обставин, на які він посилається.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 16, 526, 553, 554, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 110, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

20.01.2017