Справа № 132/412/17
Провадження № 2/132/354/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

при секретарі Безулій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04.08.1984 року по 05.02.2015 року.

Від даного шлюбу в них є повнолітній син.

Під час спільного проживання та в інтересах сімї, вони, разом із відповідачем, із сімейного бюджету вносили кошти на пайові внески в житлово-будівельний кооператив «Харчовик» для придбання квартири . В результаті внесення всіх необхідних коштів на початку 1999 року вони отримали квартиру № 58 в житловому будинку № 28, що був побудований в м. Калинівка, по вулиці Возз'єднання, Вінницької області та перейшли проживати в квартиру всі троє разом із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно ордеру №724 виданого 03.06.1998 року, де зареєстровані до цього часу, як вбачається із копії особового рахунку.

На підставі рішення виконкому Калинівської міської ради № 65 від 22.02.1999 року правовстановлюючий документ на квартиру було видано на ім'я чоловіка - свідоцтво про право особистої власності від 25.02.1999 року.

Через нестерпні умови спільного проживання після розірвання шлюбу позивачка разом із своїм повнолітнім сином вимушені були шукати інше місце для проживання.

На даний час позивачка не бажає вселятись в квартиру, але має намір відновити своє порушене право,оскільки право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, гарантованого положеннями ст.41 Конституції України. Тому звертається до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, однак в матеріалах справи наявна заява останньої в якій вона позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява в якій він позовні вимоги заявлені позивачкою визнає повністю та просить справу розглянути у його відсутність.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог заявлених позивачкою.

Згідно ст. 158 ч.2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.08.1984 року по 05.02.2015 року, що підтверджується копією рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 05.02.2015 року по справі « 132/222/15-ц.

Від даного шлюбу в них є повнолітній син.

Під час спільного проживання та в інтересах сімї, вони, разом із відповідачем, із сімейного бюджету вносили кошти на пайові внески в житлово-будівельний кооператив «Харчовик» для придбання квартири . В результаті внесення всіх необхідних коштів на початку 1999 року вони отримали квартиру № 58 в житловому будинку № 28, що був побудований в м. Калинівка, по вулиці Возз'єднання, Вінницької області та перейшли проживати в квартиру всі троє разом із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно ордеру № 724 виданого 03.06.1998 року, де зареєстровані до цього часу, як вбачається із копії особового рахунку.

На підставі рішення виконкому Калинівської міської ради № 65 від 22.02.1999 року правовстановлюючий документ на квартиру було видано на ім'я чоловіка - свідоцтво про право особистої власності від 25.02.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про право особистой власності.

Через нестерпні умови спільного проживання після розірвання шлюбу позивачка разом із своїм повнолітнім сином вимушені були шукати інше місце для проживання.

На даний час позивачка ОСОБА_1 не бажає вселятись в квартиру, але має намір відновити своє порушене право,оскільки право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, гарантованого положеннями ст.41 Конституції України.

Вказана квартира являється обєктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю як позивачки ОСОБА_1 так і відповідача ОСОБА_2

Даним правовідносинам відповідають положення ст. ст. 57, 60 - 63, 69 - 71 Сімейного кодексу України, який відповідно до п. 1 розділу VII "Прикінцевих положень" набув чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом, тобто з 1 січня 2004 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 чинного по 31 грудня 2003 року включно, Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Частиною 1 ст. 28 КпШС України визначено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 146 Житлового кодексу, п. 43 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, норм чинного на час виникнення спірних правовідносин КпШС (статті 22, 24, 28, 29), а також роз'яснень Пленуму Верховного Суду Україні в підпункті «а» п. 6 Постанови від 18 вересня 1987 р. № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» та підпункті «а» п. 11 постанов» від 22 грудня 1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у випадку сплати паю в ЖБК подружжям у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів квартира після повної сплати пайового внеску є їх спільним майном.

Згідно з ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Так, в спільній сумісній власності позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 перебуває квартира № 58, загальною площею 49,3 кв.м., яка складається з двох жилих кімнат розміром 15,7кв.м. та 9,3 кв.м., допоміжних приміщень - кухні, ванної кімнати, туалету, коридорів.Орієнтовна ринкова (дійсна) вартість станом на 07 лютого 2017 року складає 280000 грн.

Відповідно до позовної заяви та письмової заяви відповідача ОСОБА_2, сторони просять розділити належну їм квартиру шляхом визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку квартири № 58 в житловому будинку № 28, по вулиці Воззєднання,в м. Калинівка, Вінницької області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 22,24,28,29 КпШС, ст.ст. 10, 60, 88, 158, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири № 58 в житловому будинку № 28, по вулиці Воззєднання,в м. Калинівка, Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: