АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

11 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.,

при секретарі - Казанник М.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Голосіївське районне управління юстиції в м.Києві про визнання шлюбу недійсним,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 11 січня 2017 року,

встановила:

у вересні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати шлюб, укладений між нею та громадянином Сербії ОСОБА_2 26 грудня 2014 року, посилаючись на те, що відповідач уклав даний шлюб без наміру створення сім»ї.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що 26 грудня 2014 року між нею та громадянином Республіки Сербія ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народилась донька ОСОБА_6. Позивач зазначала, що 26 січня 2016 року у квартирі, де проживало подружжя з дитиною працівниками Оболонського управління поліції було проведено обшук, внаслідок якого було виявлено документи, які посвідчують особу відповідача, як громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_7. Також позивач вказувала на те, що шлюб відповідачем з нею було укладено без наміру створення сім»ї, а з метою отримання дозволу на імміграцію поза квотою з подальшим оформлення посвідки на постійне місце проживання.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження фіктивності шлюбу та відсутності у відповідача наміру створити сім»ю.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 3,14,21,40,43 СК України.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок про відсутність підстав для визнання шлюбу недійсним та з боку відповідача шлюб було укладено без наміру створення сім'ї. Однак, такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки не підтверджуються належними доказами.

З наданих до суду першої інстанції представником позивача доказів не можливо зробити висновок щодо обґрунтованості позовних вимог. Інших доказів до суду апеляційної інстанції позивачем надано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач уклав шлюб без наміру створити сім'ю з посиланням на те, що ним було введено позивача в оману щодо власної особистості з наміром отримати дозвіл на імміграцію, не можуть бути підставою для скасування рішення та є необґрунтованими.

При зверненні до суду з позовом позивачем було надано копію свідоцтва про шлюб, укладений між Громадянином Сербії ОСОБА_2 та Громадянкою України ОСОБА_1 26 грудня 2014 року.

З наданої копії ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 22 січня 2016 року вбачається, що у міжнародному розшуку перебуває громадянин Німеччини Олівер Шоль, однак встановити, що він та відповідач у справі є однією особою та позивача було введено в оману, підстави у колегії суддів відсутні, оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - ОСОБА_6.

Доказів на підтвердження того, що відповідачем було отримано дозвіл на імміграцію поза квотою та посвідку на постійне проживання в Україні до суду також не надано.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 11 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 752/14413/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3135/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Антонова Н.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.