Справа №612/348/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2017 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Мороза О.І., за участю секретаря Коняєвої Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право на користуванням жилим приміщенням у звязку із відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, зняття з реєстраційного обліку, -
ОСОБА_1 звернулася до суду в позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користуванням жилим приміщенням у звязку із відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на наступне.
ОСОБА_2 зареєстрований за вищевказаною адресою з 06 листопада 1997 року, але не проживає там з 2009 року.
Їй достовірно відомо, що ОСОБА_2 мешкає за адресою: м-н 2 буд.58 кв. 38 м. Лозова Харківської області.
Крім того, вона стверджує, що будь-яких поважних причин відсутності відповідача в цьому домоволодінні не існує.
Оскільки відповідач зареєстрований в її домоволодінні, але фактично там не мешкає, вона не має можливості оформити субсидію на сплату комунальних послуг, тому і змушена звернутися до суду із позовом.
Сторони належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи але у судове засідання не зявилися.
Позивачкою ОСОБА_1, подане письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Просить у разі неявки відповідача винести заочне рішення. З наслідками ознайомлена. Судові витрати просить залишити за нею.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач про проведення судового засідання повідомлявся за місцем проживання, яке вказане в позовній заяві. Згідно інформації Відділу АДП ГУ ДМС України в Харківській області про зареєстроване місце проживання, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою вказаною в позові(а.с.15). Направлені йому копія ухвали суду про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї та судові повістки про виклик, органом поштового звязку повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Крім того, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач викликався в суд через оголошення у газеті Слобідський Край №69 від 31 серпня 2017 року. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Зі згоди позивача, яка викладена в його письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково, виходячи із наступного.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач, ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчать фотокопія її паспорту(а.с.11-12).
До матеріалів справи додана довідка Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області №02-30/462 від 12.06.2017, з якої, крім іншого, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за вищевказаною адресою з 06.11.1997, але з 2009 року він не проживає за цією адресою(а.с.6).
Із актів від 09.12.2016,17.02.2017,24.04.2017,09.06.2017, складених депутатом Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області ОСОБА_4 в присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, та завірених відтиском гербової печатки, секретарем сільської ради ОСОБА_7, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично там не мешкає з 2009 року, його речей в будинку немає.
Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 за вищевказаною адресою, крім вищевказаного, підтверджує інформація органу ДМС (а.с.15)
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки ОСОБА_1 є власниками зазначеного вище майна, вона має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном в тому числі і у спосіб нею обраний.
Відповідно до 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть.
Тобто на підставі вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:
1) позбавлення права власності на житлове приміщення;
2) позбавлення права користування житловим приміщенням;
3) визнання особи безвісно відсутньою;
4) оголошення фізичної особи померлою.
Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003р. є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, та положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із вимог які зазначені вище.
Позивачами як раз і предявлена вимога про позбавлення відповідача права користування належним їм на праві власності житловим приміщенням.
Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
За правилами ч.ч.1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Отже належними та допустимими доказами позивачами вимоги позову в частині визнання ОСОБА_2 таким що втратив право користування житловим будинком доведені, а тому позов і підлягає в цій частині задоволенню.
Розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, та покладення зобовязання провести зняття реєстрації особи із зазначеної адреси, позов в частині вимог про зняття з реєстрації не може бути задоволеним оскільки вимоги про покладення зобовязання провести зняття з реєстрації є передчасними, так як відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.
Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст. 319,321,391,405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 10, 11, 4/74, 77, ч.2 ст. 197, ст..ст. 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користуванням жилим приміщенням у звязку із відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, зняття з реєстраційного обліку, задовольнити частково.
В іншому у задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення і залишення її без задоволення, рішення може бути оскаржене ним в вищезазначеному порядку при цьому строк на апеляційне скарження рішення починається з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.І. Мороз

18 вересня 2017 року