Справа № 181/128/17
Провадження №2/181/63/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р.

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого: судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Межова позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2017 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Одночасно з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначено, що у порушення ст.ст.526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, вважають необхідним прийняття заходів забезпечення позову.

В ході відпрацювання проблемної заборгованості банку стало відомо, що відповідачу належить 1/4 частки земельної ділянки площею 7,28 га., кадастровий номер: :01:002:0496, яка розташована за адресою: Преображенська сільська рада, Межівський район, Дніпропетровська область, і належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Просять накласти арешт на 1/4 частки вище зазначеної земельної ділянки шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що в її задоволені слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заява про забезпечення позову надішла 15 лютого 2017 року, провадження у справі відкрито 28 лютого 2017 року, а тому суд мав можливість розглянути цю заяву лише після того, як прийняв справу до свого провадження.

За наведених положень ЦПК обовязковою умовою для забезпечення позову є та обставина, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести в подальшому до неможливості виконання рішення суду. В поданій заяві ПАТ КБ «Приватбанк» просить накласти арешт на земельну ділянку площею 7,28 га., кадастровий номер: :01:002:0496, яка розташована за адресою: Преображенська сільська рада, Межівський район, Дніпропетровська область, і належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивачем не надано суду доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Окрім того, накладення арешту шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження на сьогоднішній день, в будь-якому випадку, не може бути належним забезпеченням, так як, згідно п.15 Перехідних положень ЗК України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається:

а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Враховуючи вказані положення закону та обставини справи, суддя вважає необґрунтованою та недоведеною подану заяву про забезпечення позову, у звязку із чим відмовляє в її задоволені.

Одночасно з цим, суддя розяснює, що позивач не позбавлений права повторно на будь-якій стадії розгляду справи звернутися до суду із заявою про забезпечення позову при наявності для цього обґрунтованих підстав.

Керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на 1/4 частки земельної ділянки площею 7,28 га., яка розташована за адресою: Преображенська сільська рада, Межівський район, Дніпропетровська область, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

ССуддя ОСОБА_2