Справа № 740/4618/16-ц
Провадження № 2/740/266/17
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Чисте місто» Роменської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі (індексації) та компенсацію за затримку розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який в подальшому 02 березня 2017 уточнив та просив стягнути з комунального підприємства «Чисте місто» Роменської міської ради на його користь 2565,11 грн. заборгованості по заробітній платі (індексація), 42768,81 грн. компенсації за затримку розрахунку у розмірі його середнього заробітку та 4000 грн. за надання правової допомоги.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що наказом №41 від 11.04.2013 він був прийнятий на роботу в КП «Чисте місто РМР» на посаду вантажника, а наказом №62 від 17.07.2015 звільнений з роботи по ст.38 КЗпП України.

В день звільнення, а саме 17 липня 2015 року, не було проведено з ним повного розрахунку належних йому коштів. Його середньоденний заробіток становить 107,73 грн.

Оскільки з дня його звільнення відповідач не сплатив заробітну плату, то відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 17.07.2015 по 02.03.2017, що складає 397 робочих днів, тому сума, яку слід стягнути на його користь складає 107,73 середньоденної заробітної плати х 397 робочих днів = 42768,81 грн. При розрахунку середньої заробітної плати він керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України №100 від 08.02.1995 року.

Відповідач - КП «Чисте місто» Роменської міської ради надав письмові заперечення на позов, в якому зазначив, що те, що позивач був прийнятий на роботу у квітні 2014, у червні 2014 індексація не нараховувалась, у липні 2014 коефіціент індексації складав 3.80, а не 7.20, а сума індексації складала 46,20 грн. Позивач звільнився 17 липня 2015, не відпрацювавши повний місяць, а тому індексація складала 367,36, а не 669, 90 так як зазначено у розрахунку позивача. Отже, загальна сума невиплаченої індексації становить 2180,96 грн. Також, просила звернути увагу, що позивачем пропущений строк звернення та на те, що КП «Чисте місто» знаходиться у скрутному становищі, а тому не була вчасно виплачена заробітна плата.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 неодноразово з*являвся в судове засідання, але розгляд справи неодноразово відкладався через неявку представників відповідача.

15 травня 2017 року сторони в судове засідання не з*явилися. Представник позивача надав до суду заяву про підтримку позову і розгляд за його відсутності, розрахунок гонорару в сумі 4240 грн.

Представники відповідача КП «Чисте місто» Роменської міської ради в судове засідання повторно не з*явилися, надсилаючи повідомлення про неможливість прийняти участь у засіданні конкретних представників, що суд вважає неповажними причини, оскільки представляти юридичну особу можливо не тільки конкретно визначеній особі, яка навіть із поважної причини не може прибути у судове засідання у визначений день, або неявка представників через проведенення будь-яких перевірок на підприємстві, тому суд на підставі ст.224 ЦПК України узвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказах.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів.

Так, частиною першою зазначеної статті передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом з тим, у частині другій цієї статті зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-1395цс16 в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком.

Тобто при вирішенні даного спору, суд не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду, крім того було встановлено судом, що дійсно мало місце затримка по виплаті заробітної плати, що в свою чергу порушило право та охоронювані законом інтереси позивача.

За змістом ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації у строки, зазначені в ст.116 даного Кодексу, а саме: в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 даного Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року з наступними змінами передбачено нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до довідки КП «Чисте місто» від 14 листопада 2016 року № 46 середня заробітна плата позивача складає за травень-червень 2015 складає 2047 грн. (а.с.52).

З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягає стягненню компенсація за затримку розрахунку за період з 17.07.2015 по 02.03.2017, що складає 397 робочих днів, і 107,73 грн. середньоденної заробітної плати х 397) = 42768,81 грн., згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженним постановою КМ України №100 від 08.02.1995р.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до письмових заперечень представника відповідача ОСОБА_3 (а.с.24-25) позивач був прийнятий на роботу у квітні 2014, у червні 2014 індексація не нараховувалась, у липні 2014 коефіціент індексації складав 3.80, а не 7.20, а сума індексації складала 46,20 грн. Позивач звільнився 17 липня 2015, не відпрацювавши повний місяць, а тому індексація складала 367,36, а не 669, 90 так як зазначено у розрахунку позивача.

З урахуванням наведенного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення індексації заробітної плати підлягає частковому задоволенюю, а саме за період з липня 2014 ро 17 липня 2015 року у сумі 2180 (дві тисячі сто вісімдесят) грн. 96 грн.

Враховуючи, що таким чином позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені на 99,15%, а розрахунком суми гонорару за надання правової допомоги підтверджено вартість надання послуг адвокатом ОСОБА_1 на 4240 грн., то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати в сумі 4203 грн. 96 коп. (4240 х 99,15:100), що передбачено ст.ст.79, 84 ЦПК України.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір». Статтею 5 даного Закону передбачено пільги щодо сплати судового збору. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Виходячи з положень Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до складу фонду основної заробітної плати та фонду додаткової заробітної плати, а тому при поданні позовної заяви ОСОБА_4 мав сплатити судовий збір в сумі 640 грн.

Тому, з відповідача КП «Чисте місто» РМР в дохід держави, слід стягнути судовий збір в сумі 634 грн. 56 коп. (640 грн. х 99,15% : 100), а з позивача ОСОБА_4 - 5 грн. 44 коп. (640 грн. - 634 грн. 56 коп.).

України «Про оплату праці», ст.ст.84, 88, 213 215, 224-227 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до комунального підприємства «Чисте місто» Роменської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі (індексації) та компенсацію за затримку розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Чисте місто» Роменської міської ради на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі (індексацію) за період з липня року 2014 ро 17 липня 2015 року у сумі 2180 (дві тисячі сто вісімдесят) грн. 96 грн.

Стягнути з комунального підприємства «Чисте місто» Роменської міської ради на користь ОСОБА_4 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 17 липня 2015 року по 02 березня 2017 року у сумі 42768,81 грн., та понесені витрати на правову допомогу в сумі 4203( чотири тисячі двісті три) грн. 96 коп., а всього стягнути 49153 (сорок дев»ять тисяч сто п»ятдесят три) грн.92 коп.

Стягнути з комунального підприємства «Чисте місто» Роменської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 634 (шістсот тридцять чотири) грн.56 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 5 (п»ять) 44 коп.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.