Справа №: 671/218/17
Номер провадження № 2/671/230/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Павлової А.С.,

за участі: секретаря Козак Г.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Позов мотивувала тим, що є матірю неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач.

Рішенням Волочиського районного суду від 26.04.2016 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 14.03.2016 і до повноліття дитини. Вказані аліменти відповідачем сплачуються майже систематично, однак з врахуванням того, що вона на сьогоднішній день не працевлаштована, соціальну допомогу як малозабезпечена не отримує, інших доходів не має, то її матеріальний стан погіршився. Відповідно, розмір аліментів 600 грн. визначений рішенням суду у 2016 році недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку дитини, з урахуванням інфляції в державі, а тому повинен бути проіндексований відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач припинив підприємницьку діяльність та знявся з державної реєстрації як фізична особа-підприємець 16.01.2017. Однак він працює перевізником (таксистом) неофіційно та отримує достатній дохід, який при цьому є нерегулярним.

Згідно з офіційної інформації Держстату України від 01.02.2017, середня місячна заробітна плата у Тернопільській області у грудні 2016 року становить 4781 грн., а відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості.

Таким чином, відповідач отримує достатній дохід та може сплачувати аліменти у більшому розмірі, однак добровільно не виявляє бажання додатково матеріально допомагати та підтримувати неповнолітнього сина та приймати участь у його вихованні, тому вона змушена звертатися з позовом до суду про збільшення розміру аліментів.

Звертає увагу суду, що відповідач аліменти більше нікому не платить крім неї, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, на утриманні має малолітню доньку Діану, ІНФОРМАЦІЯ_2, інших утриманців не має. Тому вважає, що зміна матеріального становища Позивача є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Тому просить збільшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених у ньому, просила його задоволити. Додатково суду пояснила, що на даний час її стан здоровя погіршився, що також є підставою для збільшення розміру аліментів, однак доказів цього у звязку з тим, що це є особистою інформацією, вона суду не надасть.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що 14.04.2016 Волочиським районним судом уже виносилось рішення на користь ОСОБА_1 у справі за її позовом до нього про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. З того часу його матеріальне становище лише погіршилося, оскільки він припинив підприємницьку діяльність і на сьогоднішній день не працює. Зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти в більшому розмірі в зв'язку з тим, що має на утриманні малолітню доньку Діану, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відсутністю доходів.

Вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-10).

Рішенням Волочиського районного суду від 14.04.2016, яке набрало законної сили 26.04.2016, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задоволено частково. Вирішено стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 РФ на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 14.03.2016 р. до досягнення ним повноліття (а.с. 23).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.05.2016 стверджується, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 14.03.2016 і до досягнення ним повноліття (а.с. 6).

З виписки по рахунках виконавця вбачається, що ОСОБА_2 виконує рішення суду про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 Станом на 23.01.2017 має невелику заборгованість в розмірі 150 грн. (а.с. 11).

Відповідно до Опису документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстрації дії «Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням» та витягу з Реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідачем, як фізичною особою-підприємцем було припинено підприємницьку діяльність з надання послуг таксі 13.01.2017 (а.с. 12-13, 24).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я стягувача чи боржника та в інших випадках, передбачених СК України.

Витяг з реєстру про припинення відповідачем зайняття підприємницькою діяльності, що був наданий самим позивачем, вказує на ту обставину, що матеріальне становище відповідача змінилося в бік погіршення, оскільки останній на сьогоднішній день перестав бути приватним підприємцем. Що ж до посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 працює перевізником (таксистом) неофіційно, то будь-яких доказів зайняття ОСОБА_2 неофіційною підприємницькою діяльністю позивачем надано не було.

Сімейний стан ОСОБА_2 також не зазнав змін. У нього продовжує на утриманні перебувати малолітня дитина Діана, ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 186503 від 17.10.2013.

Суд також не бере до уваги пояснення позивача про погіршення її матеріального становища, оскільки як було зазначено нею в судовому засіданні, вона, станом на 26.04.2016 (день винесення рішення суду, на підставі якого з відповідача на її користь стягуються аліменти), як і на даний час, не була працевлаштованою, не отримувала соціальної допомоги і не мала інших доходів. Тобто, з часу винесення останнього рішення про стягнення на її користь аліментів в розмірі 600 гривень її матеріальне становище не змінилося жодним чином, ні в кращу, ні в гіршу сторону.

Факт погіршення стану здоровя позивача є нічим не підтвердженим, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не виявила бажання доводити свої позовні вимоги шляхом посилання на поганий стан її здоровя. Дотримуючись вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом роз'яснювалось ОСОБА_1 право надати відповідні докази, які б підтверджували обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог, однак остання наданим правом не скористалась.

Інших підстав передбачених Сімейним кодексом України для збільшення судом розміру аліментів, які стягуються на користь позивача, судом також не встановлено.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що розмір аліментів, які на сьогоднішній день стягуються на її користь має бути проіндексовано, і на цій підставі з відповідача мають стягуватися аліменти саме в розмірі 1500 грн., то суд зазначає, що правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначаються Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року. Порядок же проведення індексації визначається Постановою КМУ № 1078 від 17 липня 2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Таким чином, індексація аліментів та зміна їх розміру є різними інститутами які не можуть ставитися у залежність один від одного.

Стаття ж 195 СК України на яку у позовній заяві посилається позивач і з урахуванням якої просить збільшити виплачуваний їй розмір аліментів виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, застосовується при визначенні заборгованості за аліментами, а не при вирішенні питання про їх розмір.

Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона у справі шляхом подання доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином в судовому засіданні позивачем не доведено, належними та допустимими доказами наявність обставин, які б дозволяли суду прийняти рішення про задоволення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09.03.2017 об 11:30 год.

Суддя: