АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/747/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Калашник С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівВасиленко Л. І., Карпенко О. В.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Нива 2013" - Романова І.М. на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Силікат-1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Нива 2013", ОСОБА_7, Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 11.06. 2013 року між ОСОБА_7 та ТОВ"Зелена Нива 2013"смт.Чорнобай, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди та визнання поновленим договору оренди землі від 11 березня 2004 року укладеного між ТОВ « Силікат-1» с. Ковтуни Чорнобаївського району Черкаської області та ОСОБА_7 на той самий строк та на тих самих умовах ,-

в с т а н о в и л а :

26 липня 2016 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Силікат-1" (далі ТОВ "Силікат-1") звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Нива 2013" (далі ТОВ "Зелена Нива 2013"), ОСОБА_7, Державного реєстратора Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди та визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах, посилаючись на те, що 11 березня 2004 року між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_7 укладено договір оренди земельної ділянки розміром 2,61 га., вартістю 37 367 грн. кадастровий номер НОМЕР_1 строком на 10 років, який зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської філії Центру ДЗК у 2004 році.

Вищевказана земельна ділянка площею 2,61 га. належить ОСОБА_7, яка передана у приватну власність рішенням Чорнобаївської селищної Ради народних депутатів від 26 березня 2001 року № 12 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач вказує в позові, що по закінченню строку дії цього договору він скористався переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, передбаченим абз.7 п.2.3 договору та ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а 20 листопада 2012 року уклав з ОСОБА_7 угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі.

31 жовтня 2013 року ОСОБА_7 подала до сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції заяву про державну реєстрацію прав та обтяжень за ТОВ «Силікат 1», тому ТОВ «Силікат-1» було упевнене у його реєстрації. Однак дана реєстрація не відбулася, так як стало відомо, що 11 червня 2013 року ОСОБА_7 уклала з ТОВ «Зелена Нива-2013» договір оренди спірної земельної ділянки, який був зареєстрований 19 лютого 2014 року Чорнобаївським районним управлінням юстиції Черкаської області.

Позивач зазначає в позові, що спірний договір оренди землі є недійсним, оскільки укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, а дії ОСОБА_7 порушують переважне право позивача на укладання договору оренди землі на новий строк. Тому позивач просив суд визнати недійсним договір оренди землі кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 11 червня 2013 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Зелена Нива 2013», скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області про державну реєстрацію прав та обтяжень за ТОВ «Зелена Нива 2013» на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 від 19 лютого 2014 року, визнати поновленим договір оренди землі від 11 березня 2004 року, укладений між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_7, зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської філії Центру ДЗК у 2004 році, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2016 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Чорнобаївської районної держаної адміністрації Черкаської області.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 11 червня 2013 року між ОСОБА_7 і ТОВ «Зелена Нива 2013».

Скасовано рішення державного реєстратора від 19 лютого 2014 року щодо реєстрації договору оренди укладеного 11 червня 2013 року між ОСОБА_7та ТОВ «Зелена Нива 2013».

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Зелена Нива 2013» - Романов І.М. оскаржив рішення в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що при винесенні рішення судом неповністю з'ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено відповідність їх законодавству, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту повідомлення ним до закінчення строку дії договору орендодавця про намір скористатися своїм переважним правом на оренду землі, листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі із проектом додаткової угоди. Просить скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року та відмовити позивачу ТОВ «Силікат-1» в задоволенні його позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

Від представника ТОВ «Силікат - 1» надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позов підтримує в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову про визнання договору оренди землі недійсним виходив з того, що спірний договір оренди землі та його державна реєстрація порушують переважне право позивача, як орендаря, на продовження строків оренди земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що висновки суду першої інстанції є вірними, такими що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 638, ч.3 ст. 640 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судом на підставі Державного акта ОСОБА_7 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,61 га., розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, кадастровий номер НОМЕР_1 (а. с. 11).

11 березня 2004 року між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_7 укладено договір оренди землі, згідно умов якого ОСОБА_7 передала в оренду позивачу ТОВ «Силікат - 1» належну їй земельну ділянку площею 2,61 га. строком на 10 років (а. с. 5).

Згідно даних акту прийому-передачі від 11 березня 2004 року ОСОБА_7 передала, а ТОВ «Силікат-1» прийняв в оренду вищевказану земельну ділянку (а. с. 6).

20 листопада 2012 року ОСОБА_7 уклала з ТОВ «Силікат-1» угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі, в якій вказано, що договір укладено на 10 років, а після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк (а. с. 7-8).

В період дії вказаного вище договору оренди землі з ТОВ «Силікат-1», а саме 11 червня 2013 року, відповідач ОСОБА_7 уклала договір оренди цієї ж земельної ділянки з іншою юридичною особою, а саме з ТОВ «Зелена Нива 2013», який був зареєстрований 19 лютого 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області, що підтверджується даними які містить Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (а. с. 49-50).

Статтею 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Чинність цього Договору припиняється внаслідок, зокрема, - закінчення строку, на який його було укладено, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

У силу вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом з достовірністю встановлено, та не оспорюється сторонами, що під час дії попереднього договору оренди землі було укладеного новий договір оренди землі щодо однієї і тієї ж земельної ділянки.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст. 93 ЗК України).

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ч. 4 ст. 32 вказаного Закону перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5,6 ст. 203 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про недійсність оспорюваного договору, врахувавши, що в момент укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 2,61 га., кадастровий номер НОМЕР_1 сторонами не недодержані вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК України, а саме зміст правочину суперечить ЦК України та Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 360 - 7 ЦПК України правова позиція Верховного Суду України, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх судів України викладена в постанові ВС України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-99ц13), оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже - оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним.

Таким чином, оскільки договір оренди землі від 11 березня 2004 року не був судом визнаний недійсним, відповідачі не мали права укладати договір оренди від 11 червня 2013 року.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає можливість поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму та немає заперечень наймодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору.

У частинах першій-п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Фактично існують два випадки пролонгації договору оренди.

Для застосування ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у випадку, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, буде порушеним у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Саме такий висновок зроблений Верховним Судом України у правовій позиції у справі № 6-146цс16, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області від 19 лютого 2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «Зелени Нива 2013», прийняте про реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та підлягають відхиленню колегією суддів.

Посилання апелянта, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі.

Виходячи з викладеного, доводи апелянта носять суб'єктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Нива 2013" - Романова І.М. - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Силікат-1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Нива 2013", ОСОБА_7, Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Чорнобаївської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 11.06. 2013 року між ОСОБА_7 та ТОВ"Зелена Нива 2013"смт.Чорнобай, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди та визнання поновленим договору оренди землі від 11 березня 2004 року укладеного між ТОВ « Силікат-1» с. Ковтуни Чорнобаївського району Черкаської області та ОСОБА_7 на той самий строк та на тих самих умовах - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :