Справа № 369/7610/13-ц
Провадження № 8/369/21/17
УХВАЛА

Іменем України

19.09.2017 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Водала А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петріцька А.П. про визнання договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки та договору поруки недійсними, скасування обтяження на нерухоме майно на підставі договору іпотеки та зобов'язання виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, визнання неправомірними дій, визнання неправомірним надання кредиту в іноземні валюті, зобов'язання здійснити перерахунок сплачених коштів зобов'язання повернути оплату комісії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_5 звернулась із заявою про перегляд рішення районного суду від 09 липня 2014 року. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Печерського районного суду було відмовлено в задоволені позову ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою з тих підстав, що є рішення Києво-Святошинського районного суду від 09 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 було відмовлено. При підготовці її представником до апеляційного розгляду щодо оскарження рішення Печерського районного суду, було знайдено постанову Вищого господарського суду України від 13 липня 2011 року по справі №5023/446/11 (59/21-10(29/431-09), тому при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами має враховуватись єдність судової практики. Згідно даної постанови подача позовної заяви не уповноваженою особою є матеріально-правовим фактом, що має істотне значення для розгляду справи. Таким чином нею було встановлено, що Києво-Святошинським районним судом зустрічний позов ОСОБА_4 у порушення вимог ЦПК був розглянутий, а не повернутий, оскільки ОСОБА_5 не надавала повноважень ОСОБА_4 на представлення її інтересів щодо позовної вимоги про оспорення договору поруки. Тобто зустрічний позов пред'явлений не уповноваженою особою. Про дані обставини ОСОБА_5 було відомо на час розгляду справи, оскільки повністю довіряла судовій владі, але вони фактично існували під час розгляду справи, але не була відомі їй і не могла бути відомими та є істотними для розгляду цієї справи.

Просила суд скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петріцька А.П. про визнання договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки та договору поруки недійсними, скасування обтяження на нерухоме майно на підставі договору іпотеки та зобов'язання виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, визнання неправомірними дій, визнання неправомірним надання кредиту в іноземні валюті, зобов'язання здійснити перерахунок сплачених коштів зобов'язання повернути оплату комісії.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 заяву підтримала. Просили задоволити заяву на зазначених в ній підставах та скасувати рішення, призначивши справу до розгляду, оскільки зустрічний позов ОСОБА_4 має бути повернутий, оскільки поданий неуповновженою особою.

У судовому засіданні представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Науменко О.В. проти доводів заяви заперечував. Просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши думку учасників розгляду, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

При розгляді заяви встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно - задоволено.

Стягнено з ОСОБА_5, (ІПН: НОМЕР_1) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/026/74/49459 від 05 січня 2012 р. у сумі 964 200,10 грн. (дев'ятсот шістдесят чотири тисячі двісті гривень та десять копійок).

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/026/74/49459 від 05 січня 2012 р. у сумі 964 200,10 грн., звернути стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах квартири, що знаходиться за адресою: Київська обл.., АДРЕСА_1, загальною площею 73,2 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., що складається з двох жилих кімнат, яка належить ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_2), на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2009 року, видане виконкомом Петрівської сільської ради, на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», визначивши початкову ціну предмета іпотеки відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнено з ОСОБА_5, (ІПН: НОМЕР_1) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1 720,50 грн.

Стягнено з ОСОБА_4, (ІПН: НОМЕР_2) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1 720,50 грн.

В зустрічному позові ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петріцька А.П. про визнання договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки та договору поруки недійсними, скасування обтяження на нерухоме майно на підставі договору іпотеки та зобов'язання виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, визнання неправомірними дій, визнання неправомірним надання кредиту в іноземні валюті, зобов'язання здійснити перерахунок сплачених коштів зобов'язання повернути оплату комісії - відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2014 року рішення районного суду залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, суд виходив з того, з чим погодилась колегія суддів Апеляційного суду Київської області, що позивачем за зустрічним позовом не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення своїх вимог.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами визначені у ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Разом з тим, судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами, у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для пред'явлення нової вимоги, а також якщо обставини виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення.

Як на нововиявлену обставину ОСОБА_5 посилається на виявлення факту подання позову не уповноваженою нею особою.

Так, відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

За ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Права, свободи та інтереси особи, яка визнана безвісно відсутньою, захищає опікун, призначений для опіки над її майном.

Права, свободи та інтереси спадкоємців особи, яка померла або оголошена померлою, якщо спадщина ще ніким не прийнята, захищає виконавець заповіту або інша особа, яка вживає заходів щодо охорони спадкового майна.

Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.

Представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.Одна й та сама особа не може бути одночасно представником іншої сторони, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору або беруть участь у справі на другій стороні (ст. 40 ЦПК України).

За ст. 41 ЦПК України не можуть бути представниками в суді особи, які діють у цьому процесі як секретар судового засідання, перекладач, експерт, спеціаліст, свідок. Судді, прокурори, слідчі, працівники підрозділів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, не можуть бути представниками в суді, крім випадків, коли вони діють як представники відповідного органу, що є стороною або третьою особою в справі, чи як законні представники.

Повноваження представників сторін мають відповідати вимогам ст. 42 ЦПК України та посвідчуються такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання. Довіреність фізичної особи, яка є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням.

Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду у власних інтересах або в інтересах інших осіб, у передбачених законом випадках.

З матеріалів справи встановлено, що при розгляді справи ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом. Позивачем вказаний саме ОСОБА_4, підписаний позов теж ОСОБА_4, жодного посилання щодо подання позову в інтересах ОСОБА_5 або від імені ОСОБА_5 позовна заява не містить. Тому суд приходить до висновку, що зустрічний позов поданий позивачем ОСОБА_4 у власних інтересах. Посилання представника ОСОБА_5 на наявність позовної вимоги про визнання поруки недійсною не є підставою вважати, що зустрічний позов поданий від імені або в інтересах ОСОБА_5 Чинне законодавство не містить будь-яких обмежень щодо звернення до суду з будь-якими позовними вимогами, обрання саме позивачем способу захисту свого порушеного права, тощо.

Також суд оцінює критично посилання представника на наявність постанови Вищого господарського суду України від 13 липня 2011 року по справі №5023/446/11 (59/21-10(29/431-09), оскільки в даному випадку аналізувалось подання позову в інтересах юридичної особи та підписання позову особою, яка не мала відповідних повноважень, саме від цієї особи.

Таким чином, заявником ОСОБА_5 не доведено належними та допустимими доказами, що вказані ним обставини є нововиявленими відповідно до вимог ст. 361 ЦПК України.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії»).

Отже, вказані заявником обставини не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, а можуть бути підставою за наявності правого обґрунтування підставою для пред'явлення нових вимог саме від позивача ОСОБА_5

За ст. 365 ЦПК України розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

У судовому засіданні відповідно до ст. 10 ЦПК України судом уточнювались у представника заявника вимоги за поданою заявою, але заяв чи клопотань нею не заявлено.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що вказані ОСОБА_5 обставини, підстави не є доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини, та не може бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Заявницею також не подано доказів, що дані обставини не були їй відомі та не могли бути відомими на час ухвалення рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.10, 60, 361 - 365 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петріцька А.П. про визнання договору про надання споживчого кредиту, договору іпотеки та договору поруки недійсними, скасування обтяження на нерухоме майно на підставі договору іпотеки та зобов'язання виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, визнання неправомірними дій, визнання неправомірним надання кредиту в іноземні валюті, зобов'язання здійснити перерахунок сплачених коштів зобов'язання повернути оплату комісії - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п'яти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич