УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши в порядку окремого провадження заяву Державного підприємства «Південний державний проектно-конструкторський та науково-дослідний інститут авіаційної промисловості», зацікавлена особа - Регіональне відділення фонду державного майна України по Харківській області» про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Директор ДП «Південдіпрондіавіапром» Артюх Р.В. звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт права власності на нежитлові приміщення №25, 69, 111, 121, 121а, 122, 123, 124, 124а, 125, 125а, 126, 127, 130, 141-153, 155, 156, 157, 158, 160, 165, 167, 172, 182, 183, 185-189, 191 частини першого-третього поверху в Літері А-3, загальною площею 1270 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 130, за державою України в особі Міністерства економічного розвитку в торгівлі України, а Державному підприємству «Південдіпрондіавіапром» по праву повного господарського відання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 року № 6 рп/2001 (справа № 1-17/2001) правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду та вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підставі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або

одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто, окреме провадження є безспірним провадженням.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року звернуто увагу судів на те, що відповідно до статей 255,271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Як вбачається з заяви, заявник просить встановити вказаний юридичний факт у зв'язку з переходом права користування (надання в оренду) вказаними нежитловими приміщеннями.

Наведене свідчить про наявність спору про право, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, тому суд приходить до висновку про те, що вирішення зазначеного у заяві питання можливе лише в порядку позовного провадження, оскільки в даному випадку існує спір про право. Крім того, заявник та зацікавлена особа є юридичними особами.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 256 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за заявою Державного підприємства «Південний державний проектно-конструкторський та науково-дослідний інститут авіаційної промисловості», зацікавлена особа - Регіональне відділення фонду державного майна України по Харківській області» про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ -