Номер провадження: 22-ц/785/4368/17
Номер справи місцевого суду: 499/1198/16-ц
Головуючий у першій інстанції Кравчук О. О.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

при секретарі судового засідання Бахірко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

30 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_3. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями АДРЕСА_1 Одеської області, який розташований на земельній ділянці площею 6300 м.кв.. Позивач зазначає, що є сином спадкодавця та спадкоємцем за заповітом. Виписка з погосподарської книги підтверджує, що спадкодавець проживав у будинку. Протягом шести місяців він звернувся до Іванівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. (а.с. 2-4).

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено (а.с. 63-67).

Не погоджуючись з вказаним рішенням 21 березня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Зокрема, апелянт вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та, серед іншого, зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що були наявні умови для одержання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а визнання права власності на спадкове майно та визнання відповідачем позову суперечить закону, що виключає можливість прийняття визнання відповідачем позову. Разом з тим, апелянт посилається на те, що позиція суду щодо наявності фактичних обставин визнання відповідачем позову підтверджує факт відсутності спору взагалі, що виключає можливість задоволення позову є односторонньою, необ'єктивною та такою, що порушує норми процесуального права, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач визнав позов за наявності законних для того підстав. Крім цього, апелянт вказує, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доказам у справі. Тому, просить скасувати рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с. 70-72).

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача до суду апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, які з'явились, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повинен був реалізовувати своє право, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, шляхом подання нотаріусу необхідних документів або після відмови у вчиненні нотаріальної дії мав право звернутися до суду щодо оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Проте позивач являючись спадкоємцем за заповітом постанову від 01 квітня 2016 року у судовому порядку не оскаржував, а на виконання вимог цієї постанови звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси щодо встановлення факту родинних відносин. Після ухвалення рішення від 26 жовтня 2016 року, яким встановлено факт, що позивач є рідним сином спадкодавця, позивач до нотаріуса з метою подання нових відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії не звертався. Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції помилково оцінив дії позивача. При цьому судом першої інстанції також було вказано на те, що позивачем не було надано доказів, що за життя спадкодавець набував право власності на будинок (а.с. 66), а також на відсутність спору взагалі (а.с. 66).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений без врахування всіх обставин справи, з невірною оцінкою встановлених обставин справи з невірним застуванням норм процесуального та матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача - ОСОБА_3 (а.с.8).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01 квітня 2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, та документів підтверджуючих родинні відносини (а.с. 12).

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 26 жовтня 2016 року було встановлено факт родинних відносин, згідно якого позивач є рідним сином спадкодавця (а.с. 10).

З довідки виданої виконкомом Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області 18 листопада 2016 року № 939 вбачається, що спадкодавець проживав і був зареєстрований у будинку (а.с. 13).

За довідкою, виданою виконкомом Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області 18 листопада 2016 року №941 будинок відносився до суспільної групи - колгоспний двір (а.с. 14).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області 28 грудня 2015 №1206 земельна ділянка АДРЕСА_1 Іванівського району Одеської області не приватизована і належить до земель Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області (а.с. 15).

Витяг з погосподарської книги підтверджує закріплення особового рахунку на будинок за спадкодавцем (а.с. 16).

За заповітом від 19 травня 2011 року спадкодавець заповідав усе майно позивачу (а.с.30). З відповіді Іванівської державної нотаріальної контори Одеської області від 08 грудня 2016 року вбачається, що з заявами про прийняття спадщини, звернулися позивач та ОСОБА_4, який подав заяву про відмову від належної йому частки спадкового майна (а.с. 22-33). ОСОБА_5 направила до суду заяву в якій вказала, що відмовляється від належної їй частки майна на користь позивача (а.с. 44).

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції помилково оцінив дії позивача як такі, що реалізовані з порушенням встановленого порядку реалізації права на оформлення спадкового майна та рекомендував оскаржувати дії нотаріуса (а.с. 65). При цьому судом першої інстанції також було вказано на те, що позивачем не було надано доказів, що за життя спадкодавець набував право власності на будинок (а.с. 66), а також на відсутність спору взагалі (а.с. 66). Проте, допустивши логічне протиріччя між підставами для відмови в позові (вказавши на те, що і докази набуття права відсутні (процесуальний аспект), і спір відсутній (матеріально-правовий аспект), і порядок реалізації прав спадкоємцем порушений (процесуальний аспект) суд не звернув уваги, що в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01 квітня 2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, та документів підтверджуючих родинні відносини (а.с. 12). Остання перешкода була усунута позивачем шляхом звернення до Малиновського суду м. Одеси (а.с. 10). Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції, вказуючи на те, що позивачу слід оскаржувати дії нотаріуса, в цій частині не мотивував належним чином можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, хоча така можливість дійсно виникла, в зв'язку з внесенням змін в п. 66 постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» N 1127 від 25.12.2015 р. Постановою КМУ № 806 від 09.11.2016. Розглядаючи справу з 05 грудня 2016 року по 13 березня 2017 року на вказані зміни суд першої інстанції уваги не звернув, та в порядку ст. 10 ЦПК України не роз'яснив таку можливість позивачу, який приймав участь в розгляді справи без представника. Як наслідок, отримавши відмову в задоволенні позовних вимог, та не отримавши вищевказане процедурне роз'яснення навіть в рішенні суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду не відповідає ст.ст. 213-215 ЦПК України, а право на судовий захист гарантоване Конституцією України, то враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позов ОСОБА_2 до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню на підстав ст.ст. 16, 1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п. 1,3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Іванівського району Одеської області та складається з житлового будинку жилою площею 50,1 кв.м., загальною площею 64,1 кв. м., сараю 26,0 кв.м., сараю 14,6 кв.м., сараю 19,5 кв.м., комори 16,3 кв.м., комори 20,8 кв.м., літньої кухні 32,7 кв.м., погребу 17,6 кв.м. та огорожі.

Встановити порядок виконання рішення, згідно з яким, після набрання ним законної сили це рішення є підставою для реєстрації права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Іванівського району Одеської області та складається з житлового будинку жилою площею 50,1 кв.м., загальною площею 64,1 кв. м., сараю 26,0 кв.м., сараю 14,6 кв.м., сараю 19,5 кв.м., комори 16,3 кв.м., комори 20,8 кв.м., літньої кухні 32,7 кв.м., погребу 17,6 кв.м. та огорожі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова

05.09.2017 року м. Одеса