Справа № 755/1007/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Краснової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, зацікавлена особа: ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зняття арешту та заборони на відчуження автомобіля НОМЕР_1 який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданий ВРЕВ-4 УДАІ в м. Києві.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що в квітні 2016 року звернувшись до органів МРЕВ з метою зняти з обліку автомобіль НОМЕР_1, йому було відмовлено з посиланням на винесену постанову ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ВП № 42744677 від 30.04.2014 року ,, Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" на підставі постанови ПС1№ 229571 від 26.01.2014 року виданої ДАІ про стягнення штрафу у сумі 850 грн.

Суму штрафу було сплачено, що підтверджується копіями квитанцій про сплату від 12.05.2014 року на суму 425 грн. та 17.06.2014 року на суму 850 грн.

18.06.2016 року до ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було надіслано рекомендований лист з копіями квитанцій.

Відповідно до листа старшого державного виконавця Дніпровського РВДВС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві Федоріна А.М. 27.06.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Документообіг відділу за перебігом терміну зберігання відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року було знищено.

Позивач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи в судове зсідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_1.

Постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ВП № 42744677 від 30.04.2014 року на підставі постанови ПС1№ 229571 від 26.01.2014 року виданої ДАІ про стягнення штрафу у сумі 850 грн. було накладено арешт та заборону на відчуження всього майна ОСОБА_1

Суму штрафу було сплачено позивачем ОСОБА_1, що підтверджується копіями квитанцій про сплату від 12.05.2014 року на суму 425 грн. та 17.06.2014 року на суму 850 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги підлягають до задоволення.

Закон України «Про виконавче провадження», який діє на даний час набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, тому на дані правовідносини не поширюється, а застосовується Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «По виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 с. 50 Закону України «По виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За приписами ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно ст. 60 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно до положень ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним.

Частина 1 статті 321 ЦК України наголошує на тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Порядок зняття арешту визначений статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи наявність накладеного арешту на автомобіль, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачем було сплачено штраф, а після повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець повинен був скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт та заборону на відчуження транспортного засобу боржника , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 321,317,319 ЦК України, ст.ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, зацікавлена особа: ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження з автомобіля НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1, накладений постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ВП № 42744677 від 30.04.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :