Справа № 370/1310/16-ц
Провадження № 2/370/628/16
26.01.2017 року Макарівський районний суд Київської області
у складі: судді Мазки Н.Б.
із секретарем Левченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарові Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_2 свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки.
В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № K2P6AN24261825 між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до п.5 якого позивачем на адресу відповідачів було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за кредитним договором.
Згідно з п.6 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання.
Вимога, що була пред'явлена до боржника та поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, була залишена без задоволення, що і змусило позивача звернутись до суду з позовом про стягнення боргу.
Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у звязку з чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, про що представник позивача не заперечував.
Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку; щомісяця в період сплати, відповідач ОСОБА_2 повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач ОСОБА_2 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_2 свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки.
В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № K2P6AN24261825 між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до п.5 якого позивачем на адресу відповідачів було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за кредитним договором.
Згідно з п.6 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання.
Вимога, що була пред'явлена до боржника та поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, була залишена без задоволення
Вирішуючи вимоги за позовом суд керується наступним.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Так, відповідно до п. 4 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Щодо розподілу судових витрат суд керується наступним.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Виходячи із ставки судового збору (що діяла на момент подачі позову до суду), а саме відповідно до п.1.ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (що становить 1378 грн.).
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн., в рівних частках, тобто по 689,00 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до ст. 223 ЦПК України.
Суддя Н.Б. Мазка