Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/165/17 2/382/232/17
РІШЕННЯ

іменем України

02 березня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права та права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивач вказав, що 9 червня 1996 року померла його двоюрідна бабуся ОСОБА_3.

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,99 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

Єдиною спадкоємицею майна померлої відповідно до ст. 530 ЦК ( в ред.. 1963 року) являється сестра померлої - ОСОБА_4, яка в передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Проте, прийняла спадщину в силу ст.. 549 ЦК / в ред.. 1963 року /, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном померлої сестри шляхом користування її особистими речами та її будинком, що підтверджується довідкою Білоцерківської сільської ради від 1 квітня 2016 року за №120.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування № 4 від 24.06.83 року передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

19 вересня 2002 року померла його рідна бабуся ОСОБА_4.

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,99 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

Єдиним спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 529 ЦК ( в ред. 1963 року) є син спадкодавця ОСОБА_5.

В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_5 не звертався. Проте, прийняв спадщину в силу ст.. 549 ЦК / в ред.. 1963 року /, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном померлої матері шляхом користування її особистими речами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування № 4 від 24.06.83 року передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

8 січня 2005 року помер його батько ОСОБА_5.

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані в с. СотниківкаЯготинського району Київської області по вул. Миру, 17.

Єдиним спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є він,син спадкодавця.

Відповідач по справі являється його рідним братом по материній лінії, проте вважає себе спадкоємцем майна померлого ОСОБА_5.

В передбачений законодавством термін із заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори, не звертався. Проте вважає, що в силу ст.. 1268 ЦК України він прийняв спадщину після смерті свого батька, так як в квітні 2003 року на прохання батька він переїхав до місця його проживання, а саме до м. Армавир Краснодарського краю Російської Федерації, де постійно проживав разом із ним до дня його смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Водночас, під час його звернення до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зясувалося, що сертифікат на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_6, було видано вже після смерті останньої. Крім того в звязку з тим, що відповідачем було забрано оригінали всіх правовстановлюючих документів, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно.

Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Просив:

Встановити, що ОСОБА_4, яка померла 19 вересня 2002 року, прийняла спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_3, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, яка померла 9 червня 1996 року.

Встановити, що ОСОБА_5, який помер 8 січня 2005 року, прийняв спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_4, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, яка померла 19 вересня 2002 року.

Встановити, що він ОСОБА_1, постійно проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_5, який помер 8 січня 2005 року, по день його смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок, що розташований по вул. Миру,17 в с. Сотниківка Яготинського району Київської області.

Визнати за ним, ОСОБА_1, право на земельну частку (пай) розміром 4,99 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на землях КСП «Зоря» Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, та яка належала ОСОБА_6, померлій 9 червня 1996 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0081242 від 26 червня 1996 року, виданого згідно рішення Пирятинської райдержадміністрації від 3 квітня 1996 року за №93, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №473.

Визнати за ним, ОСОБА_1, право на земельну частку (пай) розміром 4,99 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на землях КСП «Зоря» Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, та яка належала ОСОБА_4, померлій 19 вересня 2002 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0081241 від 26 червня 1996 року, виданого згідно рішення Пирятинської райдержадміністрації від 3 квітня 1996 року за №93, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №472.

В судовому засіданні представник позивача відмовилась від вимог позивача в частині визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, що розташований по вул. Миру,17 в с. Сотниківка Яготинського району Київської області. Інші вимоги позивача підтримала.

Відповідач в судове засідання не з»явився, в заяві до суду позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності.

В судовому засіданні встановлено наступне:

9 червня 1996 року померла ОСОБА_3, яка являється двоюрідною бабусею позивача ОСОБА_1О./а.с. 6-12 /.

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,99 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області./ а.с. 16 /

Єдиною спадкоємицею майна померлої відповідно до ст. 530 ЦК ( в ред.. 1963 року) являється сестра померлої - ОСОБА_4, яка в передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Проте, прийняла спадщину в силу ст.. 549 ЦК / в ред.. 1963 року /, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном померлої сестри шляхом користування її особистими речами та її будинком, що підтверджується довідкою Білоцерківської сільської ради від 1 квітня 2016 року за №120.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування № 4 від 24.06.83 року передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

19 вересня 2002 року померла ОСОБА_4./ рідна бабуся позивача /а.с. 11 /

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,99 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області./ а.с. 17 /

Єдиним спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 529 ЦК ( в ред. 1963 року) є син спадкодавця ОСОБА_5.

В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_5 не звертався. Проте, прийняв спадщину в силу ст.. 549 ЦК / в ред.. 1963 року /, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном померлої матері шляхом користування її особистими речами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування № 4 від 24.06.83 року передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

8 січня 2005 року помер ОСОБА_5./ батько позивача // а.с. 10 /

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані в с. СотниківкаЯготинського району Київської області по вул. Миру, 17.

Єдиним спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є він,син спадкодавця.

Відповідач по справі являється його рідним братом по материній лінії, проте вважає себе спадкоємцем майна померлого ОСОБА_5.

В передбачений законодавством термін із заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори, не звертався. Проте вважає, що в силу ст.. 1268 ЦК України він прийняв спадщину після смерті свого батька, так як в квітні 2003 року на прохання батька він переїхав до місця його проживання, а саме до м. Армавир Краснодарського краю Російської Федерації, де постійно проживав разом із ним до дня його смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Водночас, під час його звернення до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зясувалося, що сертифікат на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_6, було видано вже після смерті останньої. Крім того в звязку з тим, що відповідачем було забрано оригінали всіх правовстановлюючих документів, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно.

Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись

ст.. ст.. 10, 60, 209, 212-0215 ЦПК України, ст.. ст..529, 530, 549 ЦК України / в ред. 1963 року, ст.. с т. 1261, 1268, 1270 ЦК україни, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_4, яка померла 19 вересня 2002 року, прийняла спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_3, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, яка померла 9 червня 1996 року.

Встановити, що ОСОБА_5, який помер 8 січня 2005 року, прийняв спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_4, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, яка померла 19 вересня 2002 року.

Встановити, що він ОСОБА_1, постійно проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_5, який помер 8 січня 2005 року, по день його смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Визнати за ним, ОСОБА_1, право на земельну частку (пай) розміром 4,99 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на землях КСП «Зоря» Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, та яка належала ОСОБА_6, померлій 9 червня 1996 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0081242 від 26 червня 1996 року, виданого згідно рішення Пирятинської райдержадміністрації від 3 квітня 1996 року за №93, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №473.

Визнати за ним, ОСОБА_1, право на земельну частку (пай) розміром 4,99 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на землях КСП «Зоря» Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, та яка належала ОСОБА_4, померлій 19 вересня 2002 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0081241 від 26 червня 1996 року, виданого згідно рішення Пирятинської райдержадміністрації від 3 квітня 1996 року за №93, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №472.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.