13.09.2017 Єдиний унікальний номер 205/2677/17
Єдиний унікальний номер № 205/2677/17
Провадження № 2/205/2029/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Сахончик Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.05.2017 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.10.2009 року по 02.03.2015 року. Від сумісного шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на дитину у встановленому законом розмірі відповідач не надає, тому позивач змушена звертатись до суду.

Уточнивши позовні вимоги в редакції від 17.08.2017 року, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з 04.05.2017 року по 08.07.2017 року - не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 09.07.2017 року - не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини його заробітку. У відзиві на позов посилався на те, що він не ухилявся від сплати аліментів та надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, відповідач здійснює погашення кредитів та через проблеми зі здоров'ям змушений витрачати значні кошти на лікування.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області 03.10.2009 року (а.с. 3).

Від сумісного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 07.07.2017 року позивач змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 167).

На теперішній час позивач проживає разом зі своїм малолітнім сином, займається його вихованням та утриманням (а.с. 6).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч. 9 ст. 7 СК України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Ці ж самі положення викладені в п. п. 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідач працює помічником машиніста електропоїзда в Структурному підрозділі «Дніпропетровське мотовагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ»», загальна сума доходу за період з травня 2017 року по серпень 2017 року становить 37316,38 грн. (а.с. 163).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Син сторін ОСОБА_3 малолітній, проживає разом з позивачем, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини з дня подання позову, тобто з 04.05.2017 року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 180-191 СК України, ст. ст. 10-11, 59-60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Дніпропетровська, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 04.05.2017 року по 08.07.2017 року, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а починаючи з 09.07.2017 року - не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_3.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Басова