Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2017 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Гоменюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач свої вимоги мотивував тим, що 26.09.2011 року померла ОСОБА_3. На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,0122 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 1,9856 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її чоловік ОСОБА_4. Однак, він не встиг оформити свої спадкові права оскільки помер 08.04.2013 року. На день його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,0123 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 2,1371 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області. За життя спадкодавець заповів вказане майно позивачу. Позивач прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, документально він не може підтвердити вказаний факт, оскільки сільська рада відмовляє видати відповідну довідку. Також, в заповіті спадкоємець помилково вказаний як ОСОБА_5, що ставить під сумнів належність йому заповіту. Тому позивач змушений звертатися до суду за захистом порушених прав та просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1 тривалий час постійно проживав до дня смерті ОСОБА_4 в с. Шевченкове Барського району.

Суд, заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

26.09.2011 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини відповідно до вимог ст.. 1221 ЦК України є с. Шевченкове Барського району Вінницької області, про що зазначається в довідці Копайгородської селищної ради Барського району № 1231 від 26.05.2016 року.

На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,0122 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 1,9856 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області.

Спадщину прийняв після смерті ОСОБА_3 її чоловік ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Копайгородської селищної ради.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Однак, ОСОБА_4 не встиг оформити свої спадкові права оскільки помер 08.04.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини відповідно до вимог ст.. 1221 ЦК України є с. Шевченкове Барського району Вінницької області, про що зазначається в довідці Копайгородської селищної ради Барського району № 1232 від 26.05.2016 року.

На день його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,0123 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 2,1371 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області.

Відповідно до ст.. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За життя спадкодавець заповів вказане майно позивачу, що підтверджується заповітом від 01.12.2011 року, посвідченим секретарем виконкому Копайгородської селищної ради Барського району та зареєстрованим в реєстрі №595. Заповіт на день звернення до суду не скасовано та не змінено.

Відповідно до ст.. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Позивач прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Однак, документально він не може підтвердити вказаний факт, оскільки сільська рада відмовляє видати відповідну довідку.

Також в заповіті спадкоємець помилково вказаний як ОСОБА_5, що ставить під сумнів належність йому заповіту.

Отже позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі оскільки відсутні докази прийняття спадщини.

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, окрім перелічених у ч.1 ст.256 ЦПК України фактів, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини станом на 08.04.2013 року в с. Шевченкове Барського району Вінницької області та факт належності заповіту позивачу, підтвердили у судовому засіданні свідки.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Ці докази суд у відповідності із ст.ст. 58, 59 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 130, 174, 256 ЦПК України, ст. 1235 ЦК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини станом на 08.04.2013 року в с. Шевченкове Барського району Вінницької області.

Встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту від 01.12.2011 року який посвідчений секретарем виконкому Копайгородської селищної ради Барського району та зареєстрований в реєстрі №595.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті 08.04.2013 року ОСОБА_4, а саме на:

1.земельну ділянку площею 1,0122 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області та рахується за ОСОБА_3.

2.земельну ділянку площею 1,9856 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області та рахується за ОСОБА_3.

3.земельну ділянку площею 1,0123 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області

4.земельну ділянку площею 2,1371 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: