Провадження № 22-ц/779/243/2017
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Горблянського Я.Д.,Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду, щоб ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з батьком.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, ставлення сторін одне до одного постійно виникали сварки та скандали, відповідач безвідповідально ставився до сім'ї, не забезпечував потреб сім'ї, що призвело до її розпаду. Більше двох років спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Сторони не мають спільних інтересів, спільних планів та думок на подальше життя та збереження сім'ї. Примирення є неможливим.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2016 року позов задоволено.

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати.

Вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не з'ясував всіх обставин та не дослідів і не наддав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Ухвалою суду першої інстанції від 26 вересня 2016 року наданий строк для примирення сторін до 14 грудня 2016 року, однак законодавством у справах про розірвання шлюбу встановлено строк для примирення шість місяців. Тому є підстави вважати, що строк для примирення, наданий судом, був занадто коротким. Просить врахувати, що стосунки між сторонами останнім часом налагоджуються, з'явилась можливість зберегти сім'ю, в якій зростає неповнолітній син, і на даний час сторони ведуть спільне господарство та дбають про інтереси сім'ї.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Апелянт у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а вимоги скарги підтримує повністю.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 08 листопада 2001 року, виданого відділом реєстрації виконкому Городницької сільської ради Городенківського району, сторони зареєстрували шлюб 08 листопада 2001 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 12 (а.с.7).

Від шлюбу народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як роз'яснив Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 111 СК України також передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 5 ст. 191 ЦПК України встановлено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції з метою збереження сім'ї надав сторонам строк для примирення.

1 грудня 2016 року позивач подала до суду заяву з проханням розірвати шлюб, примирення між сторонами не відбулось, наміру миритися не має, вважає що шлюб існує формально, і наполягала на його розірванні.

Враховуючи усі обставини по даній справі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому розірвав його.

При вирішенні позовних вимог судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано оцінку доводам сторін.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело, або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Я.Д. Горблянський

В.Д. Фединяк