Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/1001/16-ц

24.02.2017 смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді:

ОСОБА_1, при секретарі с/з ОСОБА_2, з участю представника позивача- Буришина В.В., третьої особи- Лакатош Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Воловець цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Воловецької селищної ради Воловецького району, третіх осіб: ОСОБА_5, Воловецької державної нотаріальної контори про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Позов мотивував тим, що дід позивача ОСОБА_6 був головою колгоспного двору, розташованого за адресою смт.Воловець, вул.Шевченка, 77. Дружина діда- Тимкович ОСОБА_7, мати позивачки ОСОБА_8 та позивачка проживали однією сім"єю у даному житловому будинку і, відповідно, були членами колгоспного двору. 04.05.1982 року ОСОБА_6 помер, 17.06.1982 року померла ОСОБА_9 Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 року. На цей час членами колгоспного двору були ОСОБА_8 Василівна- мати позивачки, яка померла 02.09.2011 року, ОСОБА_10 Васильович- батько позивачки, який помер 19.06.2013 року та сама позивачка, яка проживала в будинку до 2002 року. Таким чином, ОСОБА_4 вважає, що є власником 1/3 частини житлового будинку №77 по вул.Шевченка, 77 в смт.Воловець, право власності на яку просить суд визнати за нею.

Крім цього, просить суд поновити їй строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на 2/3 частини зазначеного житлового будинку, що відкрилася за померлим 19.06.2013 року батьком- Новосьоловим А.В.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у ньому, наполягав на задоволенні такого.

Третя особа ОСОБА_5 проти задоволення позову не заперечила.

Представник відповідача- Воловецької селищної ради ОСОБА_11 в судове засідання не з"явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує у разі відсутності інших спадкоємців.

Представник третьої особи Воловецької державної нотаріальної контори на виклик суду не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі- на розсуд суду.

Вислухавши представника позивача, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що домоволодіння за адресою: смт.Воловець по вул.Шевченка №77 мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_6 (а.с.14, 15).

Статтею 120 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, яка була чинною до 1991 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. (ст. 112 цього Кодексу).

Майно колгоспного двору визнається спільною сумісною власністю усіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи із рівності часток всіх членів двору.

ОСОБА_6 помер 04.05.1982 року (а.с.31).

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 року з введенням в дію Закону України "Про власність" від 07.02.1991 року.

Відповідно до ст.563 ЦК УРСР (ред..1963р) в разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривається. Вона відкривається лише після смерті останнього члена колгоспного двору.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі- ч.1 ст.11 ЦПК України.

Вимогами статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка стверджує, що до та станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору №77 по вул.Шевченка в смт.Воловець були: ОСОБА_8 Василівна- дочка ОСОБА_6, яка померла 02.09.2011 року, ОСОБА_10 -зять, який помер 19.06.2013 року та вона- Дзюба ОСОБА_12, яка продовжувала проживати у спадковому будинку до 2002 року, проте жодних доказів даному твердженню не надає.

Матеріалами справи також не підтверджено, хто ще, крім ОСОБА_6 (діда позивачки) був членом колгоспного двору №77 по вул.Шевченка в смт.Воловець, Закарпатської області, у зв"язку з чим суд не має можливості встановити час відкриття спадщини та виникнення права спадкування після смерті членів колгоспного двору, а відтак вимоги позивача ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/3 домоволодіння №77 по вул.Шевченка в смт.Воловець необгрунтовані, не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, тому задоволенню не підлягають.

Що стосується вирішення позовних вимог в частині надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини- ст.1270 ЦК України.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (роз"яснення постанови пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 ).

Причинами пропуску строку позивач зазначає необхідність здійснення догляду за двома малолітніми дітьми: ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 та віддаленість місця проживання від місця відкриття спадщини.

Однак, ні позивачкою, ні її представником не надано суду доказів зазначених обставин, зокрема, наявності у позивача малолітніх дітей.

Крім цього, суд не вважає наведені причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори поважними, оскільки такі не є непереборними чи істотними для спадкоємця.

Також з досліджених судом письмових доказів вбачається, що відповідно до архівної довідки №Х-246/01-24 від 13.02.2015 року в даних архіву смт.Воловець є дані про одруження громадян ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.30), в той же час з свідоцтва про смерть серії І-ФМ №208224 виданого повторно 12.04.2016 року вбачається, що померла ОСОБА_9 (а.с.32).

Також архівною довідкою №Х-245/01-24 від 13.02.2015 року підтверджено, що ОСОБА_9 народилася 19.04.1935 року в смт.Воловець, батьками є ОСОБА_6, ОСОБА_15 (а.с.33), проте з паспорта громадянина України серії ВО969436 виданого 2002 року на ім"я ОСОБА_8, 19.04.1935 року (ОСОБА_6 -до одруження) (а.с.34, а.с.36). Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №124420 віл 02.09.2011 року померла 02.09.2011 року також ОСОБА_8 (а.с.37).

Через зазначені невідповідності в іменах фізичних осіб неможливо достовірно встановити родинні відносини між померлими родичами та позивачкою ОСОБА_4

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_4 в цілому є необгрунтованими, не підтвердженими належними доказами, у зв"язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.120, 563 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову представника позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Воловецької селищної ради Воловецького району, третіх осіб: ОСОБА_5, Воловецької державної нотаріальної контори про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Софілканич О. А.