№ 336/1001/17
пр. № 2/336/1040/2017
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення арешту та скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя, в якому позивач вказує, що в ході виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя постановою державного виконавця від 04.12.2009 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 постановою державного виконавця від 10.09.2014 року виконавче провадження було закінчено, однак, арешт з майна не знятий. По суті вимог позивач просить скасувати постанову державного виконавця Шевченківської ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_4 від 04.12.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження, зняти арешт та оголошення заборони на відчуження нерухомого майна ОСОБА_3, накладений постановлю державного виконавця від 04.12.2009 року.

Статтею 383 ЦПК України вказано, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В позовній заяві позивач просить скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту на майно та заборону його відчуження.

Статтею 181 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, справами адміністративної юрисдикції є справи за позовами осіб, які не є учасниками виконавчого провадження та не є особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби, якими порушено їх права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим, суд, керуючись ч. 2 п. 1 ст. 122 ЦПК України, вважає, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. 122, 208, 209 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення арешту та скасування арешту майна.

Копію ухвали направити позивачеві негайно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.І. Дацюк