Справа № 509/2418/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

5 липня 2017 року, позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15.06.2002 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 36), від якого у сторін народилися діти : неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня донька Юлія, ІНФОРМАЦІЯ_2, яких після розірвання шлюбу позивачка просила залишити на виховання їй, посилаючись на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через різні погляди на подружнє життя, у звязку з чим, вони не розуміють один одного, а тому їхню сімю зберегти неможливо.

В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином SMS-повідомленням, причини неявки суду не повідомила, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 13,17).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причини неявки суду не повідомив, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та на підставі ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 15,16).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 15.06.2002 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 36), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 285027 виданим повторно 05.07.2017 року, від якого у сторін народилися діти : неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 404652 від 16.10.2002 р., та малолітня донька Юлія, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ЖД № 404652 від 16.10.2002 р. та серії 1-ЖД № 214319 від 20.05.2010 р. відповідно (а.с. 6-8).

З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалося через різні погляди на подружнє і сімейне життя, у звязку з чим, вони не розуміють один одного, а тому, на думку позивачки, їхню сімю зберегти неможливо.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивачки та відповідача, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду про згоду з позовом, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки та моральним засадам суспільства.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 24,56,104,111,105,109,110,112 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити ;

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15.06.2002 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 36) розірвати ;

3. Сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Юлію, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити на виховання матері ОСОБА_1 ;

4. Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплати судового збору за розгляд справи судом у сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Гандзій Д.М.