АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2629/17 Головуючий 1 інстанції - Пашнєв В.Г.
Справа № 642/6909/16-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника Кондратенко Марини Віталіївни - Приватного підприємства «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ГРУП»

на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 23 лютого 2017 року

за скаргою ОСОБА_2, третя особа - Кондратенко Марина Віталіївна, на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лісничої І.А. щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, -

в с т а н о в и в:

01 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Лісничої І.А. щодо невключення до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31.10.2016 року сплату аліментів у загальній сумі 12 228 гривень, здійснену ОСОБА_2 на користь Кондратенко Марини Віталіївни у період з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року.

Визнати сплату аліментів ОСОБА_2 на користь Кондратенко Марини Віталіївни у розмірі 12 228 гривень, здійснену у період з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Ленінського району м. Харкова врахувати у виконавчому провадженні ВП №48077945 сплату аліментів ОСОБА_2 у розмірі 12 228 гривень, здійснену у період з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року.

В обґрунтування доводів скарги посилався на те, що 09.07.2015 року Головним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ Тимошенко А.С. було відкрито виконавче провадження ВП №48077945 про стягнення з нього аліментівза виконавчим листом №2-1866/10, виданим 23.04.2010 Ленінським районним судом м. Харкова у розмірі 400 грн. 00 коп. кожного місяця.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 19.02.2016 року, виконаного державним виконавцем Лісничою ІА., заборгованість по сплаті аліментів складає 13 200 гривень.

13.10.2016 року він звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ з заявою про складання нового розрахунку заборгованості, у якому просив врахувати сплату ним аліментів у період з 01.07.2012року по 01.07.2015 року на загальну суму 12 228 гривень (додавши до заяви оригінали квитанцій).

31.10.2016 року державним виконавцем Лісничою І.А. було складено новий розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 31.10.2016 року складає 13 200 гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 23 лютого 2017 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лісничої І.А. щодо невключення до розрахунку заборгованості від 31.10.2016 року сплати аліментів у загальній сумі 12 228 гривень, здійсненої ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 у період з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року.

У задоволенні інших вимог скарги відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник Кондратенко Марини Віталіївни - Приватне підприємство «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ГРУП» (далі - ПП «ЮК «ПРАВО ГРУП») подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалось на грубе порушення норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження доказів, що мають значення для справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 383-387 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» та тих обставин, що заявником доведено сплату аліментів на користь ОСОБА_2 у період, за який нараховувалась заборгованість, а саме: з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2010 року стягнено з ОСОБА_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 гривень щомісячно, на користь Кондратенко Марини Віталіївни, починаючи з 03 березня 2010 року до повноліття дитини (а.с. 4).

09.07.2015 року Головним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Тимошенко А.С. було відкрито виконавче провадження ВП №48077945 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кондратенко Марини Віталіївни аліментів за виконавчим листом №2-1866/10, виданим 23.04.2010 Ленінським райсудом м. Харкова, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06.04.2010 року № 2-1866/10 (а.с. 6).

Відповідно до розрахунку Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції заборгованості від 19.02.2016 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01 лютого 2016 року складає 13 200 гривень (а.с. 9).

13.10.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з заявою про складання нового розрахунку заборгованості, у якому просив врахувати сплату ним аліментів у період з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року на загальну суму 12 228 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості Ленінського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31 жовтня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 31 жовтня 2016 року складає 13 200 гривень (а.с. 8).

Згідно з квитанціями ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» в період з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року ОСОБА_2 переказував грошові кошти Кондратенко Марині Віталіївні на загальну суму 12 228 гривень (а.с. 10-22).

З листа ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» вбачається, що до 15 травня 2015 року у терміналі самообслуговування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» поля «призначення платежу» не існувало, всі поповнення карток позначалися як «поповнення картки в терміналі самообслуговування» (а.с. 25).

Отже, ОСОБА_2 не мав технічної можливості вказувати призначення платежу, а саме, що регулярні платежі, які він надсилав ОСОБА_2, є аліментами.

Таким чином, апеляційний су дійшов висновку, що дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області Лісничої І.А. щодо невключенння до розрахунку заборгованості від 31.10.2016 року сплати аліментів у ОСОБА_2 у загальній сумі 12 228 грн., здійсненої на користь ОСОБА_2 у період з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року, є неправомірними.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін з підстав передбачених пунктом 1 частини 1 статтею 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 , 313-315, 317, 319 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Кондратенко Марини Віталіївни - Приватного підприємства «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ГРУП»- відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 23 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський