Справа № 712/8344/16-ц
Провадження № 2/712/149/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2017 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Шмагайло Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Черкаського обласного державного нотаріального архіву, третя особа: ОСОБА_1 про визнання безпідставною відмову нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобовязання вчинити дії, -
З вказаним рішенням суду позивач звернувся до Черкаського обласного державного нотаріального архіву для отримання дублікату договору дарування, посвідченого Другою Черкаською державною нотаріальною конторою від 18.03.1995 року, реєстраційний № 2-1225.
25 квітня 2016 року Черкаським обласним державним нотаріальним архівом відмовлено у вчинення дій по видачі дублікату договору дарування квартири, посвідченого Другою Черкаською державною нотаріальною конторою від 18.03.1995 року, реєстраційний № 2-1225. Підставою відмови слугує виключний перелік дій, передбачений Законом України «Про нотаріат», а саме отримання дублікату договору дарування можливе лише стороною вказаного правочину.
Зазначили, що для продажу квартири позивачу необхідні правовстановлюючі документи, без яких позивач не може укласти договори купівлі-продажу.
Позивач не погоджується з відмовою відповідача у видачі дублікату правовстановлюючого документу, оскільки існує акт застосування законодавства, яким є рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси, згідно якого банку надані всі права, що необхідні для продажу квартири, яка перебуває в іпотеці.
Вважають, що стаття 53 Закону України "Про нотаріат" не підлягає застосуванню у разі, якщо за дублікатом документу звернувся іпотекодержатель. Окрім того, існує виключний перелік відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2012 року, яке може бути підставою для видачі дублікату правовстановлюючого документу на даний час скасовано, а тому позов є безпідставним.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону.
Стаття 38 Закону України «Про іпотеку» встановлює наступну процедуру продажу предмета іпотеки: шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено перелік підстав для відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальної дії, який не є вичерпним.
За змістом ст. ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат» дублікат нотаріально посвідченого документа видається нотаріусом у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою виключно юридичним і фізичним особам, за дорученням яких або у відношенні яких здійснювалися нотаріальні дії.
Відповідно до п. 1.1 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (зі змінами станом на 25 березня 2014 року) підставою видачі дубліката документа є втрата або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.
15.04.2016 керівництво ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Черкаського обласного державного нотаріального архіву з заявою на видачу дублікату договору дарування, посвідченого Другою Черкаською державною нотаріальною конторою від 18.03.1995 року, реєстраційний № 2-1225.
Однак, 25.04.2016 року відповідачем було відмовлено у видачі дублікату договору дарування, посилаючись на те, що відповідно до глави 22 п.1.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялась нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа.
Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Так, звертаючись до суду з даним позовом позивач в обґрунтувань своїх вимог посилається на те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2012 року було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2016 року (справа № 2314/2420/12) заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2012 року задоволено.
Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2012 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення скасовано. Справу призначено до розгляду.
Отже, рішення суду на яке посилається позивач як на акт застосування законодавства, згідно якого банку надані необхідний обсяг повноважень щодо продажу квартири, яка перебуває в іпотеці скасовано.
Враховуючи вказану обставину, представник банку в судовому засіданні посилався на ст.38 Закону України «Про іпотеку» та Розділ 4 договору іпотеки (п.4.1 -4.3) та вказував на підставність позову незалежно від наявності рішення суду про звернення стягнення.
Однак, зміст вказаної статті 38 Закону та умови договору іпотеки стосується права та порядку іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду та в позасудовому порядку.
Проте, як вбачається зі змісту письмового звернення до нотаріуса банк обгрунтував звернення за дублікатом правовстановлюючого документу саме наявністю необхідних повноважень на реалізацію предмета іпотеки, вказаних у рішенні суду про звернення стягнення.
З огляду на викладене, станом на момент розгляду даного спору, у банка-іпотекодержателя відсутні повноваження на продаж майна, що є предметом іпотеки на підставі рішення суду в звязку із скасуванням Заочного рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24.12.2012 року, а тому судом при розгляді справи не встановлено порушення прав та інтересів позивача.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 10, 11, 60 ЦК України, суд, -
В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Черкаського обласного державного нотаріального архіву, третя особа: ОСОБА_1 про визнання безпідставною відмову нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобовязання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян