СОЛОМ`янський районний суд міста києва
у х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: судді Кицюк В.С.

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

заявника ОСОБА_1,

заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1, заінтересовані особи Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 року заявник звернулася в суд із вищезазначеною скаргою, в якій просила суд

-визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві Кравцової О.С. (далі - ВДВС) від 07.11.2014 про відкриття виконавчого провадження ВП №45362751 з примусового виконання судового наказу №2609/17761/12, виданого 25.01.2013, та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.12.2014,

-а також визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві Бурлаки Р.В. від 24.11.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП №49456861 з примусового виконання судового наказу №2609/17761/12, виданого 25.01.2013, та постанови про стягнення з заявника виконавчого збору в сумі 2 043,88 грн., постанови в ВП №49456861 від 27.05.2016 про звернення стягнення на заробітну плату заявника, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним.

Заявник стверджує, що судовий наказ від 26.07.2012, виданий Солом'янським районним судом м. Києва 25.01.2013, про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації» заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги у справі №2609/17761/12 в сумі 20 331,57 грн., набрав чинності 24.09.2012.

Згідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», які діяли станом на час пред'явлення даного судового наказу до виконання, судовий наказ міг бути пред'явлений до виконання протягом року.

Тобто, заявник прийшла до висновку, що вищезазначений наказ мав бути пред'явлений до виконання до 24.09.2013.

Стверджуючи про те, що такий строк стягувачем було пропущено, що будь-яких заяв про поновлення пропущеного такого строку в суд останнім не подавалося, і відповідно судом такі питання не вирішувалися, просить в судовому порядку визнати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45362751 від 07.11.2014, яка була винесена на підставі заяви стягувача від 06.11.2014 неправомірною, оскільки заява була подана за спливом року від 24.09.2013, коли судовий наказ міг би бути пред'явлений до виконання.

04.12.2014 в рамках ВП №45362751 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу за відсутністю у боржника майна. В даній постанові було заначено, що виконавчий документ ще може бути пред'явлений до виконання до 04.12.2015.

На тій підставі, що першу заяву від 06.11.2014 подано стягувачем за спливом терміну, коли можна було звертатися із примусовим виконанням виконавчого документа, вважає всі документи в такому виконавчому провадженні протиправними.

24.11.2015 знову за заявою стягувача відкрито виконавче провадження ВП №49456861 з примусового виконання вищезазначеного судового наказу, як наполягає боржник, такого право у державного виконавця не було, оскільки, на думку боржника, сама постанова про повернення виконавчого документа від 04.12.2015, в якій державний виконавець зазначив про ще можливе таке звернення стягувача до 04.12.2015, є протиправною.

Відповідно, заявник вважає протиправними і всі винесені рішення (постанови) державним виконавцем в рамках ВП №49456861.

Повністю підтримала в судовому засіданні свої вимоги та просила суд їх задовольнити.

Державний виконавець під час розгляду скарги категорично заперечував проти доводів скарги, звернув увагу на те, що строк переривався. Що як вбачається з самого виконавчого документа, судового наказу, перше звернення стягувача до ВДВС було у вересні 2013 року, оскільки постановою державного виконавця від 28.10.2013 перший раз було повернуто виконавчий документ стягувачу.

Всі інші рішення ВДВС по примусовому виконанню даного судового наказу приймалися виключно після перевірки такого строку звернення стягувача із заявою про пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Інші заінтересовані особи в судовому засіданні покладалися на розсуд суду.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи,суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Виконавчі листи, що видаються судами підлягають виконанню державною виконавчою службою (ст.17 Закону України «Про виконавче провадження»). При цьому, державні виконавці зобов`язані здійснити необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення виконавчих документів до виконання, зокрема, судових наказів - 1 рік.

З матеріалів справи вбачається, що згідно судового наказу Солом'янського районного суду м. Києва від 26.07.2012, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації» заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги у справі №2609/17761/12 в сумі 20 331,57 грн. (а.с.31)

Судовий наказ набрав чинності 24.09.2012.

Судовий наказ виданий 25.01.2013.

Також міститься посилання в самому наказі про те, що строк пред'явлення його до виконання, - 1 рік.

Тобто суд погоджується із позицією заявника, що кінцевим строком, коли його можна пред'явити до виконання - є 24.09.2013.

В той же час, матеріалами спростована позиції заявника в тій частині, в цей строк така заява стягувачем на подавалася.

Так, згідно постанови ВДВС у виконавчому провадженні ВП №36564944 від 18.02.2013 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного судового наказу (а.с.63)

Постановою в рамках ВП №36564944 від 28.10.2013 - даний судовий наказ повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.64), при цьому, зазначено про можливість повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання в строк до 28.10.2014.

Однак, за матеріалами справи вже після 28.10.2014, а саме - 07.11.2014 постановою ВДВС знову відкрито виконавче провадження ВП №45362751 з примусового виконання вищезазначеного судового наказу (а.с.5). Як зазначено в даній постанові підставою її винесення стала заява стягувача від 06.11.2014.

Таким чином, строк стягувачем було пропущено. При цьому, жодних даних про наявність ухвали суду про поновлення такого строку суду не надано.

04.12.2014 постановою ВДВС в рамках ВП №45362751 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.4), окремо зазначено про можливість повторного пред'явлення судового наказу до виконання до 04.12.2015.

Вже в рамках строку, зазначеного в останній постанові було винесено ВДВС постанову від 24.11.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП №49456861 (а.с.7), проте в даному випадку суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи заявника, що оскільки постанова від 07.11.2014 прийнята державним виконавцем всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження» за межами строку пред'явлення виконавчого документа для виконання, тобто після 28.10.2014 - аж 06 листопада 2014 року, то всі винесені державним виконавцем рішення в рамках даного виконавчого провадження ВП №45362751 не можуть вважатися такими, що ґрунтуються на вимогах закону, так само і не є правомірним встановлення нового строку до 04.12.2015.

В рамках виконавчого провадження ВП №49456861, яке було відкрито всупереч закону з пропущенням строку звернення до виконання судового наказу винесена і ще одна оскаржувана постанова, а саме про стягнення виконавчого збору від 01.12.2015, а також про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.8-9)

Суд приходить до висновку, що всі рішення державного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП №49456861 є такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанова про його відкриття була винесена за межами строку для пред'явлення виконавчого документа для виконання без достатніх правових підстав.

Крім того, повертаючись до повноважень державного виконавця, то слід наголосити на тому, що єдиним документом, який згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» має бути направлений стягувачам рекомендованим листом із повідомленням - це є постанова про відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження»)

Проте, державний виконавець не надав жодного документа на підтвердження виконання такого обов'язку, а заявник неодноразово підкреслювала на тому, що їй про такі постанови нічого відомо взагалі не було. І вона дізналася про такі виконавчі провадження лише в 2016 році, коли почали відбуватися стягнення з її заробітної плати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця не відповідають вищенаведеним положенням статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на час винесення оскаржуваних постанов, оскільки державний виконавець за заявою стягувача від 06.11.2014 прийняв виконавчий документ, за яким закінчився строк його пред'явлення до виконання - був встановлений до 28.10.2014 (його не було поновлено) і виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №.11.2014.

Розглядаючи скарги в порядку розділу VII ЦПК України, суд перевіряє правомірність дій державного виконавця при здійсненні ним виконавчих дій. В разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішенні, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунити порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи (ч.2 ст.387 ЦПК України)

Таким чином, аналізуючи редакцію самих вимог заявника і вищенаведені положення закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги, визнанні оскаржуваних постанов неправомірними та зобов'язує ВДВС задовольнити вимоги заявник та усунути порушення її прав внаслідок необгірнутованого звернення стягнення на її заробітну плату.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу боржника ОСОБА_1, заінтересовані особи Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, - задовольнити частково.

Визнати неправомірними постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Кравцової О.С. про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2014 та про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.12.2014 в рамках виконавчого провадження ВП №45362751 з примусового виконання судового наказу №2609/17761/12, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 25.01.2013, по стягненню з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації» заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги у справі №2609/17761/12 в сумі 20 331,57 грн. та зобов'язати державного виконавця усунути порушення прав заявника.

Визнати неправомірними постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Бурлаки Р.В. про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2014, про стягнення виконавчого збору в сумі 2043,88 грн. від 01.12.2015 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.05.2016 в рамках виконавчого провадження ВП №49456861 з примусового виконання судового наказу №2609/17761/12, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 25.01.2013, по стягненню з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації» заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги у справі №2609/17761/12 в сумі 20 331,57 грн. та зобов'язати державного виконавця усунути порушення прав заявника.

Ухвала може бути оскаржена через Солом`янський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Суддя В.С. Кицюк