Справа № 159/15/17
Провадження № 2/159/262/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді: Лесика В.О.

при секретарі: Жукової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 селищної ради Ковельського району про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Дубівської сільської ради Ковельського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.11.2002 року помер ОСОБА_7. Спадкодавець був батьком ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2. Крім того, після смерті спадкодавця залишилась дружина, ОСОБА_8.

Відповідно до ст. 1261 ЦК ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 як рідні діти ОСОБА_7, та ОСОБА_8 як дружина є спадкоємцями за законом першої черги, інших спадкоємців першої черги немає. За життя спадкодавець заповіту не склав.

Після смерті спадкодавця залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 0,12 га в межах згідно з планом, розташованої в смт. Люблинець, Ковельського району, кадастровий номер :01:001:0979, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку. На підставі рішення ОСОБА_4 селищної ради народних депутатів від 16.05.1996 року № 6/6 ОСОБА_7 було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,12 га для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВАО № 118166 від 28.08.2003 року, виданого державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, земельну ділянку в рівних частинах успадкували дружина ОСОБА_8, дочка ОСОБА_1, син ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3

Тобто, кожному із спадкоємців належить ? вказаної земельної ділянки.

Спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (дочка та дружина спадкодавця) спадщину прийняли належним чином шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте не зареєстрували право власності на свої частини земельної ділянки.

23.01.2015 року спадкоємець ОСОБА_8 померла. ОСОБА_8 була матір'ю ОСОБА_1

Заповіту ОСОБА_8 за життя не складала. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_8, оскільки чоловік спадкодавця ОСОБА_8 ОСОБА_7 помер ще до її смерті, а ОСОБА_1 є єдиною дитиною ОСОБА_8

Враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_8 і бажає прийняти спадщину, то звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. До майна, що входить до складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_8 входить 1/4 частки земельної ділянки, розташованої в смт. Люблинець, кадастровий номер :01:001:0979, яку померла отримала у спадщину від чоловіка ОСОБА_7, однак не встигла зареєструвати.

Проте, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки в смт. Люблинець Ковельського району, нотаріус відмовив ОСОБА_1, оскільки дана частка земельної ділянки не зареєстрована у встановленому законом порядку ОСОБА_8

ОСОБА_1 є спадкоємцем як дочка 1/4 земельної ділянки, розташованої в смт. Люблинець, кадастровий номер :01:001:0979, що належала її батьку ОСОБА_7, та одночасно є спадкоємцем 1/4 земельної ділянки, розташованої в смт. Люблинець, кадастровий номер :01:001:0979, що належала її матері ОСОБА_8

Тому вона, дочка спадкодавців ОСОБА_7 та ОСОБА_8, змушена звертатись до суду для визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно, а саме на 1/2 вказаної земельної ділянки (1/4+1/4).

Про те, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, порушено її права та права її матері, вона дізналась при оформленні спадщини після смерті матері.

Також позивачкою подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що вважає за необхідне визнати по ? земельної ділянки, площею 0,12 га, розташованої в смт. Люблинець, кадастровий номер :01:001:0979, за відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки вони є рідними дітьми спадкодавця ОСОБА_7.

В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_10 в судове засідання також не зявилися, подавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення.

01.11.2002 року ОСОБА_7 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 121757. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,12 га, розташованої в смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, кадастровий номер :01:001:0979.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАО № 118166 від 28.08.2003 року, виданого державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, вказану земельну ділянку в рівних частинах успадкували дружина ОСОБА_8, дочка ОСОБА_1, син ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3, тобто кожному із спадкоємців належить по ? вказаної земельної ділянки.

23.01.2015 року ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 164178.

Згідно свідоцтва про народження серії І-СГ № 229180 ОСОБА_8 дійсно була матірю ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_8 позивачка звернулась до нотаріуса із заявою для оформлення права власності на спірну земельну ділянку, на яку остання 22.09.2015 року повідомила, що оформити право власності нотаріус відмовила з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, уточнені вимоги позивачки про визнання права власності на вказану земельну ділянку підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? земельної ділянки, розташованої в смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, площею 0,12 га, кадастровий номер :01:001:0979, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 01.11.2002 року та ОСОБА_8, яка померла 23.01.2015 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 земельної ділянки, розташованої в смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, площею 0,12 га, кадастровий номер :01:001:0979, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 01.11.2002 року.

Визнати за ОСОБА_2право власності на 1/4 земельної ділянки, розташованої в смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, площею 0,12 га, кадастровий номер :01:001:0979, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 01.11.2002 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий:ОСОБА_11