АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/7043/16-ц Головуючий суддя І інстанції Курганникова О. А.
Провадження № 22-ц/790/1476/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: поділ майна подружжя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубний Р.М.

суддів: Гуцал Л.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря: Пашнєвої Ю.Є. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя,-

встановила:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи який зазначив, що з 27 липня 2002 року до 20 серпня 2013 року перебував з відповідачкою ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними за спільні кошти було придбано наступне майно виробництва «Цептер» : - систему для очищення та збагачення повітря «Р 503 Therapy AIR», систему світлотерапії «Біопторн Компакт ІІІ», систему для очищення води «Еро 62 ЕЕЕ Цептер» та кавовий сервіз «Модерн». Посилаючись на те, що відповідач не визнає його право власності на вказане майно, ОСОБА_1 просив в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на систему для очищення та збагачення повітря «Р 503 Therapy AIR», систему світлотерапії «Біопторн Компакт ІІІ», кавовий сервіз «Модерн» загальною вартістю 653 дол. США, що становить 3476 грн. 59 коп., а ОСОБА_2Д виділити систему для очищення води «Еро 62 ЕЕЕ Цептер» вартістю 859 доларів США, що становить 4578 грн. 47 коп., стягнути на його користь компенсацію у розмірі 548 грн. 99 коп.

Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений ним позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів наявності у відповідача на час розірвання шлюбу та розгляду справи судом спірного майна, у звязку з чим відсутні правові та фактичні підстави для його поділу.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Судовим розглядом встановлено, що з 27 липня 2002 року до 20 серпня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

25 січня 2004 року ОСОБА_1, як презентант Дочірнього підприємства «Цептер Інтернаціональ Україна», було укладено з ДП «Цептер Інтернаціональ Україна» договір № 3303016, за умовами якого він придав систему для очищення та збагачення повітря «PWC 503-86 Therapy AIR» вартістю 653 у.о., яку ОСОБА_1 зобов`язався сплатити у строк до 25 листопада 2004 року.

Того ж дня між тими самими сторонами було укладено договір № 3303018 на придбання продукції «E-RO-62EEE Cob, Е -101-Сх2, Е305х2, Е-320х2», кавового сервізу «Модерн» загальною вартістю 859 у.о. Вказану суму ОСОБА_1 зобов`язався сплатити частинами у строк до 25 листопада 2004 року.

За накладною № 0183914/3303016(1)/4593 ОСОБА_1 отримав товар «Біоптрон Компакт», «Therapy AIR», «Модерн» загальною вартістю 3 476 грн. 59 коп.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 60 СК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначила, що спірного майна за місцем її проживання немає, його місцезнаходження їй невідоме.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Встановлено, що місце проживання позивача ОСОБА_1 з 23 лютого 1976 року зареєстроване у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1. Ця ж адреса місця проживання позивача зазначена в договорах, укладених ним з ДП «Цептер Інтернейшнл Україна». Місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є квартира АДРЕСА_2.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова було частково задоволено позов ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя. Спірне майна позивачем у вказаній справі не зазначалось, позовних вимог щодо його поділу заявлено не було.

Отже, не встановивши на підставі належних та допустимих доказів факт наявності у відповідача спірного рухомого майна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для його поділу та задоволення відповідної позовної заяви ОСОБА_1

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді