Справа № 510/1461/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Відповідачка у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, заперечень проти задоволення уточненої позовної заяви не має.

Позивачка у судове засідання не зявилась,. направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, наполягає на задоволенні уточненої позовної заяви.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту ОСОБА_1; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4, батько ОСОБА_3; копія свідоцтва про шлюб від 15.12.2009 р., серія 1-ЖД № 105074, згідно якого було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, прізвище дружини після укладання шлюбу «Кирліг»; копія свідоцтва про шлюб від 16.05.2010 р., серія 1-ЖД № 122561, згідно якого було укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, прізвище дружини після укладання шлюбу «Тодорова»; копія довідки про нормативну грошову оцінку земельних ділянок загальною площею 2,37 га, згідно якої грошова оцінка становить 65456, 34 грн.; копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № витягу НВ-015, згідно якого ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2419 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :01:005:0295), державний акт на право власності на земельну ділянку від 06.02.2006 р. ЯБ № 438371; копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № витягу НВ-015, згідно якого ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,1259 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :01:003:0064), державний акт на право власності на земельну ділянку від 06.02.2006 р. ЯБ № 438371; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), дата заведення 19.03.2015 р..

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 18.11.2014 року помер ОСОБА_3, який був батьком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки загальною площею 2,37 га ріллі розташовані на території Новосільської сільської ради на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 438371 від 06.02.2006 р.

Під час життя, ОСОБА_3 не залишив заповідальне розпорядження, спадкоємцями першої черги, після його смерті, є його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивачка звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, батько позивачки, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті не склав заповіт, тому спадкоємство здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 у встановлений ст.. 1270 ЦК України строк, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Пізніше, позивачка звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Як вбачається із позовної заяви, оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку, був втрачений спадкодавцем, а дублікат правовстановлюючого документу позивачка отримати не має можливості, оскільки це не передбачено діючим законодавством.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, в порядку ст.. 1269 ЦК України, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від неї. Відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала проти визнання права власності за ОСОБА_1 на земельні ділянки площею 2,37 га ріллі розташовані на території Новосільської сільської ради, які на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 438371 від 06.02.2006 р., належали ОСОБА_3 в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1223, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки (кадастрові номера :01:005:0295 та :01:003:0064), що належали ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 438371, виданого на підставі розпорядження Ренійської райдержадміністрації № 250/А-2005 від 06.09.2005 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін