Справа №575/145/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/9/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 09 серпня 2016 року

в цивільній справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

17 лютого 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК» ( далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 035 грн. 55 коп., з них: 3 888 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 9 099 грн. 26 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 808 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. -штраф (фіксована частина); 739 грн. 79 коп. - штраф (процентна складова).

Свої вимоги мотивувало тим, що 03 вересня 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 4000 грн., у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання за договором, утворилась заборгованість, яку позивач і просив стягнути на свою користь.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 09 серпня 2016 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 03 вересня 2013 року в сумі 16 035 грн. 55 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 1378 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати, ухваливши нове, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що кредитний договір є неукладеним, оскільки в матеріалах справи не міститься копія чи оригінал тексту кредитного договору, який би укладався між сторонами, а також відсутні памятка клієнта та тарифи, які мають бути складовими частинами кредитного договору. Вказує, що матеріали справи не містять доказів про те, що позивачем відповідачу був відкритий картковий рахунок та видана йому кредитна картка «універсальна», а також немає доказів про отримання відповідачем цієї картки та її копії.

Вказує, що, відкриваючи провадження у справі, суд не дослідив надані позивачем документи та не перевірив чи мав повноваження представник позивача на звернення до суду з відповідним позовом.

Крім того зазначає, що головуючий-суддя по справі, перебуваючи у відпустці, не здійснила письмову вказівку про повторний автоматизований розподіл судової справи між іншими суддями з дійсними повноваженнями, що призвело до значного затягування строків розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» -ОСОБА_6 проти її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, місцевий суд виходив з доведеності заявлених вимог.

Проте, з даним висновком суду в повній мірі погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 вересня 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до змісту анкети-заяви, остання разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ОСОБА_3 і банком договір про надання банківських послуг. Проте, довідку про Тарифи і Умови і Правила надання банківських послуг ОСОБА_3 не підписував (а.с. 5). На виконання укладеного кредитного договору ОСОБА_3 отримав кредитну картку «Універсальна», що підтверджується, зокрема, кольоровим фото відповідача з кредитною карткою, зроблене у відділенні банку (а.с. 83, т. 2) та роздруківкою існуючих карток банку, що була надана представником відповідача (а.с. 105, т. 1), а банк відкрив на імя ОСОБА_3 картковий рахунок, номер якого відповідає номеру кредитної картки, а саме: 731217 та надав ОСОБА_3 кредитний ліміт в сумі 4000 грн.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 (а.с. 81-88, т. 2) останній, отримавши кредитну картку, почав активно нею користуватися, починаючи з 03.09.2013 року: знімав готівкові кошти, розраховувався карткою в магазинах, сплачував вартість послух на залізниці, а також поповнював дану картку як шляхом внесення готівки через термінал, з допомогою послуги Приват 24, та шляхом перерахування коштів з власної зарплатної картки № 204683. Наявність останньої ОСОБА_3 не заперечував і на підтвердження цього представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 надав фото даної картки. Користування кредитною карткою саме ОСОБА_3 у колегії суддів сумніву не викликає, оскільки останнє передбачає обізнаність користувача з кодами як кредитної картки так і дебетної картки № 204683 на імя ОСОБА_3

Положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Аналізуючи надані позивачем докази, в тій частині, що не були спростовані відповідачем, послідуючі дії як банку так і відповідача ОСОБА_3, колегія суддів вважає доведеним, що між сторонами виникли кредитні відносини, за якими ОСОБА_3 отримав кредитні кошти у вигляді встановлення на його картковий рахунок кредитного ліміту в розмірі 4000 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 4 т. 1), ОСОБА_3 належним чином не виконував свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.11.2015 року за ним виникла заборгованість за кредитом в розмірі 3888,50 грн. На думку колегії суддів дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначав, що відповідач має заборгованість і в частині сплати відсотків в розмірі 9099,26 грн. Дана заборгованість обрахована виходячи з їх розміру на рівні 30% на рік на суму залишку заборгованості. Даний розмір відсотків передбачений, як вбачається з довідки про умови кредитування (а.с. 6), для кредитних договорів з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Проте, ОСОБА_3 довідку про тарифи, зокрема, сплату відсотків в розмірі 30 % на рік, не підписував. Тому, наявність у відповідача зобовязання по сплаті відсотків в розмірі 30% позивачем не доведено.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договір позики вважається безпроцентним, якщо:

він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін;

позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Аналізуючи надані позивачем письмові докази на підтвердження укладених між сторонами умов кредитних відносин, на думку колегії суддів розмір відсотків, зокрема, 30 % на рік, не можна вважати встановленим, тому, керуючись положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, розмір відсотків в даному кредитному договорі має визначатися на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до розрахунку заборгованості по відсоткам, виходячи з їх розміру, що відповідає обліковій ставці Національного банку України, складений позивачем і проти якого не заперечував представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, що приєднаний до матеріалів справи, заборгованість по відсоткам ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» складає станом на 30.11.2015 року 1259,01 грн. Тому, саме даний розмір заборгованості по відсоткам і підлягає стягненню з відповідача.

В іншій частині заявлені позовні вимоги, зокрема, щодо стягнення 1808 грн. пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 739,79 грн. (процентна складова), задоволенню не підлягають, так як позивачем не доведено наявність у відповідача відповідних зобовязань.

Тому, рішення суду згідно вимог ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

У звязку з частковим задоволенням позову та апеляційної скарги, застосовуючи принцип пропорційності відшкодування судових витрат (ст. 88 ЦПК України) та виходячи з розміру сплаченого сторонами судового збору, відповідач повинен відшкодувати банку 442,33 грн., а позивач повинен відшкодувати відповідачу 1029,23 грн. Застосовуючи взаємозалік, остаточно стягненню з банку на користь ОСОБА_3 підлягає судовий збір в сумі 586,90 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 09 серпня 2016 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2013 року, яка виникла станом на 30 листопада 2015 року в сумі 5147,51 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» відмовити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 586,90 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -