АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1088/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 Марцішевська О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівСіренка Ю. В., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідача Оберемко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТ-Інвест" про стягнення заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ОСТ-Інвест» про стягнення заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.01.1999 року він працював в ТОВ «Ост-Інвест» на посаді заступника директора з кадрової роботи, звільнений згідно наказу №

21-к від 07.11.2016 року, зміненим наказом № 26-к від 17.11.2016 року за скороченням з 17.11.2016 року.

Позивач стверджує, що роботодавець в порушення ст. 47 КЗпП України в день звільнення не вручив копію наказу про звільнення та належно оформлену трудову книжку, яку ОСОБА_8 отримав лише 08.02.2017 року.

На думку позивача, в зв'язку з затримкою видачі трудової книжки з 18.11.2016 року по 08.02.2017 року, підлягає до стягнення з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_8 просив суд стягнути з ТОВ «ОСТ-Інвест» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 28 777,90 грн.

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_8 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, вимоги якої мотивував тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 березня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_8 до ТОВ «ОСТ-Інвест» про стягнення заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач здійснив всі можливі заходи, щодо видачі трудової книжки, проте позивач не скористався своїм правом на отримання трудової книжки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_8 з 01.01.1999 року працював в ТОВ "Ост-Інвест" на посаді заступника директора з кадрової роботи. Наказом від 07 листопада 2016 року №21-К по ТОВ «ОСТ-Інвест» ОСОБА_8 було звільнено з роботи за скороченням штату працівників.

08 листопада 2016року ОСОБА_8 за видатковим ордером отримав всі належні йому грошові кошти, в тому числі компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу. Відповідно до листка непрацездатності позивач ОСОБА_8 перебував на лікарняному з 4 по 16 листопада 2016 року. ТОВ «Ост-Інвест» наказом 26-К від 17 листопада 2016 року скасував наказ №21 - К від 7 листопада 2016 року про звільнення позивача ОСОБА_8 Наказом від 17 листопада 2016 року позивач ОСОБА_8 був звільнений з роботи за скороченням штату працівників за ст. 40 ч.1 п.1 КЗпП України з 17.11.2016р.

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2017 року ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні позову про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди. Рішення набрало законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Трудову книжку ОСОБА_8 отримав 08 лютого 2017 року. Вважаючи порушеним свої трудові права ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки.

Згідно ст. 48 КЗпП України п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці України, міністерства юстиції України, міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до ч.2 ст. 47 КЗпП у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Із системного аналізу ст.ст. 47, 116, ч. 4 ст. 235 КЗпП України та роз'яснень, викладених у п. 32 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06 листопада 1996 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» вбачається, що коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки працівникові виплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Слід зауважити, що обов'язок щодо вручення трудової книжки покладений на роботодавця. Так, якщо в разі відмови працівника отримати трудову книжку роботодавцю необхідно вжити заходів щодо вручення її працівникові, зокрема відправити йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки, в разі відмови скласти про це в його присутності, чи присутності осіб при яких відбулась така відмова відповідний акт, тощо. (Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58).

Частиною 5 статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, а суд згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт вини відповідача в затримці видачі трудової книжки, а відповідачем доведено відсутність своєї вини в затримці видачі позивачеві трудової книжки в день його звільнення. Такими належними та допустимими доказами відсутності вини роботодавця ТОВ «ОСТ-Інвест» є складений акт про відмову від отримання трудової книжки від 17 листопада 2016 року (а.с. 13), та направлене відповідачем 18.11.2016 р. письмове повідомлення № 53 через пошту із вказівкою про необхідність отримання позивачем трудової книжки, що підтверджено квитанцією та описом вкладення до цінного листа, а також даних відстеження пересилання поштового відправлень за штрихкодовим ідентифікатором на сайті ДП "Укрпошта" про доставляння листа позивачу та повернення його через неотримання адресатом листа протягом терміну зберігання (а.с. 16-18).

Оцінивши по справі докази суд першої інстанції на підставі всебічного і повного з'ясування фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку спірним правовідносиним, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи апелянта про порушення трудового законодавства при його звільненні з роботи не є предметом даного судового спору і вже були предметом дослідження при розгляді позову ОСОБА_8 про його поновлення на роботі. Інші доводи апелянта також перевірені судом апеляційної інстанції та визнані безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року - відхилити, а рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :