Справа №: 343/159/17
Провадження №: 2/0343/211/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог( а.с.136-138), просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.05.2010 року, у розмірі 18509,74 грн., станом на 30.06.2017р., яка складається з наступного: 672,26грн., - заборгованість за кредитом; 14427,87 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2052,00грн., - заборгованість за пенею та комісією; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 857,61грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати: судовий збір.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.05.2010 року, ОСОБА_2, отримала кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3 п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити(зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому "Тарифами банк", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Одночасно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

ПАТ КБ ПриватБанк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до умов п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов"яґзується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов"язань, передачених чим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову.

Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідачка зобов"язання за вказаним договором не виконала.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 30.06.2017 року має заборгованість 18509,74грн., яка складається з наступного:

- 672,26 грн. - заборгованість за кредитом;

- 14427,87 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 2052,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією ;

а також штрафи відповідно до п.п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 грн.- штраф (фіксована частина);

- 857,61 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача ОСОБА_3 ( довіреність а.с.134) в судовому засіданні позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення вимог підтримала в повному об"ємі, зіславшись на викладені в позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог обставини. Просила позов задоволити. Вона як представник позивача не бажає, щоб судом по даній спарві була призначена судово-бухгалтерська експертиза.

Представник відповідачки ОСОБА_2- адвокат ОСОБА_1І.( договір №24/37 про надання правової допомоги а.с.76-77), в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , оскільки вони безпідставні, доводи викладені в позовній заяві не в повній мірі відповідають дійсним обставинам справи, що підтверджується наступним:

Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що 31.05.2010 року ОСОБА_2 уклала з ПАТ КБ «Приватбанк» договір б/н та отримала кредит в розмірі 2 000,00 грн., що підтверджується заявою, яку вона підписала, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% (відсоткова ставка змінювалася та становила 34,8% з 01.09.2014 року та 43,2% з 01.04.2015 року) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а саме 31.05.2013 року.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Оскільки, кінцевий термін повернення кредиту обмежується строком дії картки, а саме 31.05.2013 року, то відповідно автоматична пролонгація обмежується строком дії картки.

Ст.257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовуєтеся до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Вимоги ч. 2 ст. 258 ЦК України про строк позовної давності є обов'язковими для суду, нарахування пені не може перевищувати одного року, незалежно від того, чи заявлено стороною про застосування строку позовної давності.

Тобто, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові №6-116цс13 від 6 листопада 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковою для судів.

Останній платіж за кредитом відповідачкою було здійснено 03.07.2014 року в сумі 300,00 грн., шляхом внесення коштів на кредитну картку №5577 2127 1735 2952.

Згідно вимог ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До суду позивач звернувся з позовною заявою 15.01.2017 року.

З врахуванням вищезазначеного, беручи до уваги переривання перебігу позовної давності, очевидним є той факт, що стягнення неустойки (штрафу та пені) могло бути здійснено не пізніше 03.07.2015 року, а оскільки позивачем ці строки пропущені то до цієї частини позовних вимог слід застосувати строки позовної давності.

Згідно Довідки № NQB8H9TC3CHJSHNJ від 24.04.2017 року кредитна картка №5577 2127 1735 2952 була видана 15.09.2011 року на підставі угоди №SAMDN8702 з терміном дії до липня 2015 року, яка відповідачем була активована та якою вона користувалася і відповідно у звязку з порушенням зобовязань за договором була заблокована.

Згідно Довідки № G9ADPFEPJU7AG221 від 25.04.2017 року кредитна картка №5 6162 нібито була видана 13.09.2012 року на підставі угоди № SAMDN7415 з терміном дії до липня 2016 року, яка відповідачем ніколи не отримувалася та не була активована і якою вона не користувалася. Відповідачка по справі і не могла нею користуватися, оскільки щоб почати користуватися цією карткою необхідно було змінити РIN-код, про що зазначено в виписці від 24.04.2017 року. Доказів отримання цієї картки саме відповідачем, позивач до суду не надав.

Відповідно до вищезазначеного, очевидним є той факт, що відповідачка користувалась лише кредитною карткою №5577 2127 1735 2952 яка була видана їй 15.09.2011 року на підставі угоди № SAMDN7415 з терміном дії до липня 2015 року, а отже, з врахуванням і цієї обставини, строк позовної давності 1 (один) рік, щодо стягнення штрафних санкцій пройшов, оскільки стягнення неустойки (штрафу та пені) могло бути здійснено не пізніше 01.08.2016 року.

Щодо розміру заборгованості за процентами, то вона не відповідає вимогам кредитного договору та законодавства, оскільки їх розрахунок невірний . Окрім того, нарахування відсотків припиняється з закінченням дії кредитного договору, а саме 31.07.2015 року.

Реальний розрахунок процентів (тридцять процентів річних) за період заборгованості:

Сума процентів річних = сума боргу х 30% х кількість днів прострочки /365 днів (або 366 днів у високосному році) /100%

з 03.07.2014 року по 31.08.2014 року: 672,26 х 30% х 46 /365 /100% = 25,42 грн.

з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року: 672,26 х 34,8% х 212 /365 /100% = 135,88 грн.

з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року: 672,26 х 43,2% х 152 /365 /100% = 120,94 грн.

Загальна сума процентів становить - 282,24 грн. (двісті вісімдесят дві гривні 24 копійки).

Щодо стягнення % ставки - прострочена заборгованість (т.н. подвійна відсоткова ставка), то це різновид штрафної санкції і до неї теж застосовується строки позовної давності в 1 (один) рік.

Згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідачем понесено витрати на переїзд представника з Києва до м. Долина і в зворотному напрямку в сумі 821,77 грн.

Просить застосувати строки позовної давності щодо стягнення штрафу та пені та відмовити в цій частині.

Відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_2 заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом, оскільки відповідачка, ОСОБА_2 в добровільному порядку здійснила оплату на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 672,26 грн. заборгованості за кредитом та 282,24 грн. процентів.

Вирішити питання розподілу судових витрат, стягнувши з позивача витрати на переїзд представника .

Він не бажає, щоб судом по даній справі була призначена судово-бухгалтерська експертиза.

Суд, вислухавши думку учасників процесу,дослідивши та оцінивши надані сторонами та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору №б/н від 31.05.2010р., ОСОБА_2, отримала кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6-32).

При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як роз'яснено у абз. 3 п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання про правомірність підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентною ставкою суди повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України або в порядку визначеному частиною 6 статті 1056-1 ЦК України.

Згідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору.

При цьому банк зобов'язаний у строк не менше ніж за 7 днів до ведення змін проінформувати про це Клієнта, зокрема у виписці за картрахунком. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав від клієнта повідомлення про незгоду останнього зі змінами, то вважається, що Клієнт прийняв нові умови.

Згідно з п. 1.1.3.1.9 Банк має право для різних цілей, зокрема про зміну тарифів, встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які канали зв'язку: відправлення смс-повідомлення на мобільний телефон Клієнта, поштовий лист, телеграма, повідомлення по електронній пошті, повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування, друк інформації на чеках POS - терміналах, інші засоби комунікації.

Відповідно до п. 1.1.2.3. до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

При незгоді зі змінами Правил та /або умов банку Клієнт зобов'язаний надати ПАТ КБ «ПиватБанк» письмову заяву про розірвання договору та погасити заборгованість, що утворилася перед Банком, в тому числі заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Держателю та його довіреним особам (п. 2.1.1.5.4.).

Виходячи з обізнаності ОСОБА_2 з умовами, правилами і тарифами, які підписані позичальником, та складають кредитний договір, невиконання відповідачкою передбаченого цим договором обов'язку отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, не є підставою вважати, що банк не виконав свого обов'язку про повідомлення клієнта про зміну тарифів. Виписка про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам є каналом інформативного повідомлення клієнта, який офіційно передбачений умовами договору в якості обов'язкового. Застосування ПАТ КБ «ПриватБанк» інших засобів комунікації для передачі клієнту інформації зокрема про збільшення процентної ставки є правом Банку.

Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.05.2010 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанком" та ОСОБА_2 станом на 30.06.2017р. (а.с.139-140) за відповідачкою ОСОБА_2 наявна заборгованість в сумі 18509,74 грн., в тому числі : 672,26 грн., - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом(тілом кредиту); 14427,87грн., - загальний залишок заборгованості за відсотками; 2052,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 1357,61 - заборгованість по судовим штрафам.

Вказаний розрахунок зроблений за період з 31.05.2010р. по 30.06.2017р.

Заперечуючи проти позову, представник відповідачки посилалася на те, що нарахування відсотків припиняється з закінченням дії кредитного договору, а саме 31.07.2015 року.

Такі твердження суд не бере до уваги, оскільки за змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки.

Згідно п. 17 роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Оскільки, після закінчення строку дії картки між сторонами існують невиконані зобов'язальні правовідносини, є підстави для нарахування процентів за користування кредитом.

За таких умов підлягають стягненню з відповідача сума нарахованих відсотків станом на 30.06.2017 р. у розмірі 14427,87 грн. (а.с. 139-140 - розрахунок).

З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається активне користування відповідачкою кредитною карткою, що включало в себе як зняття кредитних коштів, так і поповнення картки. Відтак відповідачка своїми діями підтвердила наявність між сторонами кредитних правовідносин.

Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, ставки пені, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, пені, тілу кредиту; суму нарахувань по кожному з видів зобов'язань, у тому числі накопичувальним порядком.

Усі нарахування, зазначені у розрахунку заборгованості, є прозорими, простими для сприйняття та такими, що не потребують будь-яких спеціальних знань для їх сприйняття та аналізу.

Відповідачкою та її представником не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. В судовому засіданні представник відповідачки пояснив, що не бажає, щоб по даній справі було призначено судово-бухгалтерську експертизу.

Оцінюючи наданий представником відповідачки розрахунок заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем (а.с.80-81) у сукупності з приведеними вище обставинами суд не бере його до уваги виходячи з того, що цей розрахунок носить субєктивний характер, він проведений лише по питанню зарахування всіх внесених платежів відповідачкою на погашення тіла кредиту, а також без урахування порушення строків повернення кредитних сум та їх розміру, який підлягав поверненню у визначені договором строки.

На підтвердження пояснень представника відповідачки про неправильність наданого банком розрахунку заборгованості, суду не було надано інших достовірних доказів того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором проведений невірно, є недостовірним або хибним, та не зазначено про існування таких доказів. Крім того, суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач звертався до позивача до подачі позову до суду щодо проведення перерахунку суми заборгованості або з іншими претензіями щодо невиконання ним зобов'язань.

Заперечуючи проти позову, представник відповідачки просить відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_2 заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом, оскільки вона в добровільному порядку здійснила оплату на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 672,26 грн. заборгованості за кредитом та 282,24 грн. процентів .

Однак, такі твердження суд вважає безпідставними, оскільки із наданого суду розрахунку заборгованості та копії квитанції ТS200091 (а.с.55) вбачається, що 28.03.2017 року відповідачкою в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору було поповнено картку на суму 1198,00 грн., які були зараховані банком в рахунок погашення заборгованості по комісії та пені відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" .

Таким чином суд приходить до переконання , що позов в частині стягнення 672,26 грн. - заборгованості за кредитом та 14427,87грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею, комісією та штрафів, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідноправової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа № 6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно довідки виданої відповідачем (а.с.124) між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір №б/н від 31.05.2010р., за яким було надано наступні кредитні картки:

№308708 дата відкриття 31.05.2010р., термін дії 03/14;

№352952 дата відкриття 15.09.2011р., термін дії 07/15;

№456162 дата відкриття 13.09.2012р., термін дії 07/16.

Як встановлено в судовому засіданні кредитна картки№456162 з терміном дії до липня 2016 року, відповідачкою не отримувалася та не була активована і нею вона не користувалася. Належних та допустимих доказів отримання цієї картки саме відповідачкою, позивач до суду не надав.

Таким чином судом приймається до уваги, що граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) та що останній платіж здійснено в липні 2014 року, строк дії кредитної картки №308708 минув в березні 2014 року , строк дії кредитної картки №352952 минув в липні 2015 року, а до суду позивач звернувся 27.01.2017р. , таким чином на час звернення позивача до суду із позовом, сплив строк позовної давності передбачений законодавством щодо стягнення неустойки (штрафу,пені) на застосування якого проситьпредставник відповідачки.

Посилання представника позивача в судовому засіданні на п.1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого, позовна давність для вимог про повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом,неустойки, пені, штрафів встановлена тривалістю у 50 років, а тому строк позовної давності не пропущено не заслуговують на увагу з огляду на наступне:

Цивільним законодавством визначено зміни тривалості позовної давності. Так нормою ст. 259 Цивільного Кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У даній справі, строк збільшення позовної давності був визначений в умовах та правилах користування, в договорі ж міститься лише посилання про те, що позичальник з умовами/правилами кредитування ознайомлений і з ними погоджується, проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про укладення письмового договору, як це передбачено законодавством, про збільшення строку позовної давності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15 позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що Умови та правила про надання банківських послуг, пунктом 1.1.7.31. яких установлено позовну давність тривалістю в пятдесят років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг не підписані особисто позичальником, а тому така істотна умова кредитного договору як строк позовної давності терміном 50 років не вважається такою, яка погоджена між сторонами договору. Крім того, в анкеті-заяві, підписаній позичальником також відсутня домовленість сторін щодо збільшення строку позовної давності.

За таких обставин, позов в цій частині вимог задоволенню не підлягає у зв'язку із спливом строку позовної давності.

У відповідності до вимог ст.85 ЦПК України -витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Оскільки позов задоволено частково, крім цього представник відповідачки просить стягнути з позивача витрати на переїзд представника , а не добові та компенсацію за втрачений заробіток чи відрив від звичайних завдань, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, понесені відповідачкою витрати на переїзд представника, не відшкодовуються.

На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.10,60, 88, 208, 209, 215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ „ПриватБанк заборгованість по кредитному договору № б/н від 31.05.2010 року в розмірі 15100 (пятнадцять тисяч сто) гривень 13 коп., з яких: 672,26 грн. - заборгованість за кредитом; 14427,87 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

В задоволенні позову в частині стягнення 2052 (дві тисячі пятдесят дві) гривні 00 коп., заборгованості за пенею та комісією ; 500 (пятсот) гривень 00 коп. штрафу (фіксована частина) та 857 (вісімсот пятдесят сім) гривень 61 коп. штрафу (процентна складова) відмовити в звязку із спливом строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ „ПриватБанк 1600,00 грн. сплаченого судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено 20.09.2017р.