У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Хилевича С.В., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю представника ОСОБА_2 - адвоката Меркулова С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січова Тамара Іларіївна, про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року позов у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим за неповного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що є спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_9 поряд із сином, відповідачем по справі ОСОБА_2. Заперечує достовірність заяви від її імені про відмову від частки у спільному майні подружжя та від обов'язкової частки у спадщині та вважає, що вона підписана іншою особою. Додає, що незважаючи на свою інвалідність та потребу у сторонній допомозі, все ж спроможна читати, писати, розуміти й підписувати документи самостійно. Вказує, що у квітні 2014 року її син ОСОБА_2 разом з нотаріусом Січовою Т.І. приїздили до неї на квартиру, де знайомий сина ОСОБА_10 підписував якісь документи, при чому з останнім вона не знайома і не довірила б сторонній особі ставити за неї підпис у разі такої необхідності. Звертає увагу, що приватним нотаріусом Січовою Т.І. порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, і це підтверджено зокрема і записами в Журналі обліку викликів нотаріуса за місцем вчинення нотаріальних дій поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. Вказує, що нотаріус прибула до її дому вже з готовим текстом заяви про відмову від спадщини, а підписання документів ОСОБА_10 відбувалось в присутності свідка ОСОБА_11, що свідчить по порушення таємниці вчинення нотаріальних дій. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

___________________________________________________________________________________________________________________________Справа № 569/16726/15-ц Головуючий в суді І інстанції - Бучко Т.М.

Провадження № 22-ц 787/558/2017 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

За життя ОСОБА_9 склав заповіт, посвідчений 23 січня 2003 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січовою Т.І., в якому заповів належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 та належний йому на праві власності гараж АДРЕСА_3 своєму сину ОСОБА_2, а грошові вклади в Ощадному банку - своїм внукам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

09 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Січової Т.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька. На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Січовою Т.І. булла заведена спадкова справа № 10/2014, про що внесено відомості до Спадкового реєстру, книги обліку і реєстрації спадкових справ та алфавітної книги обліку спадкових справ. У заяві відповідач ОСОБА_2 повідомив про коло спадкоємців за заповітом та наявність спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині - ОСОБА_4.

В матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_4 від 09 квітня 2014 року про відмову від частки у спільному майні подружжя та від обов'язкової частки у спадщині після смерті її чоловіка, на яку вона має право відповідно до ст.1241 ЦК України як непрацездатна дружина померлого. Заява у зв'язку з хворобою ОСОБА_4 підписана ОСОБА_10 в присутності приватного нотаріуса Січової Т.І. за адресою місця проживання позивачки.

Як встановлено судом, на виклик відповідача ОСОБА_2 приватний нотаріус Січова Т.І. здійснила виїзд за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується записами в Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. Дана обставина визнана сторонами.

Звертаючись до суду з позовом про визнання правочину недійсним, ОСОБА_4 обґрунтовувала свої вимоги тим, що не вчиняла жодних дій, які свідчили б про її намір відмовитись від своєї частки в спадщині, заява від 09.04.2014р. про відмову від цієї частки в спадщині нею особисто не підписувалась, нотаріус такої заяви їй не зачитував, а тому даний правочин у відповідності з вимогами 215 ЦК України, є недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що нотаріусом було належним чином встановлено особу позивачки ОСОБА_4 та особу, яка підписала за неї заяву, з'ясовано її дійсне волевиявлення на вчинення оспорюваного правочину, перевірено дієздатність спадкоємця, дотримана форма заяви про відмову від прийняття спадщини, а також врахував відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували б доводи позовної заяви.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

За змістом ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно із ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення з боку нотаріуса Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при посвідченні оспорюваного правочину, колегія суддів відхиляє з огляду на їх суперечність нормам закону. Так, відповідно до п.3.3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України № 296/5 від 02 лютого 2012 року (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса (п.3.4 Порядку).

Справжність підпису спадкоємця на таких заявах має бути нотаріально засвідчена у випадку, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою (п.3.5 Порядку).

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про те, що оскільки позивачка особисто подала спірну заяву нотаріусу за місцем свого проживання (що знайшло своє підтвердження в суді та не спростовано позивачкою), то засвідчення справжності її підпису на цій заяві у відповідності до положень ч. 1 ст. 209 ЦК України, не вимагається.

Що стосується покликань позивачки, викладених в апеляційній скарзі, про те, що заява про відмову від частки в спадщині повинна була подаватись нею особисто в нотаріальній конторі, то вони оцінюються колегією суддів критично з наступних підстав. За ч.2 ст.41 глави 4 розділу ІІІ Закону України «Про нотаріат» та ч.2 глави 1 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачають можливість в окремих випадках, коли особа не може з'явитися в приміщення державної нотаріальної контори, вчинення нотаріальних дій поза вказаним приміщенням, але в межах нотаріального округу.

Відхиляючи апеляційну скаргу, колегія суддів також враховує твердження позивачки, викладені нею в позовній заяві та в апеляційній скарзі про те, що незважаючи на свою інвалідність та потребу у сторонній допомозі, все ж спроможна читати, писати, розуміти й підписувати документи самостійно. Довідка до акта огляду МСЕК серії РВН № 0197441 від 24.02.2012 року (а.с. 165) не містить відомостей щодо вад зору у ОСОБА_4.

Решта доводів апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і не заслуговують на увагу колегії суддів.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Хилевич С.В.

підпис Шеремет А.М.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н.М.