Провадження 2/521/1943/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила суд стягнути аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 5000 гривень на місяць або у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24.04.2018 року, стягнути на її користь суму сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 31.07.1993 року. Від шлюбу вони мають двох дочок, з яких одна неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, а позивачка сама не має фінансової можливості забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку дитини. Позивачка вказує, що ОСОБА_2 являється фізичною особою підприємцем, має у власності нерухоме майно, яке здає в оренду, отримує від цього значний дохід, а тому, може належним чином утримувати спільну дочку та допомагати їй не тільки в межах встановлених законодавством України. ОСОБА_1 наголошує, що відповідач має можливості оплачувати заняття дитини з репетиторами для підвищення фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, витрати становлять приблизно 5000 гривень. Всі ці обставини вимусили звернутися її з наступним позовом до суду.

В судові засідання позивачка не зявлялася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 31 липня 1992 року у Малиновському відділі РАГС м. Одеси.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія 1-ЖД № 312805 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської рай адміністрації виконкому Одеської міськради 07 червня 2000 року.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Сторонами не оспорюється, що дочка сторін ОСОБА_3 мешкає разом з матірю ОСОБА_1.

Як вбачається з пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, номер особового рахунку: 178802/1541, призначено пенсію по інвалідності 1 групи загального захворювання, довічно. Дата видачі пенсійного посвідчення 16.12.2014 року.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обов'язок батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з вимогами ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як вбачається змісту позовної зави ОСОБА_5 ставила вимоги про присудження аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі, хоча і не заперечувала проти стягнення аліментів у частці, а саме 1/3 частці від усіх видів доходу відповідача.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком з 6 до 18 років. Згідно з даним Законом для дітей відповідного віку прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2017 року 1689 гривень; з 01.05.2017 року 1777 гривень; з 01 грудня 1860 гривень.

Як вбачається з довідки, виданої ОСОБА_2 Управлінням пенсійного фонду в Малиновському районі м. Одесі, він знаходиться на обліку в УПФУ в Малиновському районі і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інваліда 1 групи у розмірі: з липня 2016 року по листопад 2016 року розмір пенсії складає 1230,00 гривень на місяць; у грудні 2016 року 1347, 00 гривень. У позові ОСОБА_5 вказувала, що відповідач є приватним підприємцем, отримує дохід від підприємницької діяльності. Однак в судові засідання позивачка не зявлялася, документів, які б підтверджували доходи відповідача від підприємницької діяльності, суду не надавала.

При визначені розміру аліментів, суд відповідно до статті 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача, те що він з 2014 року є інвалідом першої групи по загальному захворюванню, інвалідність встановлено довічно. Суд враховує надані документи, а саме те, що відповідачу встановлено діагноз інсульт, порушення функції ходьби, ОСОБА_2 пересувається на інвалідному візку, вимушений постійно проходити обстеження та лікування за програмою після інсультної реабілітації на клінічній базі Інституту ДП Український Науково-дослідний інститут медицини транспорту Міністерства охорони здоровя України.

З урахуванням досліджених вище документів, суд вважає, що з відповідача на користь позиваки на утримання неповнолітньої дочки мають бути присуджені до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 09.12.2016 року.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджується позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволенні яких відмовлено. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понеси пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується і випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Як вбачається з документів відповідач має інвалідність І групи безстроково. З цих підстав суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору, тому що є інвалідом І групи, а тому незважаючи на часткове задоволення позову, судові витрати не можуть бути стягнуті з нього, як того просить позивачка. Разом з тим, суд з врахуванням вимог закону вважає за необхідне повернути позивачці сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженого у місті Одесі (ідентифікаційний код НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частці від усіх його доходів щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, а саме з 09.12.2016 року, до досягнення дочкою повноліття, а тобто до 24.04.2018 року.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Черняховського 6, ) повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок, який було сплачено на рахунок № 0007, отримувач: УК у м. Одесі /МАЛИН.РН 22030101, код отримувача 38016923, код банку отримувача 828011, згідно квитанції № NКП 87/1 від 09 грудня 2016 року.».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в десятиденний термін. Особи, що приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення мають право на його оскарження у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду.

Головуючий: