УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила:

- стягнути з ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), у розмірі 232 438 грн та витрати, пов'язані із визначенням вартості матеріального збитку, у розмірі 820 грн;

- стягнути з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі - ПАТ «Київський страховий дім») суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначала, що 08 червня 2015 року на регульованому перехресті просп. Повітрофлотського та вул. Сурікова у м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля марки «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, та належного їй на праві власності автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6 Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року, ОСОБА_5 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, проте у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрите.

Позивачка вказувала, що відповідно до звіту № 118-06-15 від 15 червня 2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу, становить 282 438 грн 04 коп.

Посилаючись на те, що на момент ДТП, цивільна відповідальність водія ОСОБА_5 була застрахована ПАТ «Київський страховий дім», проте в ході розгляду справи страхова компанія виплатила їй суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн, у зв'язку із чим позовні вимоги до останньої були залишені без розгляду за клопотанням позивачки, ОСОБА_4 просила задовольнити її позовні вимоги до ОСОБА_5

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 232 438 грн 04 коп. та витрати, пов'язані зі складенням звіту про визначення вартості матеріального збитку, у розмірі 820 грн, а всього

233 258 грн 04 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що постановою суду від 06 жовтня 2015 року саме ОСОБА_5 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, а відповідно до звіту № 118-06-15 від 15 червня 2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу, становить 282 438 грн 04 коп., а тому суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для покладення на ОСОБА_5 обов'язку відшкодувати позивачці, як власнику пошкодженого з його вини транспортного засобу, матеріальну шкоду у розмірі 232 438 грн 04 коп., що визначена з урахуванням страхового відшкодування (50 000 грн), виплаченого ПАТ «Київський страховий дім».

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

Т.О. Писана