Справа № 450/3062/15-ц Провадження № 2/450/136/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукса Д.А.,

при секретарі Рибак Н.В.

з участю: представника позивачки та відповідачки по зустрічному позові ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя сторона ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 третя сторона ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/ 2 частку будинковолодіння, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 03.12.2015 року звернулася з цивільним позовом до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 в якому просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_11 року померла її матір ОСОБА_5 За життя мати своїм майном не розпорядилася, тому його успадковують спадкоємці за законом, а саме її діти якими являються позивач, відповідач та третя особа. Позивач до дня смерті матері була зареєстрована та проживала разом з матір'ю, доглядала за нею допомагала в побуті та по господарству, тобто фактично вступила в управління спадковим майном та вважається такою, що прийняла спадщину. Але оформити право власності на успадковане майно в позасудовому порядку не може так як спадкодавець за життя не виготовила правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Не погоджуюсь з даним позовом третя особа ОСОБА_4 подала заперечення на позов та 20.07.2016 року звернулася з позовом до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 Позовні вимоги мотивує тим, що вона з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є сестрами. Після смерті матері ОСОБА_6, залишилось спадкове майно, а саме будинковолодіння під АДРЕСА_2 на яке їх матір за життя не оформила право власності за собою, хоча саме вона була його власницею. Зазначає, що вона як спадкоємець за законом першої черги разом з відповідачкою ОСОБА_2 прийняли спадщину, оскільки вступили в управління спадковим майном. У шестимісячний термін після смерті матері вона приїжджала у с. Дмитре, Пустомитівського району, ночувала там, підтримувала будинок у належному стані та допомагала своїм сестрам. За життя матері вона з своїм чоловіком завжди допомагали їй, за спільні з чоловіком кошти вона у батьківський будинок провела газ та електрику. Оскільки її сестра ОСОБА_3 подала в суд заяву про те що на спадкове майно матері вона не претендує, позивач вважає, що вона та ОСОБА_2 успадкували по 1/2 частці вказаного будинковолодіння, вступивши в управління спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги після смерті матері крім неї та її сестер немає, так як їх батько помер задовго до смерті матері. Проте оформити своє право власності в позасудовому порядку вона не може із-за відсутності правовстановлюючих документів тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого права.

Ухвалою Пустомитівсського районного суду від 25.07.2016 року вказані цивільні справи об'єднані в одне провадження

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, її представник ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив такі задовольнити, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 просив відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Третя особа за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 та її представники ОСОБА_7, ОСОБА_8, будучи належним чином повідомленими, про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, ОСОБА_9 09.12.2016 року подала заяву про те, що розгляд справи просить проводити у її відсутності та відсутності її представників.

Відповідач за первісним позовом та третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про розгляд справи в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними у ній доказами. При цьому ОСОБА_3 зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_2 визнає повністю та просить її позов задовільнити, позовні вимоги ОСОБА_4 не визнає та не підтримує в їх задоволенні просить відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_11 року померла ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1

Так, спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на момент їх виникнення.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, в склад якої увійшло право власності на житловий будинок АДРЕСА_3

За життя ОСОБА_6, своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилася, тому спадкування після її смерті, у відповідно до вимог ч. 2 ст. 524 ЦК України 1963 року, відбувається за законом почергово.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, до спадкоємців першої черги за законом належать діти, дружина і батьки померлого, спадкоємці першої черги за законом успадковують майно померлого в рівних частках.

До кола спадкоємців ОСОБА_6 належать її діти а саме ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3. Факт родинних стосунків першої лінії споріднення стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 22.06.1960 року, серії НОМЕР_3 від 04.05.1986 року та НОМЕР_4 та копіями свідоцтв про укладення шлюбу серії НОМЕР_5Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» випливає, що судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №185 від 14.06.1994 року, яка діяла на момент відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Як вбачається з довідки виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 24.11.2015 року № 1382, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року, до дня смерті була зареєстрована і проживала за адресою АДРЕСА_4. Разом з нею постійно до дня смерті проживали і проживають її дочки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7. За ОСОБА_6, по погосподарських книгах сільської ради рахується житловий будинок 1933 року побудови, глиняно-деревяний, господарські будівлі в АДРЕСА_5

З довідки № 251 від 01.03.2016 року, яка видана виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, слідує, що згідно погосподарських книг сільської ради, господарство в АДРЕСА_6 рахується за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року. Будинок був збудований у 1933 році.

Згідно даних Технічного паспорту, який складений 18.03.2016 року, слідує, що за адресою АДРЕСА_7 знаходиться житловий будинок 1933 року побудови, загальною площею 41,8 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м.

Таким чином встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 являлася власником вказаного вище житлового будинку, однак при житті не оформила за собою права власності на дане нерухоме майно, спадщину якої, як спадкоємець за законом першої черги прийняла її донька ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, яка фактично прийняла спадщину та претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на неї оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, вона не має можливості реалізувати своє право на спадщину, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 за зустрічним позовом суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заперечуючи первісний позов та обґрунтовуючи зустрічний позов ОСОБА_14 посилається не те, що вона вчинила дії що свідчать про те, що вона вступила в управління спадковим майном після смерті матері та прийняла спадщину. А саме покликається, що за життя матері та протягом шести місяців після її смерті вона приїжджала у с. Дмитре, Пустомитівського району Львівської області, допомагала їй та сестрам обробляти город, підтримувати будинок у належному стані, такі твердження суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені належними і допустимими доказами та спростовуються актом опитування свідків комісії Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 06.05.2016 року та копіями з погосподарських книг Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за 1971-1982 роки. Згідно останніх, членами сім'ї ОСОБА_6 були її дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_14 не приїжджала в АДРЕСА_8 підтримує в належному стані тільки ОСОБА_2

З огляду на вище наведене, беручи до уваги, те що ОСОБА_4 не представлено належних доказів на підтвердження обставин на які вона посилається як на підставу позову, а ОСОБА_2 подано достатньо доказів на підтвердження обґрунтованості її вимог, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги заявлені ОСОБА_4 безпідставні та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 215, 218, 222 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 549 ЦК УРСР у редакції 1963 року, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 як спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_6 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_9 яке рахується за померлою ОСОБА_6 згідно довідки Дмитрівської сільради №1382 від 21.11.2015 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/ 2 будинковолодіння АДРЕСА_10 - відмовити.

На рішення можна подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 10-ти днів з наступного дна після проголошення рішення.

СуддяД. А. Кукса