ЄУН № 389/3916/15-ц
Провадження № 2-п/389/4/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Знам'янка заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, 02 лютого 2017 року звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить скасувати заочне рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до неї про стягнення заборгованості за договором кредиту, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Одночасно просить поновити пропущений процесуальний строк на подання даної заяви до суду.

Вказала, що заочним рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2015 року з неї на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 18 серпня 2009 року у сумі 25477 грн. 22 коп. та 1218 грн. 00 коп. судового збору. Про наявність вказаного рішення вона дізналася тільки у 2016 році, коли отримала копію заочного рішення через пошту. У судове засідання, призначене у справі зявитися не могла, оскільки не знала про час та місце його проведення, повісток не отримувала, ніяких інших документів від суду також не надходило. Копію позовної заяви отримала вже разом з заочним рішенням. Таким чином була позбавлена можливості знати про час і місце розгляду справи, що завадило їй надати суду пояснення та заперечення по суті справи. До того ж, починаючи з 10 березня 2015 року по теперішній час вона хворіє, декілька разів перебувала на стаціонарному лікування, протягом 2015 року перебувала на медичному обстеженні, отримала третю групу інвалідності, що завадило їй знаходитися вдома, отримувати пошту та вчасно звернутися до суду з відповідною заявою. Крім того вказала, що у звязку з тим, що не змогла взяти участь у судовому засіданні особисто, чи через представника, не змогла скористатися правами, що надані їй ст.ст.27,31 ЦПК України. Не надала суду документи (виписки по картці) щодо обставин справи, які не вивчалися у судовому засіданні і мають значення для встановлення фактів, а саме сплати нею в рахунок кредитної заборгованості грошових коштів, які не були враховані банком при здійснені розрахунку заборгованості. Також не досліджена виписка по картці, з якої вбачається, що договір складений на імя ОСОБА_1, у той час як картка видана ОСОБА_2. До того ж, у виписці по картці вказані не менш як чотири номери карток, яких вона не мала у своєму використані та не знімала з них грошові кошти. Крім того, по картці є зняття суми в розмірі 5000 грн., проте вона її не знімала і про її зняття дізналася лише при ознайомленні з витягом по рахунку. Зазначене та інші обставини і докази судом не досліджувались і не враховувались. Вважає, що таким чином в суді не було досліджено суттєві факти, які прямо впливають на обсяг позовних вимог.

З цих підстав вважає причину її неявки в судове засідання поважною, просить поновити строк на оскарження та скасувати заочне рішення. На обґрунтування пропуску строку звернення з даною заявою до суду додала епікризи, виписки про перебування на стаціонарному лікуванні з 10 по 20 березня 2015 року, з 01 по 09 жовтня 2015 року, з 02 по 17 листопада 2015 року, з 18 по 31 травня 2016 року та з 19 липня по 28 липня 2016 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина її неявки суду не відома. Її представник подав заяву, в якій просить перенести розгляд справи на іншу дату, у звязку з прийняття ним участі в іншому судовому засіданні у Кіровському районному суді міста Кіровограда, при цьому підтверджуючих документів суду не надав.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання також не зявився, надіслав заперечення в якому просить заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, вказує, що виходячи з матеріалів справи відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, від неї не надійшло жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду даної справи.

Вказав, що заочне рішення може бути переглянуте в загальному та спеціальному порядках. Якщо в загальному (апеляційному) порядку досліджується законність та обґрунтованість заочного рішення, то при спеціальному порядку досліджуються тільки вказані відповідачем нові докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи у випадку відсутності відповідача з поважних причин. Не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Надав до суду виписку по рахунку та зазначив, що з неї не вбачається, що відбувалося зняття коштів у розмірі 5000 грн. як про це зазначає у заяві відповідач.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 12 листопада 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суд з позовом до відповідача, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 18 серпня 2009 року в загальній сумі 25477,22 грн.

Розгляд справи було призначено на 11:50 годину 18 грудня 2015 року. Проте, у судове засідання призначене на вказаний час відповідач не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, де міститься підпис одержувача, про причини неявки суду не повідомила і заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. З огляду на зазначене та на підставі ст.224 ЦПК України, яка є спеціальною нормою та якою передбачено умову для розгляду цивільної справи в порядку заочного провадження факт навіть однієї неявки відповідача в судове засідання, суд розглянув справу та ухвалив заочне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, надало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Заочним рішенням Знамянського міськрайонного суду від 18 грудня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено в повному обсязі. Копію заочного рішення суду ОСОБА_1 отримала поштою 31 грудня 2015 року за адресою: вул.Колгоспна, 39 в с.Цибулеве Знамянський район Кіровоградська область, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 33). Вказана адреса зазначена позивачем і в даній заяві про перегляд заочного рішення. Інших відомостей про повторне надіслання копії заочного рішення або особистого його отримання заявником безпосередньо в суді матеріали справи не містять. Виконавчі листи за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» надіслані на його адресу 18 квітня 2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно зі ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою (ч.1, 2 ст. 73 ЦПК України).

Серед основних засад судочинства, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду».

Обовязковими судовими рішеннями є лише ті, що набрали законної сили, тобто набули статусу остаточних.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі Преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Можливість продовження строків передбачена, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Аналогічного висновку щодо скасування остаточного судового рішення, Суд дійшов у справах „Науменко проти України", „Полтораченко проти України", „Трегубенко проти України" та „Тімотієвич проти України".

Суд визнав, що у згаданих справах, в яких мали місце скасування рішень, які набули статусу остаточних та мали обовязковий характер, було порушено статтю 6 § 1 Конвенції.

Зі змісту пункту 52 рішення ЄСПЛ «Устименко проти України» випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

ОСОБА_1 звернувшись до суду у 2017 році з заявою про перегляд заочного рішення від 18 грудня 2015 року, копію якого отримала 31 грудня 2015 року, тобто із значним пропуском строку для її подання, не навела в заяві чіткі та обгрунтвані поважні причини пропуску нею строку, які б виправдовували втручання у принцип res judicata (принципу остаточного рішення), відхід від якого можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Проходження заявником впродовж 2015-2016 р.р. неодноразового стаціонарного лікування, зокрема в періоди з 10 по 20 березня 2015 року, з 01 по 09 жовтня 2015 року, з 02 по 17 листопада 2015 року, з 18 по 31 травня 2016 року та з 19 по 28 липня 2016 року, не можна вважати тими непереборними обставинами, які завадили їй своєчасно звернутись до суду із заявою про перегляд заочного рішення, виходячи з факту отримання копії заочного рішення 31 грудня 2015 року, тривалості відповідного строку, визначеного процесуальним законом в десять днів з дня отримання копії заочного рішення, тобто по 11 січня 2016 року включно, і зрештою занадто значного пропуску строку подання даної заяви, що становить більш ніж рік після ухвалення заочного рішення у справі. Посилання заявника на те, що про існування відповідного заочного рішення вона дізналась у 2016 року (без зазначення точної дати), а також на те, що вона не була ознайомлена зі змістом позовних вимог спростовуються матеріалами справи, які не містять відомостей про повторне надіслання копії заочного рішення або особистого його отримання заявником/її представником безпосередньо в суді, ознайомлення з матеріалами справи після ухвалення рішення.

Слід відзначити, що загалом заява про перегляд заочного рішення не містить і посилань на докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і не були відомі суду на час розгляду справи.

Відтак суд, не знаходячи підстав для поновлення заявнику строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, приходить до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, без розгляду.

Судовий збір сплачений заявником при зверненні до суду з даною заявою підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.72, 73, 228 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. сплачений згідно квитанції № 0.0.689555933.1 від 19 січня 2017 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у пятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Г.В. Берднікова