Ухвала іменем україни
08 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Євграфової Є.П., Мазур Л.М.,Коротуна В.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хижняка Андрія Миколайовича, товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа - Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23 січня 2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого йому було надано кредитні кошти у розмірі 150 335 грн 64 коп. на придбання автомобіля марки «Volkswagen» модель «Golf VII», 2013 року випуску, зі сплатою 9,90 % річних строком до 60 місяців.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором 27 січня 2014 року між ним та товариством було укладено договір застави вищевказаного автомобіля.

28 січня 2015 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_6 було укладено договір про внесення змін (додаткова угода № 1 до кредитного договору від 23 січня 2014 року № 50011626), відповідно до умов якої компанія зобов'язується надати позичальнику додаткову суму кредиту у сумі 5 460 доларів США, що в еквівалентні становить 141 960 грн.

У зв'язку із наявністю заборгованості зі сплати чергових платежів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. 19 лютого 2015 року було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на заставне майно - автомобіль «Volkswagen» модель «Golf VII», 2013 року випуску, для задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» у сумі 302 573 грн 78 коп.

Вказуючи на те, що нотаріус при вчиненні нотаріального напису не перевірив безспірність заборгованості, ОСОБА_6 просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 262, вчинений 19 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М., за яким нотаріусом запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб «Volkswagen Golf VII», 2013 року випуску.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2016 року, позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 262, вчинений 19 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за яким нотаріусом запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб «Volkswagen Golf VII», 2013 року випуску, що належить ОСОБА_6

Вирішено питання про розподіл судових витрат

У касаційній скарзі представник ТОВ «Порше Мобіліті», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що оспорений виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав документів, які б підтвердили безспірність суми заборгованості.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій не можна погодитись.

Судом встановлено, що 23 січня 2014 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого йому було надано кредитні кошти у розмірі 150 335 грн 64 коп. на придбання автомобіля марки «Volkswagen» модель «Golf VII», 2013 року випуску, зі сплатою 9,90 % річних строком до 60 місяців.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором 27 січня 2014 року між ним та товариством було укладено договір застави вищевказаного автомобіля.

04 грудня 2014 року ТОВ «Порше Мобіліті» надіслало на адресу ОСОБА_6, яка зазначена у кредитному договорі, вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, в якій повідомило, що у випадку неповернення кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги, ТОВ «Порше Мобіліті» буде змушене вдатися до примусового стягнення суми кредиту та заборгованості, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий компанії у заставу для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором.

28 січня 2015 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_6 було укладено договір про внесення змін (додаткова угода № 1 до кредитного договору від 23 січня 2014 року № 50011626), відповідно до умов якої, компанія зобов'язується надати позичальнику додаткову суму кредиту у сумі 5 460 доларів США, що в еквівалентні становить 141 960 грн.

У зв'язку із наявністю заборгованості зі сплати чергових платежів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. 19 лютого 2015 року було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на заставне майно - автомобіль «Volkswagen» модель «Golf VII», 2013 року випуску, для задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» у сумі 302 573 грн 78 коп.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5 (чинними на момент вчинення спірних виконавчих написів).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п. п. 1.1-1.2 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, п. 1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Крім того, п. 2.1 глави 16 Порядку встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15.

Суди, ухвалюючи рішення, в порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК Українина зазначені норми матеріального права уваги не звернули, не врахували, що ТОВ «Порше Мобіліті», звернувшись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, реалізувало своє право на захист свого цивільного права, дійшли передчасного висновку про задоволення позову.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: Є.П. Євграфова
В.М. Коротун
Л.М. Мазур
Т.О. Писана