Справа №366/416/17
Провадження №2/366/106/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 лютого 2017 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді: Гончарука О.П., при секретарі Форощі І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт.Іванків Київської області, в порядку ст.197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в 2000 році він, втративши через пожежу власний будинок, і не маючи житла, попросив одиноку престарілу ОСОБА_2 дозволити проживати в її будинку разом з нею, на що остання погодилася. З того часу і до сьогодення позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що належав ОСОБА_2, яка 20 травня 2006 року померла.

Своє місце проживання в цьому будинку позивач не реєстрував, будь-яких договорів найму, оренди тощо відносно цього житла не укладав.

Позивач вважає, що він більше десяти років відкрито і безперервно володіє чужим майном і заволодів ним добросовісно вселившись з дозволу власника, тому має право на визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

З цього приводу і звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

В судове засідання сторони не зявилися.

Позивач подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу без його участі.

Відповідач, Страхоліська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з заявою про те, що позов ОСОБА_1 визнають та просять провести розгляд справи без представника сільської ради.

Дослідивши зібрані в справі докази, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов.

Відповідач позов визнав.

Судом встановлено та підтверджується наявними в справі доказами, що житловий будинок розташований в с.Страхолісся, по вул.Лісовій,3 Іванківського району Київської області зареєстрований на імя ОСОБА_2, згідно з записом в погосподарській книзі №3, особовий рахунок №204.

Як вбачається з свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла 20 травня 2006 року.

З довідки №715, виданої 19 грудня 2016 року виконавчим комітетом Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області про те, що інших звернень щодо оформлення спадкового майна, яке залишилося після смерті гр.ОСОБА_2, до сільської ради не надходило. Інформація стосовно спадкоємців за законом та заповітом по сільській раді відсутня.

Актом встановлення факту постійного проживання від 23.12.2016 року підтверджено факт того, що гр.ОСОБА_1, з 20.03.2015 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проте з 2000 року по даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, в будинку, який належав ОСОБА_2, що померла 20 травня 2006 року.

Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Пункт 12 Постанови № 5 Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначає, що ураховуючи положення статей 16, 344, 396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави.

ОСОБА_1 добросовісно заволодів вищевказаним чужим майном і продовжував відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, але юридично не оформляв свої права.

ОСОБА_1 починаючи з 2000 року і до цього часу постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4, що належав ОСОБА_2, померлої 20 травня 2006 року.

Можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (пункт 13 Постанови № 5 Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав).

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. Відповідачем по вказаній справі є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України відповідач як сторона у справі заперечень на спростування доводів позивача не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним право власності за набувальною давністю не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, є законними та обґрунтованими, такими які підлягають задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, ч.1 ст.317, 319, ч.1 ст.344 ЦК України, ст.ст.10, 11, 197, 213, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Страхолісся, вулиця Лісова,3 (три), Іванківського району Київської області. Будинок, розміром житлової площі 17,2 кв.метрів, розміром загальної площі 35,7 кв.метрів, в плані під літ. «А», надвірні будівлі: навіс «Б», вбиральня «В», ворота/хвіртка №1, ворота №2, огорожа №2.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд протягом 10 днів з моменту отримання копії даного рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : О.П.Гончарук