Справа №718/1430/17
Провадження №2/718/550/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.
секретаря - Пітак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з участю третьої особи - Органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1. У вказаному житловому приміщенні зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 та її діти. Шлюб між відповідачкою ОСОБА_2 та її сином було розірвано у 2015 році. Відповідачка із дітьми з серпня 2015 року не проживають у належному її будинку, тому, з підстав, передбачених ст.405 ЦК України, просила визнати їх такими, що втратили право користування житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку.
Позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву про підтримання позову, погодження на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, будучи відсутньою за місцем реєстрації.
Згідно ст.224 ЦПК України наявні підстави для ухвалення заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1.
У вказаному житловому приміщенні зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 та її діти, які фактично з червня 2016 року не проживають у вказаному будинку.
Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація полягає у внесенні відомостей до паспортного документу про місце проживання із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання.
Положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Факт не проживання відповідача з дітьми у належному позивачці житловому будинку більше року підтверджується змістом копії рішення суду від 30.10.2015 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, змістом Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29.05.2017 року, змістом нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 про надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за кордон до 01.08.2015 року.
Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Тому в частині заявлених вимог про зняття з реєстраційного обліку слід відмовити.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 16, 31, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224, 225, 228, 232 ЦПК України, -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, 1982р.н., ОСОБА_3, 1999р.н., ОСОБА_4, 2005р.н., ОСОБА_5, 2011р.н., такими, що втратили право користування жилим приміщенням - житловим будинком, розташованим в АДРЕСА_1.
В частині заявлених вимог про зняття з реєстраційного обліку - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :