Справа №: 671/392/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Павлової А.С.

за участю секретаря Козак Г.А.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Волочиська районна державна адміністрація Хмельницької області, про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні з малолітньою дитиною та її вихованні, -

ВСТАНОВИВ :

17.03.2017 ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні з малолітньою дитиною та її вихованні. Свої вимоги мотивували тим, що вони є відповідно дідом, бабою та сестрою малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_3. Мати дитини - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10 - померла. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - були її батьками, а позивач ОСОБА_5 - дочкою від першого шлюбу.

Вони всі спільно проживали в с. Порохня Волочиського району Хмельницької області. Після смерті ОСОБА_7, її чоловік ОСОБА_3 деякий час проживав разом з ними, а 21.01.2017 забрав свою малолітню доньку ОСОБА_6, з якою переїхав на постійне проживання в помешкання своїх батьків в с. Гарнишівка Волочиського району Хмельницької області. На той час, коли позивачі проживали спільно з ОСОБА_6 (з часу її народження) у них з нею склались дуже гарні стосунки. Вони разом проводили багато часу, опікувались, займались вихованням, вона фактично зростала у них на руках. Але становище змінилося після переїзду відповідача разом з дитиною до його батьків в с. Гарнишівка. Після чого, між сторонами почалися непорозуміння щодо їх спілкування з малолітньою ОСОБА_6. Оскільки позивачі проживають окремо, то для реалізації їх прав щодо здійснення її виховання вони неодноразово зверталися до відповідача з метою безперешкодного надання їм можливості особистого спілкування з малолітньою ОСОБА_6, але ОСОБА_3 та його родина, безпідставно відмовляли їм, створюючи для цього різні штучні перешкоди, а іноді і без жодної мотивації. Відповідач безпідставно відмовляв їм в наданні можливості спілкування з ОСОБА_6, займатись її вихованням і чинив та чинить їм в цьому всілякі перешкоди, створюючи відповідні проблеми. А тому з метою їх вирішення, відповідно до закону та визначення способів участі у вихованні малолітньої дитини та спілкування з нею, вони звернулися до органу опіки та піклування за місцем проживання.

Волочиською райдержадміністрацією позивачам було встановлено порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, визначений термін з п'ятниці до неділі щотижня, а відповідачу і членам його родини було рекомендовано не налаштовувати дитину проти них. Однак, відповідач досі відверто ігнорує виконання розпорядження органу опіки та піклування, позбавляє їх можливості особистого спілкування з дитиною. Тому позивачі просять суд зобов'язати відповідача не чинити їм перешкод у спілкуванні з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши порядок їх участі у її вихованні та спілкуванні з нею: з п'ятниці до неділі щотижня за місцем їх постійного проживання АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 позов підтримали за обставин викладених в позовній заяві, суду пояснили, що їх онука ОСОБА_6 і відповідач спільно з ними проживали, поки ОСОБА_3 не переїхав жити з донькою в помешкання його батьків. Спроби позивачів провідати дитину та забрати її до себе, як це було встановлено розпорядженням Волочиської РДА виявились безрезультатними, так як ОСОБА_3 відмовляє у цьому, не бажає відпускати дитину. Вхід в домогосподарство по АДРЕСА_5 постійно зачинено. Члени родини відповідача не пускають позивачів на територію даного домогосподарства, вважаючи, що спілкування з дитиною має відбуватись поза його межами, а саме: на території стадіону чи вулиць с. Гарнишівка. Звертають увагу суду на те, що позивач ОСОБА_5 була для ОСОБА_6 «другою мамою», оскільки їх померла донька за станом здоров'я не могла опікуватись дитиною, тому це робила здебільшого сестра. Відповідач постійно працював. Стосунки в їхній сім'ї були гарні. Нарікань відповідача за період спільного проживання з позивачами на виховання ними його малолітньої доньки ніколи не було.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Долучив до справи свої письмові заперечення. Також вказав, що він не заперечує проти участі позивачів у вихованні його доньки, проте не бажає, щоб дитина їздила з п'ятниці по неділю в с. Порохня Волочиського району. Зазначив, що малолітня ОСОБА_6 записана і буде ходити у садок і він не бажає відривати її від цього процесу. Також вказав на похилий вік позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та відсутність у них транспорту. Просив суд призначити час спілкування позивачів з ОСОБА_6 щосереди з 16:00 до 18:00 та щонеділі з 10:00 до 12:00 в АДРЕСА_2

Представник Волочиської районної державної адміністрації позов підтримала та просила задоволити, уточнивши, що в судовому рішенні слід вказати час, з якого позивачі повинні спілкуватись із дитиною, а саме: з 10:00 год. п'ятниці до 18:00 год. неділі кожного тижня, за місцем проживання позивачів: АДРЕСА_3 Також представник вказала, що домовленості між сторонами, як виявилось, не досягнуто, відповідач ухиляється від виконання розпорядження Волочиської РДА. Позивачі мають право на участь у вихованні ОСОБА_6 і можуть це робити.

Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначено Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Однак, відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Так, згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення від спілкування та виховання.

Законодавством також встановлено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку.

Право брати участь у вихованні неповнолітніх братів і сестер надано також братам та сестрам.

Так, відповідно до статті 259 Сімейного кодексу України права та обов'язки, встановлені законом для братів та сестер, мають рідні (повнорідні, неповнорідні) брати та сестри.

Брати та сестри, зокрема ті, які не проживають разом, мають право на спілкування.

Мати, батько, баба, дід, інші особи, з якими проживають неповнолітні брати та сестри, зобов'язані сприяти їхньому спілкуванню.

Повнолітні особи мають право брати участь у вихованні своїх неповнолітніх братів та сестер, незалежно від місця їхнього проживання.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дідом та бабою малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач ОСОБА_5 - її сестрою. Вказані обставини доводяться копіями свідоцтв про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.9, 10, 12, 13).

Батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 13), які з 29.04.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_11 року ОСОБА_7 померла (а.с. 8).

Позивачі проживають за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 15). За місцем проживання характеризуються виключно позитивно (а.с. 16-18).

З акту обстеження житлово-побутових умов від 13.03.2017 вбачається, що умови проживання сім'ї позивачів добрі: житловий будинок газифікований, житлові кімнати облаштовані меблями, чисто прибрані, кожен зареєстрований має можливість знаходитись в окремій кімнаті. В будинку є телевізори, холодильник, пральна машина, мікрохвильова піч та інші побутові прилади. В житловому будинку створено всі умови для проживання малолітньої дитини, є дитячі меблі, одяг, іграшки (а.с. 19).

Розпорядженням Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області № 182/2017-р від 06.03.2017 встановлено порядок участі позивачів у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 - щотижня з п'ятниці до неділі (а.с. 14).

В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивачів із дитиною, що виражається в небажанні надавати ОСОБА_6 щотижня на виховання позивачам з п'ятниці до неділі, як вказано у вищевказаному розпорядженні Волочиської РДА. Це підтверджується поясненнями сторін та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 наданих під час розгляду справи, а також копією рапорта Волочиського ВП Теофіпольського відділу ГУНП в Хмельницькій області від 10.03.2017 (а.с. 50).

Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач перешкоджає позивачам у їх спілкуванні з малолітньою ОСОБА_6 та в участі у її вихованні. Вказане не відповідає інтересам останньої, оскільки спілкування дитини, батьків та інших членів сім'ї є неодмінним елементом належного розвитку і виховання. Таке спілкування слугує задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім'ї.

При визначенні форми спілкування родичів та способів участі позивачів у вихованні дитини, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 159 СК України та враховує, що до смерті матері дитини позивачі систематично та тривалий час спілкувались з онукою/сестрою, що свідчить про наявність сталих стосунків між ними.

Отже, інтересам дитини відповідає систематичність та тривалість побачень з бабою, дідом і сестрою за місцем їх проживання.

Свідки ОСОБА_8 (мати відповідача) та ОСОБА_9 (сестра відповідача) в судовому засіданні вказали, що між ними та позивачами склались неприязні стосунки. Зокрема, ОСОБА_8 не бажає, щоб позивачі відвідували її будинок в с. Гарнишівка, а відтак спілкування позивачів з їх онукою та сестрою - ОСОБА_6 за теперішнім місцем проживання останньої є неможливим. Вказані свідки також зазначили, що відповідач не бажає надавати доньку щотижня позивачам, тому що дитина не повинна жити півтижня в одній сім'ї, а других півтижня - в іншій.

Суд звертає увагу на те, що факт негативного впливу з боку позивачів на малолітню ОСОБА_6 відповідачем не доведено, а навпаки, в судовому засіданні з пояснень самого відповідача та свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 встановлено, що позивачі добре виховували та опікувались дитиною, коли вони спільно з нею проживали.

Таким чином, при визначенні способу участі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні онуки і сестри, суд враховує побажання позивачів, заперечення відповідача, думку представника третьої особи, а також Розпорядження Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області № 182/2017-р від 06.03.2017. Але відповідно до положень ч. 6 ст. 19 СК не може погодитись с висновком Волочиської РДА в повному обсязі, виходячи з інтересів дитини та прав сторін.

Крім того, при ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.

Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивачів має бути стягнутий сплачений ними судовий збір.

Керуючись Європейською конвенцією про здійснення прав дітей (Страсбург, 08.09.1995), ст.ст. 159, 257, 259, 263 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212- 215, 223, 294, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Встановити порядок участі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у вихованні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, та спілкування з нею: першого та третього тижня кожного місяця з 10:00 год. п'ятниці до 18:00 год. неділі включно, за місцем проживання позивачів: АДРЕСА_3

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 сплачений ними судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24.05.2017 о 09:00 год.

Суддя: