Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/624/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.05.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого Гайсюка О.В.

суддів Голованя А.М., Карпенка О.Л.

за участю секретаря Діманової Н.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу освіти, молоді та спорту Кіровоградської районної державної адміністрації на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Володимирівської загальноосвітньої школи I III ступенів, відділу освіти, молоді та спорту Кіровоградської районної державної адміністрації про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_2 зазначила, що за наказом Володимирівської середньої школи №50 від 01.10.1987 року вона прийнята на посаду прибиральниці службових приміщень Володимирівської середньої школи Кіровоградського району.

У 1993 році цю школу переіменовано у Володимирівську загальноосвітню школу I-III ступенів. Наказом № 97 від 17.02.1996 року її переведено на посаду гардеробника, а наказом № 24 від 01.10.2006 року двірником школи.

За клопотанням директора школи відділом освіти, молоді та спорту Кіровоградської РДА видано наказ №333 від 27.09.2016 року, яким станом на 01.12.2016 року скорочено посаду двірника школи.

Наказом директора школи №103-к від 30.11.2016 року її звільнено з посади двірника у звязку зі скороченням чисельності працівників.

Посилаючись на те, що вона не була попереджена про звільнення за два місяці, їй не пропонувалася інша робота в школі, звільнення відбулося без згоди профкому, ОСОБА_2 просила визнати незаконним та скасувати наказ про її звільнення, поновити її на посаді двірника школи та стягнути з школи середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського районного суду від 16.02.2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відділ освіти, молоді та спорту Кіровоградської РДА просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірну оцінку судом досліджених доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Відділу ОСОБА_3, яка діє також в інтересах школи за довіреністю, доводи апеляційної скарги підтримала.

Позивач ОСОБА_2 та її представник з доводами скарги не погодилися.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в 1987 році за наказом директора Володимирівської середньої школи прийнята на роботу на посаду прибиральника службових приміщень школи. Після неодноразових переведень, ОСОБА_2 за наказом директора Володимирівської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 24 від 01.10.2006 року була переведена на посаду двірника школи (а.с.6-7). Посада двірника школи (лише одна одиниця) була передбачена штатним розписом на 01.01.2016 р., затвердженим Відділом освіти 04.01.2016р. (а.с.55).

У вересні 2016 року директор школи звернувся до начальника відділу освіти, молоді та спорту Кіровоградської РДА з клопотанням, в якому зазначив, що у звязку з тим, що функції двірника виконує річний машиніст (кочегар) котельні та робітник з обслуговування і поточного ремонту будівель, споруд і обладнання адміністрація школи вважає за доцільне скоротити дану ставку з метою ефективного використання державних коштів (а.с.62).

Зі штатного розпису затвердженого начальником відділу освіти, молоді та спорту 01.12.2016 року вбачається, що посада двірника (одна штатна одиниця) скоротилася і посада двірника з 01.12.2016 року за цим штатним розписом взагалі не передбачена (а.с.54).

Про майбутнє звільнення з посада двірника, а саме 30.11.2016 року ОСОБА_2 попереджена за два місяці, 29.09.2016 року, про що свідчать письмове попередження та акт про ознайомлення ОСОБА_2 з цим попередженням та її відмову вчинити підпис про ознайомлення (а.с.43-44).

Про зміни у штатному розписі Володимирівської ЗШ видані накази і відділом освіти і директором школи, відповідно 27.09.2016 року та 28.09.2016 року, з яких вбачається, що 01.12.2016 року штатна одиниця двірника скорочена (а.с.51-52, 53).

Згідно копії наказу директора Володимирівської ЗШ №103-к від 30.11.2016 року ОСОБА_2 звільнена з посади двірника Володимирівської ЗШ I- III ступенів з 30.11.2016 року у звязку зі скороченням чисельності працівників за п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги. Ця копія наказу надана в судовому засіданні апеляційного суду.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того,що враховуючи те, що площа подвіря, яке прибирала двірник ОСОБА_2 зменшився з 3.5 до 3 га, школі необхідно було зменшити ставку відповідно до зменшення обсягу робіт двірника, а не скорочувати посаду (ставку) двірника. Крім того, суд виходив з того, що ОСОБА_2 не були запропоновані всі вакансії, які були у школі до її звільнення, а звільнення відбулося за наявності рішення профкому школи про відмову дати згоду на звільнення ОСОБА_2

Зазначені висновки суду є помилковими.

Відповідно до Статуту Володимирівської ЗШ, школа є юридичною особою, засновником якого є відділ освіти Кіровоградської РДА, основним джерелом фінансування якого є кошти відповідного бюджету, директор школи діє відповідно до Законів України «Про освіту», «Про середню освіту», інших нормативно-правових актів і наділений правом приймати на роботу та звільняти з роботи технічних працівників.

Скорочення штату у школі відбулося внаслідок змін в організації праці у школі.

Відповідачі скористалися своїм правом самостійно визначати штат працівників і прийшли до висновку, що роботу двірника можуть виконувати інші працівники (зокрема, робітник з комплексного обслуговування й ремонту будівель а.с.54), тим більше, що площа подвіря, що обслуговувала ОСОБА_2 зменшилася (а.с.45, 50). Суд не вправі вмішуватися в діяльність школи та визначати доцільність скорочення штатної одиниці.

На момент звільнення ОСОБА_2В (яка не є педагогічним працівником) з роботи, вакансій будь-яких не було, що не заперечує і позивач ОСОБА_2 З цього приводу до апеляційного суду надані документи (зокрема, копії трудових книжок працюючих працівників) та надані довідки за підписами начальника Відділу освіти та директора школи про відсутність вакансій.

Положення ст.42 КЗпП при звільненні ОСОБА_2 не могли бути застосовані, оскільки лише ОСОБА_2 займала посаду двірника, ця штатна одиниця була єдиною у школі.

У звязку з тим, що в поданні директора школи до профкому профспілкової організації, що діє у школі, про дачу згоди на звільнення ОСОБА_2 не було зазначено підстав її звільнення та норми закону, що передбачає таке звільнення (а.с.47), апеляційний суд дійшов висновку про те, що профком не мав права розглядати це подання по суті та повинен був повернути подання директору школи для усунення недоліків подання, а тому відповідно до вимог ст.43 КЗпП суд запитав згоду профкому на звільнення ОСОБА_2

Згідно протоколу засідання профкому від 04.05.2017 року, профком, який складається з пяти членів одноголосно вирішив відмовити у наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 у звязку з порушенням процедури звільнення передбаченої ст.22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст.49-4 КЗпП.

Також на думку профкому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_2, оскільки не змінився і не зник обсяг роботи, який повинен виконуватися двірником, звільнення двірника ОСОБА_2, не обґрунтовано економічно, а зміст штатного розпису не погоджувався з профкомом.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення профкому не має правового обґрунтування незаконності звільнення ОСОБА_2 норми на які послався профком стосуються лише прав профспілок у забезпеченні зайнятості населення і лише у випадках ліквідації, реорганізації підприємств, зміни форм власності, або часткового зупинення виробництва.

Саме в цих випадках, як правило, відбувається масове скорочення чисельності або штату працівників.

Законодавством не передбачено погодження штатного розпису з профкомом.

Зазначені профкомом норми (в.т.ч. ст.49-4 КЗпП) передбачають лише право профспілок вносити пропозиції відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування, роботодавцям.

Звільнення ОСОБА_2 саме і обґрунтовується економічно, оскільки посада двірника скорочується у звязку з тим, що немає потреби мати у штаті двірника, якщо його роботу будуть виконувати інші працівники, що зменшує витрати на оплату праці.

Відповідно до ч.7 ст.43 КЗпП у разі, якщо у рішенні виборного органу первинної профспілкової організації про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору немає обґрунтування, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди цього виборного органу.

Отже, звільнення ОСОБА_2 відбулося без порушень трудового законодавства. Підстави для задоволення всих вимог позивача відсутні.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права, це рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що формулювання причини звільнення ОСОБА_2 в наказі про її звільнення викладено неправильно. Оскільки її звільнення відбулося у звязку із скороченням штату, а не чисельності працівників, то про це необхідно було зазначити в наказі про звільнення. У звязку з цим відповідно до вимог ч.3 ст.235 КЗпП слід змінити це формулювання.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу освіти, молоді та спорту Кіровоградської районної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_2.

Вважати ОСОБА_2 звільненою з посади двірника Володимирівської загальноосвітньої школи I III ступенів з 30 листопада 2016 року у звязку зі скороченням штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: