АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року в справі за поданням старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріна Романа Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпорін Р.О. звернувся до суду із поданням, в якому просив тимчасово обмежити ОСОБА_4 право виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням Дарницького районного суду м. Києва №753/20596/13 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму боргу в розмірі 1 398 197,50 грн.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2016 подання задоволено. Обмежено громадянину України ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.01.2014, згідно якого стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 1 398 197,50 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні подання. Посилається на порушення судом норм процесуального права та не дослідження повно та всебічно всіх обставин справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що державним виконавцем не було повідомлено боржника про направлення до суду зазначеного подання, що є порушенням принципу змагальності сторін. Зазначив, що ОСОБА_4 не ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

Справа № 760/2470/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1606/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили, а тому доводи подання знайшли своє підтвердження.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/20596/13, виданого 14.05.2014 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму боргу в розмірі 1 398 197,50 грн. (а. с. 5). 16.01.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано семиденний строк для добровільного виконання рішення суду (а. с. 6-7). 05.03.2015 державним виконавцем було складено акт про те, що при проведенні виконавчих дій за адресою боржника: АДРЕСА_1, квартиру ніхто не відкрив (а. с. 9). Державним виконавцем направлялась вимога № 184/8 від 18.12.2015 за адресою боржника щодо виконання рішення суду (а. с. 10, 11-13), яка виконана не була. Інші вимоги державного виконавця № 56/8 від 12.01.2016 були отримані представником боржника (а.с. 16-20). За запитом державного виконавця була надана інформація щодо неодноразового перетинання ОСОБА_4 державного кордону України (а. с. 14, 15). Боржником вимоги державного виконавця та будь-які дії спрямовані на часткове чи повне виконання рішення суду про стягнення коштів не здійснено. У добровільному порядку рішення суду, яке набрало законної сили, не виконане.

Враховуючи вищевикладене державний виконавець звернувся до суду із відповідним поданням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань - до виконання цих зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Із матеріалів справи вбачається, що представник ВДВС звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що останній вимоги державного виконавця та будь-які дії спрямовані на часткове чи повне виконання рішення суду про стягнення коштів не здійснено.

Враховуючи, що при розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено, що Боржник ухиляється від виконання зобов'язань за рішенням суду, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_4 правильними.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що державним виконавцем не було повідомлено боржника про направлення до суду зазначеного подання не може бути підставою для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки при подачі апеляційної скарги відповідач не реалізував своє процесуальне право надати суду нові докази, які б спростували висновки суду першої інстанції щодо безпідставності вищезгаданого подання .

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не ухиляється від виконання своїх зобов'язань не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в зв'язку з чим також не можуть бути підставою для скасування ухвали суду перщої інстанрції.

На підставі викладеного та п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312, 313, 314, 315, 325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк