Справа № 686/1505/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Потаніній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ст. 197 ЦПК України, в місті Хмельницькому справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, вказавши, що вона являється спадкоємцем по заповіту після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Спадщину після її смерті вона переоформила та Державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори Гоменюк О. О. 23.12.2016 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Їй відомо те, що ОСОБА_2 тривалий період, більше 5 років, проживала в с. Пилява Старосинявського району Хмельницької області разом із ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Факт їх спільного проживання підтверджується довідками, виданими виконкомом Пилявської сільської ради 24.02.2004 року за №413 та виконкомом Старосинявської селищної ради 16.01.2017 року за №29, куди, шляхом об'єднання, увійшла Пилявська сільська рада. В довідках зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали разом з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, вели спільне господарство, ОСОБА_2 доглянула ОСОБА_4 до смерті та здійснила її поховання.

ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, але до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини не зверталась і спадкова справа не відкривалась.

В грудні 2016 року із Пилявської сільської ради Старосинявського району їй повідомили про те, що 24.06.1996 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла ОСОБА_2. Про наявність такого заповіту ОСОБА_2 не було відомо і із заявою до нотаріальної контори про оформлення спадщини вона не зверталась.

Крім того, заявниця зазначила, що вона звернулась із заявою до Державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, оскільки вважає, що спадкоємцем по заповіту після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2, а вона є спадкоємцем по заповіту після смерті ОСОБА_2 Проте нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальних дій на майно померлої ОСОБА_4 та рекомендувала встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк не звернулась, то відповідно до вимог ст.1264 ЦК України вона мала би право у четверту чергу на спадкування за законом як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заяви про відмову від спадщини ОСОБА_2 не подавала та фактично прийняла спадщину.

Заявник в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги заяви підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відповідно до заповіту від 15.11.2008 року усе майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати і на що за законом матиме спадкодавець, остання заповіла своїй дочці ОСОБА_1

ОСОБА_4 24.06.1996 року склала заповіт, яким вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла ОСОБА_2. Зі слів заявниці про наявність такого заповіту ОСОБА_2 не було відомо і із заявою до нотаріальної контори про оформлення спадщини вона не зверталась. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 04.01.2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась. ОСОБА_1 звернулася до Старосинявської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на майно, що належало ОСОБА_4, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, про що свідчить постанова від 04.01.2017 року №13-02-31/2017, тому вона звернулась до суду і просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_4 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На підтвердження цієї обставини, ОСОБА_1 надала такі докази: довідку, видану виконкомом Пилявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області від 24.02.2004 року за №413, відповідно до якої ОСОБА_2 доглядала ОСОБА_4 до дня її смерті, вела з нею спільне господарство і похоронила її; довідку, видану виконкомом Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області від 16.01.2017 року за №29 про те, що ОСОБА_4 з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживала разом і вела спільне господарство із ОСОБА_2, яка її доглядала до смерті і похоронила.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За визначенням частини 2 і 4 статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_4 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 1264, 1268 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 256-259 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Вимоги заяви задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_4 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя: