Провадження № 2/520/6236/17
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 12 грудня 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 33% частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування вимог в позові посилається на те, що з початку 2010 року вона проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_2. Від цього цивільного шлюбу у них є дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем. Відповідач на протязі одного останнього року не проживає разом з ними та має іншу сім'ю в іншому районі Одеської області. Відповідач протягом року ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилося у несплаті коштів на утримання дитини, відмові у його вихованні. У звязку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.
Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності, проти заочного рішення суду не заперечує.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.
Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.17) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01.08.2002 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та саме за цією адресою направлялись судові повістки на імя ОСОБА_2.
Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси було вирішено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 жовтня 2011 року народився ОСОБА_3, про що 25.10.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №1886, в графі матір вказано ОСОБА_1, в графі батько ОСОБА_4.
Згідно з довідкою ЖБК «Антарктика» з місця мешкання про склад сімї та реєстрації за №154 від 22.12.2016 року, вбачається, що за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 27, кв. 390, мешкає ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На цей час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, у звязку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів у спростування вказаних обставин до суду не надано.
Згідно зі ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Заявлені позивачем 33% від заробітку (доходу) є 1/3 часткою від заробітку (доходу).
При викладених обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.12.2016 року, додосягнення дитиною повноліття, а саме до 11.10.2029 року.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за подання позивачем позовної заяви в про стягнення аліментів в сумі 551 гривня 20 копійок.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК, ст. ст. 180-183 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.12.2016 року, додосягнення дитиною повноліття, а саме до 11.10.2029 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.