__________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6203/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради,

про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.11.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про збільшення розміру аліментів, в якій позивач просить суд стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 гривень, починаючи з 10.11.2016 року та до повноліття дитини 02.05.2022 року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до рішення суду (справа № 2-4971/06), відповідач сплачує позивачеві на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в сумі 300 гривень кожного місяця. Позивач зазначила, що цих грошей не вистачає навіть сплачувати щомісячні шкільні нужди, не рахуючи всього необхідного для гідного існування та розвитку дитини. Дитина займається у спортивних секціях та вивчає додатково дві іноземні мови. Дитина потребує постійного лікування у ортодонта і у офтальмолога. Позивач вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач ОСОБА_2 на її користь є занадто низькими, позивач постійно несе витрати на оздоровлення, навчання, спортивні заняття, лікування, харчування, одяг та інше. У зв'язку з наведеним, та тим, що на протязі 12 років відповідач добровільно не виявляв бажання нести витрати на лікування, харчування та розвиток дитини, позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині збільшення розміру аліментів до 600 гривень щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 10 жовтня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який надалі був розірваний.

За час шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 31 серпня 2006 року по справі №2-4971/2006, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 31 липня 2006 року та до досягнення дитиною повноліття 02 травня 2022 року.

18 серпня 2015 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, у звязку з чим змінила прізвище з «Михальчук» на «Сорочан», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №235906 (а.с.5).

Позивач вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач ОСОБА_2 на її користь на утримання їх малолітньої дитини є занадто низькими, позивач постійно несе витрати на оздоровлення, навчання, спортивні заняття, лікування, харчування, одяг та інше, у звязку з чим позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом також враховується вимога ч.1 ст. 192 СК України відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дна дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано до суду доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи.

Аналізуючи докази у справі та вимоги закону і роз'яснення Пленуму ВСУ, з урахуванням часткового визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який стягується з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 300 гривень щомісячно підлягає зміні, а саме: збільшенню до 600 гривень щомісячно, оскільки такий розмір буде більш задовольняти потреби дитини та відповідати інтересам сторін по справі, згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

При викладених обставинах, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 213, 215 ЦПК, ст. ст. 141, 180, 181, 192 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Київського районного суду міста Одеси від 31 серпня 2006 року по справі №2-4971/2006 за позовом ОСОБА_2 (змінено прізвище на ОСОБА_1) ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 02 травня 2022 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.