Справа № 524/6367/16-ц
Провадження № 2-др/524/3/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі Денисенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення зазначаючи, що судом не ухвалено рішення в частині визнання незаконним та скасування наказу від 29.06.2016 про звільнення ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, приходить до наступного.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.04.2017 позовом ОСОБА_1 до КП «Кременчукводоканал» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконними та скасувано накази КП «Кременчукводоканал» від 29.04.2016 № 253 «Про зміну істотних умов праці», від 17.02.2016 № 209 «Про зміну оплати праці», від 31.03.2016 № 326 «Про зміну оплати праці», від 21.06.2016 № 342 «Про встановлення робочого часу».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді головного інженера Комунального підприємства «Кременчукводоканал».

Стягнуто з КП «Кременчукводоканал» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.06.2016 по 24.04.2017 у сумі 133 743,84 грн. та у відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

У п.20 постанови «Про судове рішення в цивільній справі» від 18.12.2009 №14 Пленум Верховного Суду України зазначає, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 235 КЗпП поновленню на роботі піддягає працівник, який був звільнений без законної підстави або незаконно переведений на іншу роботу.

Як убачається за матеріалів справи та заяви, позовну вимогу ОСОБА_1 про поновлення на роботі на посаді головного інженера Комунального підприємства «Кременчукводоканал», вирішено по суті.

Поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому слід мати на увазі, що суд, як і будь-який інший орган по розгляду трудових спорів, не має адміністративних повноважень, тому він не може скасовувати накази, змінювати підстави розірвання трудового договору. Якщо звільнення з роботи проведено з порушенням закону, суд, не скасовуючи наказу і не змінюючи підстав припинення трудового договору, зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.

Ухвалюючи рішення у даній цивільній справі про поновлення позивача на роботі, судом, у тому числі, вирішено вимогу про визнання незаконним наказу про звільнення позивача з роботи, а тому окреме його скасування не вимагається.

На підставі викладеного вище, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 220 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Рибалка