АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/686/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

за участю:

представника позивача ОСОБА_6

відповідача ОСОБА_7 ушко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

05 жовтня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 23 грудня 2010 року між банком та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір, за умовами якого надано кредит у сумі 3400 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30 % на рік на залишок заборгованості з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

У звязку із неналежним виконанням відповідачкою зобовязань за кредитним договором станом на 31.08.2016 року виникла заборгованість у розмірі 33702,46 грн., у тому числі:

- 3085,70 грн. - заборгованість за кредитом;

- 25260,69 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом;

- 3275,00 грн. заборгованість з пені та комісії за користування кредитом;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1581,07грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Встановлено, що 23 грудня 2010 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_8 отримала кредитну картку «Кредитка Універсальна» з встановленим кредитним лімітом 1000 грн., який у подальшому було збільшено до 3400 грн., зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5).

На підтвердження укладення кредитного договору відповідачкою було заповнено Анкету-Заяву, в якій вказано, що заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг. Крім того, відповідачка була ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді (а.с. 5).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачка ОСОБА_8 визнала позовні вимоги в межах строку позовної давності (а.с. 45).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що строк дії картки, наданої відповідачці, закінчився 23.12.2012 року, а тому, банком предявлено позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з пропущенням строку позовної давності.

Однак, такий висновок суду першої інстанції є помилковим.

Так, з матеріалів позовної заяви, наданих позивачем не вбачається на який строк було видано кредитну картку відповідачці. Тому, суд першої інстанції взяв до уваги пояснення відповідачки ОСОБА_8, яка сказала, що картка була видана їй на два роки. Письмових доказів на підтвердження строку дії картки відповідачка не надала.

Позивачем було направлено на адресу суду довідку, яка надійшла вже після винесення судом рішення, в якій вказав номери карток, які були видані ОСОБА_8 та термін їх дії. Згідно даної довідки, термін дії картки № 287293 встановлено до грудня 2014 року (а.с. 75).

Таким чином, не перевіривши вказану інформацію, суд першої інстанції ухвалив рішення, яке не ґрунтується на відповідних доказах.

Згідно з ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Оскільки сторонами визначено строк виконання зобовязання за кредитним договором закінчення строку дії картки, право позивача вимагати повернення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі виникло з грудня 2014 року.

Із позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось 05 жовтня 2016 року, тобто у межах трьохрічного строку позовної давності.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

З наданого позивачем розрахунку та виписки по рахунку, вбачається, що відповідачка не належним чином виконувала взяті на себе зобовязання, останній платіж нею було здійснено 11.02.2014 року (а.с. 3-4, 46-64). У звязку з цим, станом на 31.08.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 33702,46 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 3085,70 грн., заборгованості за процентами 25260,69 грн., штрафу (фіксованої частини) 500 грн., штрафу (процентної складової) 1581,07 грн., заборгованості по пені та комісії за користування кредитом - 3275 грн.

Колегія суддів погоджується з розрахунком позивача про заборгованість за кредитним договором в частині: заборгованості за тілом кредиту 3085,70 грн., заборгованості за процентами 25260,69 грн., штрафу (фіксованої частини) 500 грн., штрафу (процентної складової) 1581,07 грн.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з розрахунком позивача про заборгованість за кредитним договором в частині заборгованості по пені та комісії за користування кредитом в сумі - 3275 грн., оскільки відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік, а тому розмір заборгованості по пені та комісії за користування кредитом становить 1100 грн.(за один рік).

З огляду на викладене, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та невідповідності висновків суду обставинам справи.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольняє частково, рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягує з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 23.12.2010 року станом на 31.08.2016 року, в сумі 31527 грн. 46 коп., яка складається із: 3085 грн. 70 коп. заборгованості за тілом кредиту; 25260 грн. 69 коп. заборгованості за відсотками; 1100 грн. заборгованості по комісії та пені; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1581 грн. 07 коп. штрафу (процентна складова).

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги в сумі 2720 грн. 17 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.12.2010 року, станом на 31.08.2016 року, в сумі 31527 грн. 46 коп., яка складається із: 3085 грн. 70 коп. заборгованості за тілом кредиту; 25260 грн. 69 коп. заборгованості за відсотками; 1100 грн. заборгованості по комісії та пені; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1581 грн. 07 коп. штрафу (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 2720 грн. 17 коп.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :