Номер провадження: 22-ц/785/469/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора м.Іллічівська Одеської області (після зміни найменування керівник Іллічівської місцевої прокуратури) в інтересах ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_4) до ОСОБА_5, за участю органа опіки та піклування в особі виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області, за участю третьої особи державного нотаріуса Іллічівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, зобовязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2012 року, -

в с т а н о в и л а :

Прокурор м. Іллічівська Одеської області, звернувшись 16 листопада 2011 року до суду з вищеназваним позовом в інтересах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказав, що ОСОБА_3 до 25 червня 2010 року була зареєстрована за місцем проживання батьків в житловому будинку по вул. Середній,65-А в м.Іллічівську (після зміни найменування м.Чорноморськ) Одеської області, належному на праві власності батька ОСОБА_8 Після смерті батька ОСОБА_8, який помер 9 червня 2010 року, органом опіки та піклування було дано згоду матері ОСОБА_5 на зняття неповнолітньої ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання в будинку та здійснення реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку по вул. Радянській,151, належному на праві власності сестрі матері ОСОБА_9 Прокурор зазначив, що фактично місце проживання на с. Михайлівну змінила лише неповнолітня ОСОБА_3, яка є інвалідом дитинства, при цьому місце проживання матері ОСОБА_5 залишилося в м. Іллічівську. Спадкову справу №199/2010 після смерті ОСОБА_8 заведено Іллічівською міською нотаріальною конторою, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 видано ОСОБА_5 Посилаючись на порушення майнових прав неповнолітньої дитини на частку спадкового майна, прокурор в інтересах неповнолітньої на час звернення до суду ОСОБА_3 просив внести зміни в свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок №65-А по вул. Середній в м.Іллічівську, виданого 21 грудня 2010 року за реєстровим №4544, включивши в нього спадкоємцем майна в рівній частці ? ОСОБА_3; зобовязати Іллічівську міську державну нотаріальну контору Одеської області замінити видане 21 грудня 2010 року, зареєстроване в реєстрі за №4544 свідоцтво про право на спадщину за законом та видати нове свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 9 червня 2010 року, на імя ОСОБА_5, ОСОБА_3 в рівних частках кожній на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул.Середній,65-А в м.Іллічівську Одеської області (а.с.2-4).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2012 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено (а.с.123-126).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 29 листопада 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення відмовлено (а.с.164-165).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову та внесення до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 2010 року на імя ОСОБА_5 змін шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 9 червня 2010 року, на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається з 2/3 часток двоповерхового житлового будинку з підвалом та господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Середній,65-А в м.Іллічівську (після зміни найменування м. Чорноморськ), в рівних частках кожному, а саме по 1/3 частці.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, встановивши порушення прав ОСОБА_3, яка на той час була неповнолітньою особою, на спадщину після смерті батька ОСОБА_8, дійшов висновку про захист майнових прав на спадкове майно шляхом внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_8, та зобовязання нотаріальної контори замінити видане ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом та видати нове свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_5 та на імя ОСОБА_3 на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований по вул. Середній, 65-А в м. Іллічівську, в рівній частці кожній.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Іллічівськом міської ради від 21 серпня 2008 року №877 замість свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 5 липня 2001 року №1016, ОСОБА_8 на праві власності належав двоповерховий житловий будинок літ. «Б» садибного типу з підвалом літ. «б» загальною площею 61,00 кв.м житловою площею 24,70 кв.м, господарчі будівлі: сарай літ. «Е», вбиральня літ. «З», розташовані по вул.Середній, 65-А в м. Іллічівську (а.с.32, 57, 71, 73, 74)

ОСОБА_8 помер 9 червня 2010 року у віці 50 років (а.с.24, 67).

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

ОСОБА_8 заповіт не залишив, відтак спадкування здійснюється за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_5, дочка ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Вказані особи на день смерті ОСОБА_8 були зареєстровані та проживали в житловому будинку № 65-А по вул. Середній в м. Іллічівську (після зміни найменування м. Чорноморськ).

Розпорядженням Іллічівського міського голови від 21 червня 2010 року «Про дозвіл на перереєстрацію місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4» за заявою матері ОСОБА_5 дано розпорядження зняти неповнолітню ОСОБА_3 з реєстрації в будинку по вул. Середній, 65-А в м. Іллічівську Одеської області та зареєструвати в будинку по вул. Радянській, 151 в с. Михайлівна Саратського району Одеської області (а.с.21).

26 червня 2010 року неповнолітня ОСОБА_3 була знята з реєстрації в будинку по вул. Середній, 65-А в м. Іллічівську.

21 грудня 2010 року державним нотаріусом Іллічівської міської нотаріальної контори Одеської області за реєстровим №4544 у спадковій справі №199/2010 видано свідоцтво ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_8, померлого 9 червня 2010 року, свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з двоповерхового житлового будинку літ. «Б» садибного типу з підвалом літ. «б» загальною площею 61,00 кв.м житловою площею 24,70 кв.м, господарчі будівлі: сарай літ. «Е», вбиральня літ. «З», розташовані по вул.Середній, 65-А в м.Іллічівську (а.с.54, 101).

23 грудня 2010 року житловий будинок №65-А по вул. Середній в м. Іллічівську Одеської області був зареєстрований на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 2010 року №4544 (а.с.15, 20, 52).

Спадкоємець, який постійно поживив разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу (ч.ч.3,4 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на імя кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст.1297 ЦК України).

За згодою всіх спадкоємці, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину (ч.ч.1.2 ст.1300 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ст.1301 ЦК України).

Із аналізу зібраних в справі доказів встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_8, померлого 9 червня 2010 року, відкрилась, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Середній, 65-А в м.Іллічівську (після зміни найменування м. Чорноморськ) Одеської області. На час відкриття спадщини в будинку були зареєстровані та проживали члени сімї померлого як то дружина ОСОБА_5, дочка ОСОБА_10, дочка ОСОБА_3 Таким чином, у кожної з цих осіб виникло право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, а, відтак, виходячи з рівності права на спадкування спадкоємців однієї черги, у кожної виникло право на 1/3 частку спадщини. На час оформлення спадщини видачею свідоцтва про право на спадщину в спадковому будинку залишилася зареєстрованою лише дружина померлого ОСОБА_5, діти ж померлого ОСОБА_10 та ОСОБА_3 були зняті з реєстрації. Свідоцтво про право на спадщину в цілому було видано лише на імя дружини ОСОБА_5 З огляду на те, що на момент відкриття спадщини дочка померлого ОСОБА_11 була неповнолітньою особою, остання в силу положень частини 4 статті 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину. Інша дочка ОСОБА_10 з огляду на реєстрацію в будинку батька на момент його смерті теж є особою, яка в силу положень частини 3 статті 1268 ЦК України прийняла спадщину.

Таким чином, ОСОБА_5 безспірно мала право на 1/3 частку спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_8, натомість, свідоцтво про право на спадщину було видано на спадщину в цілому. За таких обставин, зважаючи на те, що на момент відкриття спадщини дочка померлого ОСОБА_3 була неповнолітньою, а інша дочка померлого ОСОБА_10 теж мала право на спадщину, правильним є захист права на спадкування шляхом ухвалення судового рішення про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого 21 грудня 2010 року за реєстровим №4544 ОСОБА_5, та врегулювання правовідносин спадкоємців визнанням за кожним права на частку спадщини.

У сенсі положень частини 2 статті 1300 ЦК на практиці вважається недоцільним на вимогу одного із спадкоємців та за рішенням суду вносити зміни до свідоцтва про право на спадщину, оскільки в разі встановлення недійсності виданих свідоцтв або при наявності істотних помилок у них тощо за позовом одного із спадкоємців суд встановлюватиме наявність відповідних помилок і може встановити, що свідоцтво видано без врахування інтересів спадкоємців, що мають істотне значення, що зумовлюватиме необхідність внесення змін тощо. Але, взагалі, в разі задоволення позову буде постановлено судове рішення, яке має змінити правовідносини, встановлені свідоцтвом про право на спадщину, і воно має вважатися самодостатнім для захисту прав осіб.

У сенсі положень статті 1301 ЦК України недійсність підстави видачі свідоцтва про право на спадщину зумовлює недійсність виданого свідоцтва. Така категорія справ розглядається в порядку позовного провадження, а тому спадкоємці вправі просити суд вирішити правовідносини відповідно до закону: визнати свідоцтво про право на спадщину недійсним; чи визнати свідоцтво про право на спадщину недійсним і врегулювати правовідносини своїм рішенням. Тому рішення суду лише про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним зумовлюватиме обовязок нотаріуса видати нове свідоцтво з врахуванням рішення суду. Але суд вправі постановити рішення і врегулювати права та обовязки всіх спадкоємців своїм рішенням. В такому випадку свідоцтво буде визнаватися недійсним, але нове свідоцтво нотаріусом видаватися не повинно, оскільки рішенням суду будуть встановлені права та обовязки всіх спадкоємців і за своїми правовими властивостями рішення суду володіє загальнообовязковістью.

ОСОБА_3 досягла повноліття 17 лютого 2012 року, уклала шлюб 8 жовтня 2012 року та змінила прізвище з «Майстренко» на «Хрістова» (а.с.160, 161).

Таким чином, на даний час особа, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, стала повнолітньою особою, до того ж змінила прізвище, уклавши шлюб. З огляду на обставини справи, фактичну наявність спадкового спору, захист права на спадщину внесенням змін у свідоцтво про право на спадщину шляхом заміни виданого свідоцтва видачею двох нових свідоцтв про право на спадщину є не можливим. Правові підстави для задоволення позову відсутні.

ОСОБА_4 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_3) не позбавлена процесуального права як повнолітня особа самостійно звернутися до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, залучивши до участі в справі в якості відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_10, та просити суд не лише визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, а й врегулювати правовідносини спадкування своїм рішення.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2012 року скасувати.

В задоволенні позову прокурора м.Іллічівська Одеської області (після зміни найменування керівник Іллічівської місцевої прокуратури) в інтересах ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_4) до ОСОБА_5, за участю органа опіки та піклування в особі виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області, за участю третьої особи державного нотаріуса Іллічівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2