Справа № 308/8390/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Мацунича М.В.,

з участю секретаря - Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ПАТ «БМ Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 жовтня 2016 року по справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ПАТ «БМ Банк» (далі - Банк) звернувся в суд з указаним позовом, посилаючись на те, що згідно кредитного договору № 323073-IS від 15.04.2013 публічним акціонерним товариством «БМ Банк» було відкрито позичальнику ОСОБА_1 позичковий рахунок № 789 та надано кредит на умовах строковості, поворотності та платності шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 2 500,00 грн. в національній валюті України - гривні, строком до - 14.04.2015.

ОСОБА_1М свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 22.07.2016 утворилася заборгованість в сумі 6271,95 грн., що складається із: 1472,70 грн. заборгованість за кредитом; 289,46 грн. прострочені відсотки; 579,79 грн. - штрафні відсотки за прострочений кредит та 3930, 00 грн. комісія за несвоєчасну оплату щомісячного платежу (комісія розрахункового касового обслуговування), позивач просив стягнути на його користь з ОСОБА_1М дану заборгованість та вирішити питання по судових витратах.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31 жовтня 2016 року, з врахуванням ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 05.12.2016 про виправлення опистки у даті рішення, позов Банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 323073-IS від 15.04.2013 в сумі 2341,95 грн., з яких: заборгованість за простроченим кредитом 1472,70 грн.: прострочені відсотки 289,46 грн.; штрафні відсотки за прострочений кредит 579,79 грн. та 1378,00 грн. судового збору. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Відповідач дане рішення не оскаржив.

На це рішення подав апеляційну скаргу Банк у частині відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості по комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове, яким позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості по комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу задовольнити в повному обсязі.

Представник Банку надіслав заяву, у якій просив справу розглянути за відсутності представника Банку та задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 15 квітня 2013 року між публічним акціонерним товариством «БМ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 323073-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту. У відповідності до положень Кредитного договору, Банк відкрив позичальнику позичковий рахунок № 789 і надав відповідачці кредит на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 2500,00 грн. в національній валюті України - гривні, строком до - 14.04.2015 (а.с. 19-25), що сторонами не заперечується.

Банк, звертаючись до суду зазначав, що ОСОБА_1М свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 22.07.2016 року утворилася заборгованість в загальній сумі 6271,95 грн., що складається із: 1472,70 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 289,46 грн. прострочені відсотки; 579,79 грн. - штрафні відсотки за прострочений кредит та 3930, 00 грн. комісія за несвоєчасну оплату щомісячного платежу.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги Банку про стягнення комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто, на думку суду першої інстанції, в даному випадку розмір неустойки - штрафних відсотків та комісії нарахований позивачем - значно перевищує розмір збитків ПАТ «БМ Банк», а тому до стягнення підлягає лише сума основного боргу, прострочені відсотки та штраф за прострочення відсотків, в решті позовних вимог слід відмовити.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна, оскільки суд дійшов його без повного та всебічного зясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін.

Відповідно до п.3.1.4 Кредитного договору позичальник зобовязаний у повному обсязі сплачувати суми всіх операцій, нарахованих процентів за користування Кредитом, комісійних винагород, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли під час використання Банківської платіжної картки, а також суми збитків, що понесені Банком у результаті використання Банківської платіжної картки (а.с. 22).

Пунктом 4.1.1. Договору встановлено, що Позичальник зобовязаний сплатити комісію розрахункового касового обслуговування за переказ коштів на рахунок простроченої заборгованості при несплаті обовязкового платежу більше ніж 7 (сім) календарних днів в розмірі 30 грн. без ПДВ. У випадку недотримання Позичальником строків виконання зобовязань за цим договором, а саме: прострочення оплати обовязкового платежу, Позичальник зобовязаний сплатити комісію розрахункового касового обслуговування за переказ коштів на рахунки простроченої заборгованості (при несплаті обовязкового платежу більше ніж 30 календарних днів в розмірі 300 грн. без ПДВ. Оплата комісії не звільняє Позичальника від виконання своїх зобовязань за цим Договором (а.с. 23).

При тому, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту, простроченими відсотками, а також штрафними відсотками склала 2341,95 грн., Банком нараховано комісію у розмірі 3930 грн.

Статтею 546 ЦК України встановлено види забезпечення виконання зобовязання неустойка, порука, гарантія, застава, при тримання, завдаток, а також передбачено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Передбачена Договором № 323073-IS комісія за своєю правовою природою є неустойкою, яка сплачується у разі недотримання позичальником строків виконання зобовязань за цим договором у разі прострочення оплати обовязкового платежу. Як зазначалось вище, сума нарахованої комісії значно (майже в два рази) перевищує суму заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту, простроченими відсотками, а також штрафними відсотками. Тому судова колегія вважає, що, відповідно до ст. 8 ЦК України, можливо застосувати аналогію закону, зменшивши, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір комісії. Відповідно до цієї норми розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення

Зважаючи на те, що відповідач, в основному, регулярно погашала заборгованість за кредитом, припинила внесення платежів у березні 2016 року внаслідок складних сімейних обставин, сума нарахованої комісії значно перевищує розмін збитків, судова колегія вважає, що з відповідача на користь Банку слід стягнути комісію за несвоєчасну оплату щомісячного платежу в сумі 1200 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині в сумі 1200 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення суду або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Банком при поданні апеляційної скарги було сплачено судовий збір в сумі 1515,80 грн. (а.с.66). Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (п.39) у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Тому з відповідача на користь Банку у відшкодування судового збору, сплаченого Банком за подання апеляційної скарги, слід стягнути 1515,80 грн.

Керуючись ст.ст. 307, ст. 309 ч. 1 п.п.3, 4, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 жовтня 2016 року в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» 1200 (одну тисячу двісті) гривень заборгованість по комісії за несвоєчасну оплату щомісячного платежу за кредитним договором № 323073-IS від 15.04.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» 1515 (одну тисячу пятсот пятнадцять) гривень 80 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча

Судді