УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П.,Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - служба у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про накладення стягнення на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, просив накласти стягнення у розмірі 82 810 грн на спадкове майно після смерті ОСОБА_10, а саме: земельну ділянку площею 6,37 га на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, відповідно до частки кожного з відповідачів у спадщині в межах вартості спадкового майна.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 квітня 2011 року ОСОБА_10 позичила в нього 82 810,00 грн на власні потреби, що підтверджується розпискою позичальника.

Після смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на належну останній земельну ділянку площею 6,37 га, загальною вартістю 181 652,26 грн, яка знаходиться на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області.

Оскільки спадкоємці після смерті ОСОБА_10 - ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовились погасити борг своєї матері, то на належну останній земельну ділянку має бути накладено стягнення судом.

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення у справі, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що право власності відповідачів на земельну ділянку не зареєстровано в реєстрі нерухомості. Земельна ділянка площею 6,37 га, яка розташована на території Брусівської сільської ради, Устинівського районну, Кіровоградської області не є заставним майном і щодо неї діє мораторій на відчуження, як на землю сільськогосподарського призначення.

Крім того судами зазначено, що позивачем не правильно обраний спосіб захисту свого порушеного права і зобов'язання.

Судами встановлено, що згідно письмової розписки від 21 квітня 2011 року ОСОБА_6 за договором позики передав ОСОБА_10 82 810,00 грн, які остання зобов'язалася повернути за рік.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть за № 2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 Брусівської сільської ради).

ОСОБА_10 є матір'ю ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9, що підтверджується довідкою Брусівської сільської ради - про склад сім'ї ОСОБА_10 та актовими записами про народження ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов᾽язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщину входять усі права та обов᾽язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позовні вимоги про накладення стягнення за договором позики в сумі 82 810,00 грн на спадкове майно - на земельну ділянку задоволенню не підлягають, оскільки предметом позики є грошова сума, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_10 і її спадкоємці зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова