У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2017 Справа №607/9900/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у задоволенні позову відмовлено.

Представник ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про роз»яснення зазначеного судового рішення, посилаючись на те, що йому не зрозуміло підстав відмови у задоволенні позову, якими керувався суд, зокрема чи не є такою підставою те, що на момент звернення ОСОБА_2 з позовом до суду відповідачі вже не мали права на спірне житло внаслідок зняття їх з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у 2008 році та виїздом на інше постійне місце проживання.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву про роз»яснення судового рішення підтримав та просить її задовольнити.

В силу вимог ч.1,2 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз»яснюєсвоє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз»яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред»явлене до примусового виконання.

Суд вважає, що судове рішення від 29 листопада 2016 року, ухвалене у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням є зрозумілим, його резолютивна частина не припускає кілька варіантів його тлумачення, виходячи з наступного.

У мотивувальній частині винесеного судом вказаного рішення зазначено, що «..як вбачається із довідки, виданої ПП «Житло-комфорт» від 13.06.2016 року №82 в квартирі №88, що знаходиться в будинку №10а по вул.А.Корольова в місті Тернополі зареєстровані: ОСОБА_6 та його бабуся ОСОБА_7. Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не зареєстровані в квартирі №88, що знаходиться в будинку №10а по вул..А.Корольова в місті Тернополі, а тому у суду не має підстав для визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, відтак підстави для задоволення позову…». Таким чином у судовому рішенні чітко наведено мотиви, якими керувався суд відмовляючи у задоволенні позову позивачу, а саме те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не були зареєстровані в квартирі №88, що знаходиться в будинку №10а по вул..А.Корольова в місті Тернополі, втратили право на користування зазначеним жилим приміщенням, відтак у суду були відсутні підстави для повторного їх визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо ї не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_8