Ухвала

іменем україни

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визначення розміру заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені), за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року,

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визначення розміру заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів.

У червні 2014 року ОСОБА_4 пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня

2015 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 30 000 грн та судовий збір у сумі 243,60 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 травня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції виходив із того, що останній у наданий судом строк не усунув недоліки апеляційної скарги.

Проте даний висновок не ґрунтується на процесуальному законі.

Відповідно до вимог ст. ст. 121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог ст. 295 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для виправлення недоліків. Якщо автор скарги у встановлений строк виправить недоліки, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною та повертається суб'єкту звернення.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 9 лютого 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2015 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 5-ти днів з дня отримання копії ухвали, а саме сплати судового збору.

Листом суду від 9 лютого 2016 року копію вказаної ухвали було направлено ОСОБА_3 (а. с. 26 т. 2).

Згідно із супровідним листом апеляційного суду від 18 березня

2016 року на адресу ОСОБА_3 було повторно надіслано копію ухвали суду 9 лютого 2016 року (а. с. 27 т.2).

Мотивуючи касаційну скаргу, ОСОБА_3 посилається на те,

що ним не було отримано копії ухвали суду від 9 лютого 2016 року про залишення його апеляційної скарги без руху.

Постановляючи 12 травня 2016 року ухвалу про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд посилався на те, що копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_3 отримав особисто 24 березня 2016 року, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 29 березня 2016 року,однак вимоги ухвали заявником не виконано.

Разом із тим, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, на яке посилається суд, містить протиріччя.

Так, датою відправлення зазначено 23.04 (текст з оригіналу), відмітка поштового відділення за 25 лютого 2016 року, вручено 24 березня 2016 року. Крім того, дане повідомлення містить номера двох різних рекомендованих відправлень, а саме: 982 та 182.

Отже, з наявного в матеріалах справи зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення не можна зробити категоричного висновку, що ОСОБА_3 у встановленому порядку отримав ухвалу суду про залишення його апеляційної скарги без руху.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), тому особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

З урахуванням наведеного, постановлена в справі ухвала апеляційного суду не може залишатись в силі та з підстав, передбачених п. 2 ч. 1

ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька
М.К. Гримич

О.В. Умнова

І.М. Фаловська