Справа №167/1282/16-ц
Провадження №2/167/25/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.,

при секретарі - Ісаковій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

24 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позов мотивує тим, що 27 серпня 2015 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу позивачем надано позику в сумі 1100 дол. США із кінцевим терміном повернення 11 вересня 2015 року. На підтвердження укладеного договору в присутності свідка ОСОБА_3, відповідачем 27.08.2015 року була написана розписка. Також, 26 вересня 2015 року відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 5300 грн. з кінцевим терміном повернення 30 вересня 2015 року, що посвідчується власноручно написаною відповідачем розпискою. Відповідач у встановлений договором позики строк зобовязання не виконала. 12.03.2016 року позивач звернувся до відповідача з проханням виконати умови договору позики і просив повернути грошові кошти. 09.04.2016 року позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою повернути грошові кошти відповідно до наданих розписок. З врахуванням того, що відповідач вчасно не провела з позивачем розрахунки по договору позики, жодним чином не реагувала на його письмові звернення про необхідність повернути отриманні нею кошти, в звязку з чим позивач переніс душевні страждання і неспокій, тому моральну шкоду нанесену йому відповідачем оцінює в розмірі 1500 грн.. Просить стягнути з відповідача в його користь за договором позики та боргової розписки від 27.08.2015 року борг в сумі 1100 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 28479 грн. 00 коп. та 5300 грн. 00 коп. згідно боргової розписки від 26.09.2015 року, 1082 грн. 32 коп. 3% річних, 571 грн. 34 коп. інфляційні втрати, 6332 грн. 28 коп. відсотки за користування коштами в іноземній валюті, 9967 грн. 65 коп. неустойки, всього 51732 грн. 52 коп. та судовий збір в розмірі 551.20 грн..

28 грудня 2016 року позивач подав до суду заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог та зазначив, що станом на день отримання коштів в доларах США 27.08.2015 року, офіційний курс НБУ становив 21.42 грн., за 1 дол.США, тобто еквівалент в національній валюті по виконанню відповідачем зобовязань перед позивачем становив 23562.00 грн., тому 3% річних від суми боргу в гривневому еквіваленті 1100 дол.США становить за зазначений період часу прострочки 944.84 грн., 3% річних від суми боргу в розмірі 5300 грн. становить за період прострочки 212.53 грн., рівень інфляції по боргу в 5300 грн. становить 677.34 грн.. Розрахунок рівня інфляції по боргу 1100 дол.США не здійснювався. Згідно п.4.1 договору позики від 27.08.2015 року передбачено, що за порушення умов цього договору винна сторона відшкодовує збитки: сплачує неустойку в розмірі 5 % від суми позики за кожний день прострочення повернення позики, але не більше від 35% розміру позики. Отже, відповідач зобовязана сплатити неустойку в розмірі 35% від суми 1100 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 350.00 дол. США х 21.42 грн. за 1 дол. США=7497.00 грн.. Просить позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 1100 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 23562.00 грн., 5300 грн. згідно боргової розписки від 26.09.2015 року, заборгованість по договору позики від 27.08.2016 року та боргової розписки від 26.09.2016 року з розрахунку 3 % річних 1157.37 грн., інфляційні втрати по борговій розписці від 26.09.2016 року в розмірі 677.34 грн., відсотки за користування коштами в іноземній валюті в розмірі 6680.59 грн., неустойку в розмірі 8246.70 грн., всього 45624.00 грн.. Також просить стягнути з відповідача за невиконання умов договору позики від 27.08.2016 року та боргової розписки від 26.09.2016 року моральну шкоду в розмірі 1500.00 грн. та судовий збір.

17.02.2017 року позивач надіслав до суду заяву про виправлення описки в заяві про уточнення (зменшення) позовних вимог до договору позики від 27.12.2016 року. В заяві зазначив, що при здійснення розрахунку ним здійснено описку, а саме: 35%х1100 дол.США=385.00 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 350.00 х21.42=7497.00 грн., однак правильно є 35%х1100 дол.США=385.00 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 385.00 х21.42=8246.70 грн.. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 45624.00 грн., моральну шкоду в розмірі 1500.00 грн. та судовий збір.

Позивач в судове засідання не зявився, 27.12.2016 року подав до суду клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2015 року між сторонами укладено договір позики (безвідсоткової), на виконання якого позивач передав відповідачу, а відповідач отримав, грошові кошти в сумі 1100 дол. США, а остання зобовязалася повернути вищевказану суму коштів до 11 вересня 2015 року, що стверджується договором позики (безвідсоткової) від 27.08.2015 р. (а.с.11), розпискою від 27.08.2015 року. Розписка складена в присутності свідка ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Також, 26 вересня 2015 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 5300 грн., а остання зобовязалася повернути вищевказану суму коштів до 30 вересня 2015 року. На підтвердження договору позики відповідач отримала від позивача 5300 грн., про що написала власноручно розписку (а.с.13). Розписка складена в присутності свідка ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з частиною 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

12.03.2016 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення боргу за розписками (а.с. 14), яке вона особисто отримала 14.03.2016 року, що стверджується квитанцією Укрпошти від 12.03.2016 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.15).

08.04.2016 року позивач звернувся до відповідача із претензією (а.с.16), яка надіслана на адресу відповідача 08.04.2016 та отримана нею особисто 09.04.2016, що стверджується квитанцією Укрпошти від 08.04.16 № 119, відомостями про відстеження пересилання поштових відправлень (а.с.17).

Згідно розрахунку відсотків за користування позикою в період з 28.08.2015 року по 27.12.2016 року відсотки за користування чужими коштами в іноземній валюті становлять 6680.59 грн. (а.с. 38).

Відповідно до п.4.1 договору позики (безвідсоткової) за порушення умов цього договору винна сторона відшкодовує збитки, а саме: сплачує неустойку в розмірі 5 % від суми позики за кожний день прострочення повернення позики, але не більше від 35 % розміру позики.

Відповідач користувалася позикою в розмірі 1100 дол. США за період з 28.08.2015 року по 27.12.2016 року, що становить 488 днів.

Таким чином: 5%х1100 дол.США=55 дол.СШАх488 днів=29524 дол.США., проте умовами договору встановлено неустойку не більше 35% розміру позики.

35 % розміру позики становить: 35%х1100дол.США=385 дол.США. х 21.42 грн.= 8246.70 грн..

Таким чином, відповідач зобовязана сплатити неустойку позивачу в розмірі 35%х 1100 дол. США=385.00 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 8246.70 грн. (а.с. 50).

Частиною 1 ст.1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено в судовому засіданні та стверджується розпискою термін дії договору від 27.08.2015 року закінчився 11 вересня 2015 року.

На день звернення з позовом до суду сума позики 1100 дол. США х 21.42 грн. (курс долара НБУ на 27.08.2015 року 21.42 грн. за 1 долар США) = 23562.00 грн. відповідачем ОСОБА_2 не повернута.

Згідно розрахунку 3% річних загальна сума нарахованих 3% річних від простроченої суми боргу в гривневому еквіваленті 1100 дол. США становить: 23562 грн. х 4.01%=944.84 грн., 3% річних від суми боргу в розмірі 5300 грн. за період прострочки становить 212.53 грн. (а.с.36), всього 1157.37 грн..

Розрахунок рівня інфляції по боргу 1100 дол.США позивачем не здійснювався.

Згідно розрахунку інфляційні втрати по боргу 5300 грн. становлять 677.34 грн. (а.с.36).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а саме з відповідача слід стягнути в користь позивача за договором позики та боргової розписки від 27.08.2015 року грошові кошти в розмірі 1100 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 23562.00 грн., 5300 грн. згідно боргової розписки від 26.09.2015 року, заборгованість по договору позики від 27.08.2016 року та боргової розписки від 26.09.2016 року з розрахунку 3 % річних 1157.37 грн., інфляційні втрати по борговій розписці від 26.09.2016 року в розмірі 677.34 грн., відсотки за користування коштами в іноземній валюті в розмірі 6680.59 грн., неустойку в розмірі 8246.70 грн., всього 45624 грн. та 551.20 грн. оплаченого судового збору.

Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що внаслідок неповернення вчасно відповідачем ОСОБА_2 коштів, не реагування на звернення позивача про повернення коштів, позивачеві ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, що полягає в перенесені душевних стражданнях і неспокої.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, глибину душевних страждань, у відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1500 грн..

Оскільки позивачем при звернені до суду ставилось дві позовні вимоги: стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди в розмірі 1500.00 грн., проте не було оплачено судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України , з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551.20 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226, 228 ЦПК України, ст.ст. 23, 526, 530, 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1167 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 за договором позики та боргової розписки від 27.08.2015 року грошові кошти в розмірі 1100 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 23562.00 грн., 5300 грн. згідно боргової розписки від 26.09.2015 року, заборгованість по договору позики від 27.08.2016 року та боргової розписки від 26.09.2016 року з розрахунку 3 % річних 1157.37 грн., інфляційні втрати по борговій розписці від 26.09.2016 року в розмірі 677.34 грн., відсотки за користування коштами в іноземній валюті в розмірі 6680.59 грн., неустойку в розмірі 8246.70 грн., всього 45624 (сорок пять тисяч шістсот двадцять чотири) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 оплачений судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Рожищенський районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Рожищенського районного суду І.І.Сіліч