Провадження № 22-ц/780/417/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 26 28.02.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ПАТ «КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № CVVPGK00000001 від 16 серпня 2005 року в розмірі 77 019,81 доларів США, що еквівалентно 1 691 355 грн. 03 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 серпня 2005 року між ПАТ «КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в розмірі 37 760 доларів США, а ОСОБА_4 зобов'язався щомісячно до 15 серпня 2015 року повертати кредит частинами, сплачувати проценти за користування ним та комісію за обслуговування кредиту. У випадку неналежного виконання кредитного договору відповідач зобов'язався сплатити пеню за кожен день прострочення платежу. Крім того, між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким поручитель зобов'язалась відповідати перед позивачем за неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору. Позичальник належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 115 201,22 доларів США. Рішенням суду від 19 листопада 2010 року з ОСОБА_2 було стягнуто борг за кредитним договором в розмірі 38 181,41 доларів США. Відповідачі відмовляються добровільно погасити іншу частину цього боргу в розмірі 77 019, 81 доларів США.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року позов ПАТ «КБ «Приват Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Приват Банк» борг за кредитним договором у розмірі 983 149 грн. 36 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Приват Банк» просить змінити рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права, стягнувши солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 77 019,81 доларів США. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, якщо кошти надавалися в іноземній валюті, стягнення заборгованості в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. ПАТ КБ «Приват Банк» також вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір пені, оскільки відсутні будь-які докази, які підтверджують важкий майновий стан відповідача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 16 серпня 2005 року ПАТ КБ «Приват Банк» між ОСОБА_2 кредитний договір №CVVPGK00000001, згідно умов якого позивач зобов'язався надати кредит в розмірі 37 760 доларів США, а відповідач зобов'язався щомісячно до 15 серпня 2015 року повертати кредит по частинам, сплачувати проценти за користування в розмірі 11,04% річних та комісію за обслуговування кредиту в розмірі 0,22% від суми кредиту. У випадку неналежного виконання кредитного договору відповідач зобов'язався сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2010 року з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» був стягнутий борг по поверненню кредиту в розмірі 29 041 долара США 12 центів, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 1 668 доларів США 69 центів, борг по сплаті комісії за обслуговування кредитом в розмірі 415 доларів 35 центів та пеня в розмірі 227 доларів 20 центів.

З мотивувальної частини рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2010 року вбачається, що позивач надав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 37 760 доларів США.

04 квітня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до кредитного договору (а.с.72-73), за якою позивач зменшив розмір пені на 13 140 доларів США 59 центів.

04 квітня 2012 року ПАТ КБ «Приват Банк» уклав з ОСОБА_3 договір поруки, згідно умов якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір пені більш ніж в чотири рази перевищує розмір боргу по поверненню кредиту. Стягнення пені в надмірному розмірі не відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 10 лютого 2016 року (справа №6-1680цс15).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції стягнув суму заборгованості у гривні, тоді як кредитні кошти надавалися позичальнику в іноземній валюті.

Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги щодо солідарного стягнення з відповідачів суми боргу у доларах США є обґрунтованими. Отже, на користь ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 29 680,82 доларів США, з яких 8 440,52 доларів США - борг по поверненню кредитів, 18 999,89 доларів США - борг по сплаті процентів за користування, 2 240,41 доларів США - борг по сплаті комісії за обслуговування кредитом. Вказана сума заборгованості по тілу кредиту, процентах та комісії є різницею між стягнутою сумою боргу на підставі рішення суду від 19 листопада 2010 року та сумою боргу, яка заявлена позивачем до стягнення та нарахована після ухвалення зазначеного судового рішення.

Однак, не заслуговують на увагу доводи позивача щодо безпідставного зменшення розміру пені, виходячи з наступного.

Так, частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 03 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» вказує на те, що відсутні будь-які докази, які підтверджують важкий майновий стан відповідача.

З наданого до суду позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, а тому суд першої інстанції обґрунтовано зменшив його до суми заборгованості по тілу кредиту. Доводи апелянта в цій частині висновків суду не спростовують.

Отже, сума пені, яка підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Приват Банк» становить 217 687 грн. 76 коп. (8 440,52 (основна сума боргу)*25,7908 (курс НБУ станом на день ухвалення рішення)).

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено . Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що апеляційний суд, змінюючи рішення, не змінює розмір заборгованості, яка була стягнута з відповідачів, а лише зазначає суму боргу в іноземній валюті, відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь банку судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року змінити.

Абзац другий резолютивної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року викласти в наступній редакції: «Стягнути солідарно з ОСОБА_2, проживаючого АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, проживаючої АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за кредитним договором №CVVPGK00000001 від 16 серпня 2005 року у розмірі 29 680 (двадцять дев'ять тисяч шістсот вісімдесят доларів США, 82 центи) та пеню в сумі 217 687 (двісті сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят сім гривень, 76 копійок).

В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.