Справа № 524/7163/16-ц
Провадження №2/524/313/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року до суду звернулося ПАТ «ПроКредит Банк» з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 30 січня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено Рамкову угоду №FW2001.29, згідно якої останній було надано кредит на підставі кредитних договорів. 30 січня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 1 про надання траншу за № 20.1471/FW2001.29, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 37000 дол. США строком на 120 місяців зі сплатою 14 % річних.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує.

У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, банк уклав 30 січня 2007 року з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки за № 25-ДП2 та 30 січня 2008 року з відповідачем ОСОБА_3 договір поруки за № 25-ДП1, згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язувалися перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов'язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі.

Після уточнення позовних вимог позивач просив стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором, яка становить 27597,42 дол. США, що еквівалентно 734938,92 грн. та судові витрати в сумі 14230,57 грн.

У судове засідання представник позивача ПАТ «ПроКредит Банк» не прибув, просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, про що надала письмову заяву.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не прибули повторно, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, судові повістки та копію позовної заяви направлялися відповідачам за їх зареєстрованим місцем проживання. Відповідач ОСОБА_1 надала заперечення на позовну заяву, в якій підтвердила факт отримання кредитних коштів, просила врахувати, що до лютого 2014 року нею вчасно сплачувалися кредитні кошти та нараховані проценти за користування кредитом. В іншій частині з позовними вимогами не погодилася, вважаючи дії банку щодо нарахування пені незаконними та просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки місце її проживання була Донецька область, м. Марїнка, яке входить до переліку міст на території яких здійснювалася антитерористична операція, а відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором.

Відповідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,

інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

У ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

На виконання тимчасово переміщеними вищими навчальними закладами, тимчасово переміщеними науковими установами кредитних та інших договірних зобовязань (крім договорів про надання освітніх послуг), які виникли до переміщення на підконтрольну українській владі територію у звязку із проведенням антитерористичної операції, запроваджується мораторій на період проведення антитерористичної операції.

На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості тимчасово переміщених вищих навчальних закладів, тимчасово переміщених наукових установ із зобовязань за кредитними та іншими договорами (крім договорів про надання освітніх послуг), що не припинилися, з дня опублікування наказу про зміну їх місцезнаходження центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Тимчасово переміщений вищий навчальний заклад, тимчасово переміщена наукова установа не несуть відповідальності за зобовязаннями, укладеними від їх імені на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, з дня опублікування наказу про зміну їх місцезнаходження центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Судом достовірно встановлено, що 30 січня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено Рамкову угоду №FW2001.29, згідно якої останній було надано кредит на підставі кредитних договорів. 30 січня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 1 про надання траншу за № 20.1471/FW2001.29, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 37000 дол. США строком на 120 місяців зі сплатою 14 % річних.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором.

У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, банк уклав 30 січня 2007 року з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки за № 25-ДП2 та 30 січня 2008 року з відповідачем ОСОБА_3 договір поруки за № 25-ДП1, згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язувалися перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов'язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі.

У вказаних договорах сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмети договорів, строки дії договорів, права, обовязки та відповідальність сторін.

Відповідач ОСОБА_1 перестало сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту.

Загальна сума заборгованості за кредитом становить 27597,42 дол. США, що еквівалентно 734938,92 грн., з них: - капітал - 23347,03 дол. США, що еквівалентно 621748,01 грн.; - заборгованість по несплаченим процентам 4250,39 дол. США, що еквівалентно 113190,91 грн.

Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачами банку не сплачена.

Суд враховує, що позивач в особі його представника відмовився від уточнення позовних вимог щодо стягнення боргу в розмірах, обчислених станом на день розгляду справи.

Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору, а також обчислення без визначення пені відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки відповідач ОСОБА_1 та її син відповідач ОСОБА_2 мають статус осіб які переселенні із зони проведення АТО.

Відповідачі не подали належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову і встановлених судом обставин.

На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором про надання траншу № 20.1471/FW2001.29 від 30 січня 2008 року на загальну суму 27597,42 дол. США, що еквівалентно 734938,92 грн. та з кожного на користь ПАТ «ПроКредит Банк» кошти у повернення сплаченого судового збору по 4743,52 грн., оскільки судові витрати підлягають стягненню у дольовому порядку.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст.ст. 79, 88, 525, 526, 536, 549, 553-559, 625,626, 1046-1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 14, 57 -59, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ «ПроКредит Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» у солідарному порядку заборгованість за договором про надання траншу за № 20.1471/FW2001.29 від 30 січня 2008 року на загальну суму 27597,42 дол. США, що еквівалентно 734938,92 грн., з них: - капітал - 23347,03 дол. США, що еквівалентно 621748,01 грн.; - заборгованість по несплаченим процентам 4250,39 дол. США, що еквівалентно 113190,91 грн. та з кожного на користь ПАТ «ПроКредит Банк» кошти у повернення сплаченого судового збору по 4743,52 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення упродовж десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу упродовж десяти днів з дня отримання копії цього рішення після розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним Судом Полтавської області.

Суддя: