Справа № 504/2970/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Вінської Н.В.,

при секретарі Білаш А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначила, що 15 серпня 1997 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами №911/97, зареєстрований Одеською Новою Біржею в «Журналі реєстрації договорів купівлі продажу нерухомості» реєстраційний номер №911/97 від 15 серпня 1997 року. Згідно якого ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Лиманський(Комінтернівський) район, с.Сербка, вул. Новоселів, буд. №18. На даний час нотаріально посвідчити договір №911/97 позивачка не має можливості.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву якою просив розглядати справу без його участі та без фіксації судового процесу, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення .

В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

15 серпня 1997 року між ОСОБА_3 діючим від імені ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої укладено договір купівлі продажу №911/97, за яким ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 житловий будинок №18 по вул. Новоселів, в с.Сербка, Комінтернівського району, Одеської області. Вказаний договір відповідно до вимог, встановлених ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» було зареєстровано в «Журналі реєстрації договорів по обєктам нерухомості» на Одеській Новій Біржі за №911/97 від 15 серпня 1997 року. (а.с.10-11)

Протягом всього часу з моменту укладення договору відкрито володіє та користуються придбаним житлом, договір виконано у повному обсязі.

З огляду на предмет судового дослідження, суд вважає за доцільне звернутися до положень діючого законодавства та законодавства, яке діяло на момент укладення угоди, якими врегульовані спірні правовідносини:

Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до частини 2 статті 47 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального засвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) передбачено, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Тобто, викладені аналогічні норми щодо підстав визнання договору дійсним в діючому Цивільному кодексі України (в редакції 2003 року), та Цивільному кодексі УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення угоди.

Відповідно до статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлення дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, віднесено до компетенції суду.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 209, 212,214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.220, 657 ЦК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., який складається з літ. «А» - житловий будинок, літ. «А1» - прибудовою, літ. «Б» - погріб, літ. «В» - сарай, літ. «Г» котельня, №1-2, що розташовані на земельній ділянці площею 0,09 га. за адресою: Одеська область, Лиманський(Комінтернівський) район, с.Сербка, вул. Новоселів, буд. №18, укладений між ОСОБА_3 діючим від імені ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_1, зареєстрований Одеською Новою Біржею за №911/97 від 15.08.1997 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: Н.В. Вінська