ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/748/17
Провадження № 6/210/27/17
У Х В А Л А

іменем України

"27" лютого 2017 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ступак С.В.,

за участю секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі подання Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до фактичного виконання зобовязань,-

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2017 року до суду надійшло подання від Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до фактичного виконання зобовязань

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що у Саксаганському відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 52215532 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/214/1618/16 від 30.08.2016 року виданий Саксаганським районним судом міста ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 89 900,00 грн. Та судового збору у розмірі 899,00 грн.

Державним виконавцем на підставі ст.. 25 Закону України « Про виконавче провадження» 15.09.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52215532.

15.09.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника.

У зв'язку з тим, для забезпечення виконання вимог стягувача вважає за необхідне звернутись із поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України.

Розглянувши подання, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання державного Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до фактичного виконання зобовязаньслід відмовити з наступних підстав.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін суд, встановлений законом поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах:Сокуренко і Стригун проти України від 20 липня 2006 року та Лавентс проти Латвії від 7 листопада 2002 року).

Одночасно суд зауважує, що в ст. 2 Свобода пересування Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки , для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоровя чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України», громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований ЗУ 11 вересня 1997 року) та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду із поданням щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження", боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідності до ст. 5 ЗУ „ Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. У відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України від 01.02.2013 року судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що оскільки державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не подано доказів того, що боржник будучи належним чином повідомленим, ухилявся від явки у виконавчу служб, а отже вчиняв будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, та також державним виконавцем не вжито всіх заходів, щодо примусового стягнення боргу за виконавчим провадженням, а тому в задоволенні подання державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст., ст. 209, 210, 294, 377-1 ЦПК України,Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до фактичного виконання зобовязань- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С. В. Ступак