РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря Борсукової В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2003 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №46.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, шлюбні відносини не підтримують, сімя розпалась остаточно, по причині відсутності взаємопорозуміння. Подальше спільне проживання та ведення спільного господарства не є можливим. Примирення з відповідачем не можливе. Спору про розподіл майна не має.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Суду надано письмову заяву в якій просила розгляд справи відкласти, повідомила суд про неможливість зявитися до судового засідання, оскільки вона мешкає поза межами м. Запоріжжя та на даний момент хворіє її донька ОСОБА_4, на підтвердження чого надала копію запису лікаря в медичній картці. Також, в заяві відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу.

У судове засідання, призначене на 11.05.2017 , 12.06.2017 року відповідач не з'явилась, причини неявки у судове засідання не повідомила.

Крім того, виходячи зі змісту п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України розгляд справи відкладається у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи, що до заяви про відкладення судового засідання відповідачем надано ксерокопію медичної картки, яка не є документом закладу МОЗ у звязку з чим не може рахуватися судом як належний доказ поважності неявки та приймаючи до уваги, що відповідач повідомила про причину своєї повторної неявки у судове засідання, тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя.

Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що 29.08.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №46.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №669.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №730.

Як вбачається з матеріалів справи сімя розпалась остаточно.

Так, згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ №190868, виданого Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області батьками ОСОБА_5, 29.06.2017 року є ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Також, згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ №190867, виданого Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області батьками ОСОБА_7, 29.06.2017 року є ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Суд рахує, що факт народження у позивача дітей не від шлюбу з позивачем є належним доказам не підтвердження остаточного розпаду сімї, а також тих фактів, що подальше збереження та сумісне проживання подружжя стало не можливим, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені, як і ведення спільного господарства, сторони проживають окремо.

Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих та з врахуванням норм ст. 112 СК УК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, інтересам суспільства, у зв'язку з чим, шлюб між ними повинен бути розірваний.

При таких обставинах, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 11 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 104, ч. 3 ст. 105, 110, 112,115 СК України, ст. ст. 3, 10, 11,60, 88, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 29.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №46.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Н.І.Рибалко