РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3809/16-ц

провадження у справі № 2/0285/476/17

22 травня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……….….Савицької Л. Й.

секретар……..…………….....ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до Барвинівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок № 33 по вул. Центральній в с. Тальки Новоград-Волинського району Житомирської області (далі Будинок), що належав її матері ОСОБА_3, яка померла 07 січня 2010 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла 07.01.2010 року, відкрилась спадщина, що, крім іншого, складається з Будинку. Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлій.

Сторони в судове засідання не прибули.

До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, відповідач позов визнав.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.01.2010 року померла ОСОБА_3, мати позивачки, після смерті якої відкрилась спадщина, окрім іншого, на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак рахувався за останньою згідно довідки Барвинівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 14.03.2016 року № 195/а.с.5,6,12, 21/.

За свого життя ОСОБА_3 розпорядилась своїм майном, склавши заповіт на ім`я позивачки ОСОБА_2А/а.с.12/.

25.11.2016 року на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що він побудований в 1960 році та має наступні господарські будівлі: веранду, убиральню, літню кухню, колодязь, огорожу/а.с.8-10/.

Після смерті матері спадщину прийняла, однак у вчиненні нотаріальної дії постановою нотаріуса від 26.12.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього/а.с.18/.

Позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої за законом, що підтверджується повідомленням нотаріуса від 06.01.2017 року за № 2 /а.с.28/.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до чинного на час будівництв Будинку (1960 рік) законодавства, яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах.

Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном.

Пунктом 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на Будинок, що залишився після смерті матері ОСОБА_3

Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 217 ЦПК України, статтями 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок № 33 (тридцять три) по вул. Центральній в с. Тальки Новоград-Волинського району Житомирської області, успадкований після смерті ОСОБА_3, померлої 07.01.2010 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча Л. Й. Савицька