Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/522/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Сарап М. Б.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

01.03.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.

секретар Яковлєва Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання недійсним п.4.1 кредитного договору.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» (далі - банк), яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Форум», звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначав, що 24 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0045/07/28-Z про надання кредиту, відповідно до якого банк надав їй кредит в сумі 10000 доларів США на споживчі цілі на термін до 22 грудня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних.

Для забезпечення виконання умов договору між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 24 грудня 2007 року. ОСОБА_3 свої обов'язки не виконувала, нараховані відсотки не сплачувала, кредитні кошти не повертала.

У вересні 2014 року банк надіслав відповідачам письмові вимоги, чим повідомив про порушення основного зобов'язання.

Станом на 18 лютого 2015 року заборгованість відповідачів становить 4693,25 доларів США та 16763 грн. 10 коп., яка складається із простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів в сумі 940 доларів США, що еквівалентно 24777 грн. 19 коп., поточної заборгованості в сумі 3220 доларів США, що еквівалентно 84875 грн. 06 коп., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 461,14 доларів США, що еквівалентно 12155 грн. 06 коп., поточної заборгованості за нарахованими процентами в сумі 72,11 доларів США, що еквівалентно 1900 грн. 73 коп., суми пені за простроченим кредитом та процентами в сумі 446,27 доларів США, що еквівалентно 11763 грн. 10 коп., штрафу за порушення умов кредитного договору щодо страхування предмету застави в сумі 5000 грн. Загальний розмір заборгованості становить 140471 грн. 13 коп.

Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 4693,25 доларів США та неустойку в сумі 16763 грн. 10 коп.

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд із зустрічним позовом про визнання недійсним п.4.1 кредитного договору. Зазначала, що відповідно до п.4.1 кредитного договору передбачено стягнення пені у розмірі 0,2 % за кожен день прострочення виконання зобов'язань. Станом на 18 травня 2015 року пеня становить 11763 грн. 10 коп. Оскільки кредит видано на споживчі цілі, відносини, що склались між нею та банком регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 зазначеного закону розмір пені не повинен перевищувати половини розміру процентної ставки згідно умов договору. Визначена в договорі пеня за кожен день прострочення в розмірі 0,2 % в перерахунку становить 73 % річних, що є несправедливим та суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов'язків, шкодить їй, як позичальнику та споживачу послуг банку.

Просила визнати недійсним п.4.1 кредитного договору.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року позов про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь банку заборгованість в сумі 4693,25 доларів США та 16763 грн. 10 коп. та судовий збір в сумі 612 грн. 51 коп. з кожного. В задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним п.4.1 кредитного договору відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову до нього. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення та отримання ним письмової вимоги банку, що є підставою для відмови в позові до поручителя, оскільки відповідно до п.2.3 договору поруки кредитор зобов'язаний письмово повідомити поручителя про невиконання боржником своїх зобов'язань. Суд не взяв до уваги, що його обов'язки, як поручителя за договором поруки, перед банком припинилися 10 березня 2015 року.

В засідання апеляційного суду сторони та їх представники, які повідомлені про час та місце розгляду справи під розписку (а.с.195-197,199-200, 201-204,205-208), не прибули. Відповідачі та їх представники причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

В письмовому запереченні на апеляційну скаргу представник банку просив відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку (а.с.209-210,215).

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи , не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. ст. 526, 530,610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, тобто обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язання боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Матеріалами справи підтверджується, що 24 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0045/07/28-Z про надання кредиту для споживчих цілей, відповідно до якого банк надав їй кредит в сумі 10 000 доларів США на термін по 22 грудня 2017 року з обов'язковою сплатою не менше 84 доларів США щомісячно та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних (а.с.5-7).

24 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого він поручився нести солідарну відповідальність за виконання кредитного договору ОСОБА_3 (а.с.8). Також між банком та боржником укладений іпотечний договір (а.с.9-11).

Банк зобов'язання за кредитним договором виконав та видав кредитні кошти в повному розмірі.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_3 припинила виконувати, здійснивши останній платіж на погашення тіла кредиту 11 квітня 2014 року в сумі 94 дол. США, останній платіж на погашення відсотків 11 квітня 2014 року в сумі 43,97 дол. США (а.с.12), у зв'язку з чим станом на 18 лютого 2015 року виникла заборгованість, яка складається:

заборгованість за кредитом прострочена 658 дол. США

заборгованість за кредитом поточна 3502 дол. США

заборгованість за процентами прострочена 322,93 дол. США,

заборгованість за процентами поточна 63,09 дол. США

всього заборгованість за кредитом та процентами 4693,25 дол. США

пеня за простроченим кредитом та процентами 11763 грн.10 коп.

штраф згідно з п.3.3.7 кредитного договору (незастрахований предмет застави) 5000 грн.

що підтверджується розрахунком банку(а.с.4).

Цим розрахунком також підтверджується, що вперше прострочення тіла кредиту та процентів виникло в лютому 2014 року, проте ці прострочені платежі були погашені в березні-квітні 2014 року.

В подальшому прострочення платежів виникло щодо тіла кредиту 05 травня 2014 року, щодо процентів 23 квітня 2014 року.

Матеріалами справи підтверджується, що позовна заява підписана 13 березня 2015 року, поштою надіслана до суду та поступила в суд 24 квітня 2015 року (а.с.1,30).

Вимога про дострокове виконання порушених зобов'язань за кредитним договором та договором поруки направлена позичальнику за вих.№ 7032/4.1 та поручителю за вих. №7035/4.1 від 11 вересня 2014 року (а.с.14,15,16,212). У вимозі зазначено про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором боржником та поручителем протягом семи робочих днів від дати відправлення банком вимоги.

Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 4.1 договору поруки, укладеного ОСОБА_2, передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що порука не є припиненою, оскільки відповідно до умов договору поруки кредитор протягом одного року від дня настання строку як сплати щомісячних платежів, так і дострокового виконання зобов'язання, звернувся в суд з позовом до поручителя. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те, що банк не направив поручителю вимоги спростовуються матеріалами справи, а його доводи, що ця обставина є підставою для відмови в позові до поручителя, не грунтуються на нормах матеріального права.

Пунктом 3.5 договору поруки передбачено, що сторони зобов'язуються інформувати одна одну про зміни своїх юридичних адрес. Поручитель про зміну своєї адреси банк не повідомив.

Як вбачається з договору поруки місцем реєстрації поручителя є АДРЕСА_3 (а.с.8,20), саме за цією адресою поручителю банк направив вимогу про дострокове виконання умов кредитного договору (а.с.15,212).

За цією ж адресою здійснювався виклик відповідача ОСОБА_2 в судові засідання (а.с.130,131,137а,140а,149), однак повістки поверталися без вручення.

Боржнику ОСОБА_3 вимога банку та судові повістки направлялися за адресою АДРЕСА_1 та отримувалися нею (а.с.14,16,132), також нею подавався зустрічний позов (а.с.141-143) в деяких судових засіданнях приймав участь її представник (а.с.144-145).

З відповіді УДМС України в Кіровоградській області вбачається, що ОСОБА_3 є зареєстрованою в АДРЕСА_1, ОСОБА_2 зареєстрованим не значиться (а.с.213).

В заяві від 01 лютого 2017 року про ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_2 зазначив своє місце проживання в АДРЕСА_1 (а.с.175), в апеляційній скарзі від 07 лютого 2017 року - АДРЕСА_2 (а.с.177). Саме за цією адресою він отримав судову повістку про час та місце розгляду справи апеляційним судом, проте в судове засідання не прибув (а.с.202),

Таким чином, не отримання вимоги банку та судових повісток суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_2 викликано його непроживанням за останнім відомим банку та суду місцем реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань (ч.2 ст.308 ЦПК України).

По суті позовних вимог суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та правовідносинам, які виникли між банком та поручителем, дав правильну юридичну оцінку.

В межах доводів апеляційної скарги підстав для зміни або скасування рішення суду щодо вирішення спору до поручителя не встановлено.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_3 та вирішення зустрічного позову не оскаржується в апеляційному порядку.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року в частині вирішення позову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до поручителя ОСОБА_2 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

Л.В.Суровицька