Справа № 347/1796/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

секретаря: Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3 до Уторопської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення сільської ради,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Уторопської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення сільської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.03.2005р. помер батько позивача ОСОБА_5 та після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок №348а, що розташований в с.Уторопи, присілок ОСОБА_6, Косівського району, який він заповів позивачу та інше майно. Відповідно до дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.10.2005р. позивачу належить 4/6 частин житлового будинку в с.Уторопи, присілок ОСОБА_6, 348а, Косівського району. Це також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.11.2015р., згідно якого ОСОБА_2 являється власником 4/6 частин житлового будинку в с.Уторопи, присілок ОСОБА_6, 348а, Косівського району. До складу спадщини також входить ділянка №1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500га, що розташована в с.Уторопи на присілку ОСОБА_6, Косівського району, ділянка №2 для ведення особистого селянського господарства площею 0,3816га в с.Уторопи на присілку ОСОБА_6, Косівського району та ділянка №3 для ведення особистого селянського господарства площею 0,4412га в с.Уторопи на присілку Царина, Косівського району. Досягнувши повноліття позивач оформив право власності на частку спадкового майна, а також ним було подано до суду позов до ОСОБА_4 (правонаступник ОСОБА_6Д.) про усунення перешкод в користуванні майном. В ході розгляду даної справи позивач дізнався про те, що земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_6, тобто рішенням Уторопської сільської ради від 30.09.2010р. №305-24/2010 затверджено технічну документацію по складанню документів, що посвідчують право власності та передано у власність ОСОБА_6 земельні ділянки площею 1,0728га в с.Уторопи, Косівського району. Вважає, що оскільки ОСОБА_6 безпідставно набула право власності на частину спадкового будинковолодіння, що підтверджено і рішенням суду від 10.05.2007р. та рішенням Апеляційного суду від 25.01.2014р., а тому є безпідставним виділення Уторопською сільською радою земельних ділянок для обслуговування цього будинку та ведення особистого селянського господарства. А тому, просить визнати недійсним рішення Уторопської сільської ради, Косівського району від 30.09.2010р. №305-24/2010.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності та у відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник Уторопської сільської ради у поданій до суду заяві просить справу розглядати у його відсутності, вимоги позову визнає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1, п.10 ч.ч. 2,3 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 являється спадкоємцем за заповітом 4/6 частин житлового будинку в с.Уторопи, присілок ОСОБА_6, 348а, Косівського району після смерті батька ОСОБА_5, померлого 26.03.2005р., що стверджується дублікатом свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.10.2005р., зареєстрованому в реєстрі за №1557.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.11.2015р. ОСОБА_2 являється власником 4/6 частин житлового будинку в с.Уторопи, присілок ОСОБА_6, 348а, Косівського району.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини ще входять земельні ділянки, які належали померлому ОСОБА_5, що стверджується довідкою виданою виконкомом Уторопської сільської ради від 03.03.2017р. №371.

Проте, згідно рішення Уторопської сільської ради від 30.09.2010р. №305-24/2010 дані земельні ділянки, а саме ділянка №1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500га, в т.ч. забудовані землі 0,0563га, сіножаті -0,1937га, що розташована в с.Уторопи на присілку ОСОБА_6, Косівського району; ділянка №2 для ведення особистого селянського господарства площею 0,3816га в т.ч. по угіддях рілля-0,0382га, сіножаті -0,3434га в с.Уторопи на присілку ОСОБА_6, Косівського району та ділянка №3 для ведення особистого селянського господарства площею 0,4412га в т.ч. по угіддях сіножаті -0,4412га в с.Уторопи на присілку Царина, Косівського району передані у власність ОСОБА_6, а також даним рішенням вирішено затвердити технічну документацію по складанню документів, що посвідчують право власності на землю.

Суд вважає таке рішення незаконним та таким, що порушує цивільні права та інтереси позивача ОСОБА_2, оскільки прийнявши спадщину на належну батькові частку будинковолодіння він позбавлений можливості належним чином оформити спадщину на належні батькові земельні ділянки. А відповідно до статті 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Правовий акт може бути визнаний недійсним (незаконним, протиправним), тобто таким, що не відповідає закону, якщо він виданий органом або посадовою особою з перевищенням наданих йому законодавством повноважень або в межах компетенції, але з порушенням чинного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні прийняте сільською радою рішення від 30.09.2010р. також порушує право власності позивача на земельні ділянки, а згідно із частиною 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 позбавлений можливості належним чином оформити право власності на земельні ділянки, рішенням сільскої ради від 30.09.2010р. вони передані у власність ОСОБА_6

Відповідно до ч.1ст.120 ЗК України зазначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частинами 1,2 ст.152 ЗК України зазначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1ст.154 ЗК України передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 незаконно набула права власності на спадкове майно, що стверджується рішеннями як Косівського районного суду так і Апеляційного суду Івано-Франківської області. А тому, і виділення Уторопською сільською радою ОСОБА_6 земельних ділянок являється також незаконним.

Також рішенням Апеляційного суду від 25.01.2014р. було встановлено, що ОСОБА_6 померла 14.02.2013р., а її правонаступником являється ОСОБА_4, який залучений в даній справі в якості третьої особи, проте в судові засідання не з»являється та не надав суду жодних доказів чи правових підстав щодо законності рішення сільської ради від 30.09.2010р. №305-24/2010.

Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Суд бере до уваги також і те, що сам голова сільської ради ОСОБА_7 не заперечує щодо задоволення даного позову, тобто визнає недійсність рішення Уторопської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області від 30.09.2010р. №305-24/2010.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати недійсним рішення Уторопської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області від 30.09.2010р. №305-24/2010, яким затверджено технічну документацію по складанню документів, що посвідчують право власності на землю та передано у власність ОСОБА_6 земельні ділянки загальною площею 1,0728га в с.Уторопи, Косівського району, Івано-Франківської області.

На підставі наведеного ст.19 Конституції України, ст.ст. 16,21,317,319,321 ЦК України, ст.ст.120,152,154,155 ЗК України та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати недійсним рішення Уторопської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області від 30.09.2010р. №305-24/2010, яким затверджено технічну документацію по складанню документів, що посвідчують право власності на землю та передано у власність ОСОБА_6 земельні ділянки загальною площею 1,0728га в с.Уторопи, Косівського району, Івано-Франківської області.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.І.Крилюк