Справа № 562/510/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2017 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Мичка І.М.

при секретарі Аврамчук Н.П.

за участю сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Здолбунові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, суд -

в с т а н о в и в :

В поданій до суду заяві ОСОБА_1 вказує на те, що з 01 листопада 1988 року по 04 січня 1995 року працювала в Здолбунівському хлібозаводі. 08 липня 1989 року отримала травну перебуваючи на робочому місці. Про нещасний випадок на виробництві було складено акт №1 форми Н-1 , з відміткою про те, що нещасний випадок стався на виробництві.

Заявниці була встановлена третя група інвалідності. Даний факт стверджується випискою акта огляду медико соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрат професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги. На даний час позивачка отримує страхові виплати в зв»язку із втратою працездатності. В грудні 2016 року їй стало відомо , що при нарахуванні розміру щомісячної страхової виплати по втраті працездатності відповідачем не враховується заробітна плата отримана мною в Здолбунівському хлібозаводі за березь червень 1989 року , оскільки в акті про нещасний випадок на виробництві помилково зазначена її професія « робоча», замість правильно ( так як в трудовій книжці) машиніст тістоформовочної машини.

Оскільки Здолбунівський хлібзавод вже досить давно припинив своє існування , вона звернулася в архівний відділ. 16 грудня 2016 року та отримала із Архівного відділу Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області архівна довідка № 983, яка підтверджує отримання нею заробітної плати в Здолбунівському хлібозаводі за вказані вище місяці 1989 року , однак посада на якій вона працювала та її професія в наявних архівних документах не зазначені. Вищевказана довідка не дає їй права отримати страхове відшкодування в повному обсязі. Підтвердити даний факт в інший спосіб як у судовому випадку неможливо , тому просить суд винести рішення яким встановити , що з 01 березня 1989 року по 04 січня 1995 року і на момент отримання трудового каліцтва 08 липня 1989 року ОСОБА_1 працювала у Здолбунівському хлібозаводі машиністом тістоформовочної машини.

Заявник в судовому засіданні вимоги викладенні в позовній заяві підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи заявленні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Свідок ОСОБА_2 допитана в судовому засіданні підтвердила факт того , що заявниця працювала на Здолбунівському хлібозаводі машиністом тістоформовочної машини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідка суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 листопада 1988 року по 04 січня 1995 року працювала в Здолбунівському хлібозаводі. 08 липня 1989 року отримала травну перебуваючи на робочому місці. Про нещасний випадок на виробництві було складено акт №1 форми Н-1 , з відміткою про те, що нещасний випадок стався на виробництві.

Позивачці була встановлена третя група інвалідності. Даний факт стверджується випискою акта огляду медико соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрат професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги. На даний час позивачка отримує страхові виплати в зв»язку із втратою працездатності. В грудні 2016 року їй стало відомо , що при нарахуванні розміру щомісячної страхової виплати по втраті працездатності відповідачем не враховується заробітна плата отримана мною в Здолбунівському хлібозаводі за березень червень 1989 року , оскільки в акті про нещасний випадок на виробництві помилково зазначена її професія « робоча», замість правильно ( так як в трудовій книжці) машиніст тістоформовочної машини.

Відповідно до довідки № 983 від 16.12.2016 року виданої Архівним відділом Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_1 у 1989 році отримувала заробітну плату у Здолбунівському хлібозаводі за березень червень 1989 року.

Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України позивачка має право звернутися до суду з позовом про встановлення факту що має юридичне значення , зокрема того, що вона працювала у Здолбунівському хлібозаводі машиніст тістоформовочної машини.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки судом встановлено, що вимоги заявниці не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення не суперечить вимогам чинного законодавства, то позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 256, 259 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 з 01 березня 1989 року по 04 січня 1995 року та на момент отримання трудового каліцтва 08 липня 1989 року працювала у Здолбунівському хлібозаводі машиніст тістоформовочної машини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Здолбунівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_3