Справа № 308/4948/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача), суддів: Собослоя Г.Г. і ОСОБА_1, при секретарі: Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 листопада 2016 року за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - Банк) звернулося у суд із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у квітні 2014 року.

Після збільшення позовних вимог Банк просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 780,20 доларів США, що еквівалентно 718673.78 грн., і судові витрати по справі.

На обґрунтування зазначав, що між ним і ОСОБА_4 14.02.2008 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній було надано у користування кредитні кошти в розмірі 24618.75 грн., зі сплатою 15 процентів річних, терміном до 14.02.2028 року.

З метою забезпечення виконання позичальником узятих на себе зобов'язань також був укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язалась відповідати перед позивачем як солідарний боржник за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_4

Однак, у порушення умов кредитного договору та вимог статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідачі взяті на себе зобов'язання із повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконують, унаслідок чого станом на 09.02.2016 р. утворилась заборгованість у розмірі 13706,72 доларів США.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року позов задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № МКL6G0 від 14.02.2008 року в розмірі 27780,20 доларів США, що еквівалентно 718673,78 грн. із яких: 5247,38 доларів США - заборгованість за кредитом; 3508,08 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 735,77 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 16956,90 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором; 9,66 доларів США - штраф (фіксована частина); 1322,41 доларів США - штраф (процентна складова), а також 10780,11 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує, що строк позовної давності для пред'явлення вимоги про стягнення заборгованості з поручителя сплив, оскільки вимогу до поручителя у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту, позивач не звернувся, таким чином порука вважається такою, що припинилась понад 5 років тому. Зазначає також, що ОСОБА_3 не поручалася за зобовязаннями боржника за кредитним договором про споживчий кредит, а пеня може бути стягнута лише за період з 08.04.12 р. по 08.04.2013 р.

Письмових заперечень або пояснень банк не подав, одна у судовому засіданні представник Банку ОСОБА_5, не визнала скарги та просить залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення зміні, з таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як встановлено судом і вбачається із матеріалів справи, 14 лютого 2008 року між Банком і ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № МКL6G0, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 24618,75 грн., зі сплатою 15 процентів річних, терміном до 14.02.2028 року.

У якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором 14 лютого 2008 року між Банком і ОСОБА_3 було укладено договір поруки № МКL6G0, відповідно до якого остання як поручитель зобов'язалася відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит № МКL6G0 від 14.02.2008 року.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 09.07.2008 року кредитний договір № МКL6G0 від 14.02.2008 року було переведено із валюти «Гривня» у валюту «Долар США». Розмір кредиту після проведення конвертації складав 5326,69 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,04 процента на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про солідарне стягнення із ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із висновком суду про відсутність підстав для застосування позовної давності до вимог Банку в частині стягнення пені, а також стягнення останньої і штрафів у доларах США.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

Враховуючи положення наведених норм, за наявності заяви відповідача про застосування позовної давності до пені, її стягнення обмежується останнім роком до звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Заперечуючи проти позову, представник позивача ОСОБА_2 заявив про застосування спеціальної позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені (а. с. 144-145).

Із заявою про збільшення позовних вимог Банк звернувся 10 лютого 2016 року.

Відтак, із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Банку відповідно до заявлених вимог підлягає стягненню пеня за період з 09 лютого 2015 року по 09 лютого 2016 року, яка відповідно до наданих суду розрахунків становить 134432 грн. 42 коп.

У цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Окрім того, стягуючи кредитну заборгованість, суд визначив пеню у доларах США, при цьому не звернув уваги на таке.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій, пені за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами України.

Отже, пеня, штраф може обчислюватись і стягуватись лише в національній валюті України гривні.

Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п. п.2.2.2., 2.2.3. цього Договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу Національного банку України на дату сплати.

Решта доводів апеляційної скарги не заслуговують на увагу як підстава для скасування оскарженого рішення.

Так, твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 не поручалася за зобовязаннями боржника за договором № МКL6G0 від 14.02.2008 року про споживчий кредит спростовується самим договором поруки № МКL6G0 від 14.02.2008 року, згідно з п.п.1, 1.5 якого поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником усіх його зобовязань за договором про іпотечний кредит № МКL6G0 від 14.02.2008 року та додатковими угодами до нього як існуючими на момент укладення Договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому; цим договором Поручитель дає згоду на зміну умов Договору про іпотечний кредит без додаткового погодження змін із Поручителем.

Окрім того, рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 31.07.2014 р., яке ухвалою ВССУ від 05.11.2014 р. залишено без змін, у позові ОСОБА_3 до Банку про визнання договору поруки припиненим із указаних підстав відмовлено (а.с.107-112).

Інших підстав для припинення поруки в розумінні ст. 559 ЦК України доводи апеляційної скарги не містять.

У контексті наведеного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року підлягає зміні шляхом зменшення суми пені, що підлягає солідарному стягненню із відповідачів на користь Банку, з 16 956,90 доларів США до 134 432 грн.42 коп., і стягненню пені та штрафів у гривні.

За приписами ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає відшкодуванню по 5390.05 грн. судового збору з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 192, 258, 526, 533, 559, 610, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.2, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково. 2. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року змінити, виклавши його резолютивну частину в такій редакції. 3. Позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково. 4. Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № MKL6G0 від 14.02.2008 р., яка складається із 9491 (девять тисяч чотириста девяносто один) доларів США 23 центів, а саме: 5247.38 доларів США заборгованість за кредитом, 3508.08 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, і 735.77 доларів США комісії, що за курсом 25.87 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.02.2016 р. загалом складає 245538 (двісті сорок пять тисяч пятсот тридцять вісім) грн. 12 коп., а також 134432 (сто тридцять чотири тисячі чотириста тридцять дві) грн. 42 коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитом, 249 (двісті сорок девять) грн. 90 коп. штраф у фіксованій частині, 34210 (тридцять чотири тисячі двісті десять) грн. 75 коп. штраф у процентній складовій, а всього 414431 (чотириста чотирнадцять тисяч чотириста тридцять одну) грн. 19 коп. 5. Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» по 5390.05 грн. у відшкодування судового збору з кожної. 6. Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: