Справа № 642/1231/17
Провадження № 2/642/830/17
16 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі судді Пашнєва В.Г., при секретарі Конєвій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЧП «ПРОСКУРІН ДМИТРО СЕРГІЙОВИЧ» про стягнення грошових коштів за неналежне виконання договору підряду та розірвання договору побутового підряду,
Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Заперечень проти позову не надав.
За таких підстав, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
04.10.2016 року між ЧП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір побутового підряду № 10/004, відповідно до якого ЧП «ОСОБА_3С.» зобов»язався утеплити фасад будинку в садівничому кооперативі «Капелька», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Енгельса,28, офіс 206.. Сторони також визначили строк виконання відповідачем своїх зобовязань за договором, а саме : протягом 21 робочого дня з моменту перечислення авансового платежа.( а.с. 6)
Згідно з ч. 1 ст. 865 Цивільного кодексу України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ст. 866 Цивільного кодексу України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.
Згідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
За ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
З огляду на викладене, суд вважає істотним порушення відповідачем договору те, що останній не приступив до виконання зобов»язання у визначений договором строк, у звязку з чим, договір підлягає розірванню.
Відповідно дост. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважаєтьсяавансом.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
В ході судового розгляду встановлено, що відповідачем до теперішнього часу свої зобовязання за договором не виконано.
З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого авансу за договором в розмірі 20 000,00 грн.
Відповідно до п п. 11.2. договору, в разі прострочки виконання послуг виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання послуг».
Також з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі подвійної ставки НБУ від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання послуг у сумі 5 289,6 грн.
Розрахунок пені за прострочення виконання зобов»язання розраховується за наступною формулою: (сума заборгованості * ставка пені, у відсотках за день прострочення * кількість днів прострочення) .
Кількість днів прострочення з 04.11.2016 року по 01.03.2017 року складає 116 днів.
Ставка НБУ з листопада 2016 по березень 2017 року склала 14% річних, тобто за день 0,04 %, а в подвійному розмірі 0,08 %, тобто процент пені за прострочені дні складає 9,28% ( кількість днів прострочення 116 днів х 0,08%).
Отже сума пені складає (57 000 х 9,28) / 100 = 5 289,6 грн.
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Не виконання зобов»язань зі сторони відповідача призвели до моральних страждань позивача.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (далі Постанова) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Керуючись вищевикладеним, Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд вважає, що достатньою сумою, яка здатна компенсувати фізичні та моральні страждання позивача є сума у 1000 гривень, виходячи із характеру та тривалості страждань.
Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1280 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 59, 60, 79, 209, 212-215, 224-226ЦПК України, суд , -
Позов задовольнити - частково.
Розірвати договір підряду № 10/004 від 04.10.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП « Проскурін Дмитро Сергійович».
Стягнути з ФОП « Проскурін Дмитро Сергійович», РНОКПП 347070462 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1280 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: