НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7209/16
№ 2/183/1006/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

23 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 05 листопада 2013 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 листопада 2013 року померла його бабуся ОСОБА_3, яка за життя, на випадок своєї смерті, склала заповіт, за яким все своє майно заповіла йому та ОСОБА_2 Після смерті бабусі відкрилася спадщина. Внаслідок того, що він знаходився за межами території України в зв`язку з умовами праці, не зміг своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Повернувшись на територію України, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено з підстав пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини.

До судового засідання позивач не з`явився, представник позивача надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності та підтримала позов.

Відповідач-1 в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не пояснив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав.

Представник відповідача-2 надав суду заяву, згідно з якою не заперечив проти задоволення позову та просив розглянути справу за відсутності представника.

Представник третьої особи у відповідності до поданої суду заяви просила розглянути справу за її відсутності, не заперечила проти задоволення позову.

У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 листопада 2013 року померла ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 16 січня 1995 року і зареєстрований в реєстрі за № 438, за яким все належне їй майно та те майно, що буде належати їй на момент смерті заповіла ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частинах.

Позивачем до Новомосковської районної державної нотаріальної контори подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3

Листом нотаріуса від 08 липня 2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46616610 вбачається, що нотаріальна справа після ОСОБА_3 заведена 08 липня 2016 року, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Вирішуючи питання по суті позову, суд виходить з наступного.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Доказів на підтвердження того, що позивач на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини тимчасове перебування за межами території України з підстав трудових відносин з ТОВ «Ревайл експрес» з 05 вересня 2013 року по 20 вересня 2015 року. Вказана підстава на думку суду перешкоджала позивачу звернутися до нотаріальної контори - органу, якому надано право на вчинення нотаріальних дій із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, припадає на 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Внаслідок викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті її матері з поважних причин і є підстави для застосування ч.3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 05 листопада 2013 року, терміном два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов