Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/8196/16-ц Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Кочетова Л.Г.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК"

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" (надалі - ПАТ "АЛЬФА-БАНК" або банк). Просив визнати виконавчий напис, вчинений 30 березня 2016 року приватним нотаріусом Чуловським В.А., таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовував тим, що 02 червня 2016 року отримав постанову держаної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису про стягнення з нього на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК» 1 851,58 дол. США заборгованості за кредитним договором від 14 серпня 2007 року, який він уклав із банком та за умовами якого строк повернення кредиту - 14 серпня 2013 року. Проте рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2013 року з нього на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК» була стягнута заборгованість за цим кредитним договором: 77 090,22 грн. тіла достроково, 803,77 грн. процентів за користування кредитом та 5 000 грн. пені. У зв'язку з тим, що він самостійно виконав рішення суду у повному обсязі, то 02 березня 2015 року виконавче провадження за виконавчим листом було закінчено. Оскільки заборгованість за тілом кредиту повністю сплачена раніше, то вчинення виконавчого напису з пропозицією знову стягнути тіло кредиту є незаконним.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ПАТ «АЛЬФА-БАНК» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що висновки суду про те, що ОСОБА_1 повністю виконав рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2013 року не відповідають дійсності, оскільки залишилась заборгованість у сумі 1 851,57 дол. США, що не спростовано боржником, а тому ця сума є безспірною. Окрім того, чинне законодавство не передбачає такого способу захисту порушених прав, як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що між сторонами 14 серпня 2007 року був укладений кредитний договір №490045449, за умовами якого ПАТ «АЛЬФА-БАНК» надало ОСОБА_1 кредит на суму 26 440,79 дол. США із процентною ставкою 12 % річних та із датою остаточного повернення - 14 серпня 2013 року (а.с.5-7 т.1).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 30 березня 2016 року був учинений виконавчий напис із пропозицією стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК» 1 851,58 дол. США заборгованості за кредитним договором від 14 серпня 2007 року за період з 14 серпня 2013 року по 18 лютого 2016 року (а.с.98 т.1).

Для вчинення виконавчого напису уповноваженим представником ПАТ «АЛЬФА-БАНК» нотаріусу подавалися, зокрема, заява від 30 березня 2016 року та розрахунок заборгованості за кредитом станом на 18 лютого 2016 року, зі змістів яких вбачається, що заборгованість у сумі 1 851,58 дол. США складається лише із тіла кредиту, нарахованого за період з 14 серпня 2013 року по 18 лютого 2016 року (а.с.99-102 т.1).

Проте рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2013 року, яке ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 17 липня 2013 року залишено без змін, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК» 77 090,22 грн. тіла кредиту, 803,77 грн. процентів за користування кредитом, 5 000 грн. пені, нараховані станом на 14 січня 2012 року (а.с.9-12 т.1). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19 грудня 2013 року вищевказані судові рішення залишені без змін (а.с.13 т.1).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої установлено ці обставини (ст.61 ЦПК України).

В ухвалі Апеляційного суду Житомирської області від 17 липня 2013 року, яка набрала законної сили, зазначається, що банк повідомляв ОСОБА_1 письмовою вимогою про існування простроченої заборгованості та про його намір достроково стягнути заборгованість.

Обставина дострокового стягнення банком тіла кредиту підтверджується також вимогою банку від 27 січня 2012 року про досудове врегулювання спору, яка надсилалася ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на адресу ОСОБА_1, у якій банк вимагав від позичальника достроково повернути кредит, тобто достроково повернути тіло кредиту, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та пеню. Копія вимоги за клопотанням представника позивача приєднана до матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, позивачем належними та допустимими доказами доведений той факт, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК» за кредитним договором від 14 серпня 2007 року №490045449 тіло кредиту було стягнуто достроково, тобто у повному обсязі до кінця.

Виконавчий лист, виданий Богунським районним судом м. Житомира на підставі рішення від 05 лютого 2013 року, перебував на примусовому виконанні у Богунському відділі ДВС Житомирського міського управління юстиції та постановою державного виконавця цього відділу від 24 березня 2015 року виконавче провадження було закінчено з підстав, передбачених п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_1 фактично виконав рішення суду в повному обсязі в строк, наданий для самостійного виконання (а.с.15 зворот т.1).

У постанові також зазначено про звільнення з-під арешту майна, на яке було накладено арешт, та роз'яснено строки та порядок її оскарження з моменту одержання.

У суді апеляційної інстанції представник банку пояснив, що постанову про закінчення виконавчого провадження банк не оскаржував.

За наявності чинної постанови державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», посилання в апеляційній скарзі на неповне виконання цього судового рішення не видаються обґрунтованими, оскільки обставини, що стали підставою для закінчення виконавчого провадження, а саме виконання боржником судового рішення у повному обсязі, не оскаржені у встановленому законом порядку, а отже не спростовані обставини, на які послався суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення, а засвідчена банком виписка з особового рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з його відміткою про непогашення заборгованості не спростовує висновків суду першої інстанції про безпідставність вчинення виконавчого напису, яким запропоновано стягнути тіло кредиту у разі, коли банк мав право тільки на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, тобто запропонована заборгованість не є безспірною (а.с.103-192 т.1).

При розгляді даного спору мають враховуватися й правові позиції Верховного Суду України, висловлені у постановах від 23 вересня 2015 року в справі за №6-1206цс15 та від 21 вересня 2016 року №6-2631цс15, які є обов'язковими в силу приписів ст.360-7 ЦПК України.

Виходячи із системного аналізу статей 525,526,599,611,1046,1048,1050 ЦК, та правових позицій Верховного Суду України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи, в сукупності з іншими доказами у справі правильно дав оцінку наявності судового рішення про дострокове стягнення з позичальника на користь банку тіла кредиту, яке ухвалене до спливу строку договору і яке виконано боржником, що позбавило банк права на отримання коштів у сумі 1 851,58 дол. США, оскільки тіло кредиту повернуто. За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом, не підлягає до виконання та задовольнив позов законно.

Захист порушеного права у спосіб визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню прописано у ч.2 ст.16 ЦК України, яка не містить вичерпного переліку, та випливає зі змістів Закону України «Про виконавче провадження» та інших законів і підзаконних нормативних актів, а тому апеляційний суд не може погодитися із позицією відповідача щодо начебто неналежного способу захисту порушених прав, викладеною в апеляційній скарзі.

Решта доводів апеляційної скарги не має правового значення для розгляду даного спору, а тому з огляду на вищевикладене не потребує додаткового правового обґрунтування.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційний суд згідно зі статтею 308 ЦПК України залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді: