Справа № 456/3562/16-ц
Провадження № 4-с/456/6/2017
УХВАЛА

28 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрий скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документа,

В С Т А Н О В И В :

скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 щодо повернення стягувачу виконавчого документу виконавчого листа №456/1370/13-ц виданого 11.07.2013р. Стрйиським міськрайонним судом.

В обґрунтування зазначив, що на виконанні у державного виконавця знаходилось виконавче провадження №50418240 з примусового виконання виконавчого листа №456/1370/13-ц про стягнення 650 000 грн. позики. Державним виконавцем 04.11.2016р. винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», за якою виконавчий документ повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені на протязі року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. В ході примусового виконання державним виконавцем було встановлено, що боржнику ОСОБА_3 на праві власності належить 1/3 квартири по вул. Сагайдачного,13/1 в м. Стрий та житловий будинок в с.Пятничани Стрийського району. Крім того виконавчий документ було повернуто до спливу річного строку з дня відкриття провадження (24.02.2016р.), тому вважав, що такі дії державного виконавця є незаконними та просив скасувати постанову від 04.11.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду скарги був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив. Його представник ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи за його та ОСОБА_1 відсутності, просив її задоволити.

Представник Стрийського МРВ ДВС в судове засідання не зявився, начальник Стрийського МРВ ДВС ОСОБА_5 подав клопотання про розгляд справи за відсутності представників Стрийського МРВ ДВС.

Від державного виконавця Гопей В.І. надійшло письмове заперечення, в якому остання просила відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю виходячи з наступного. 11.03.2016р. повторно відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №456/1370/13-ц від 11.07.2013р. Скеровано запити для встановлення майна боржника, на яке може бути накладено стягнення. Встановлено, що боржнику належить на праві власності будинок в с. Пятничани по вул.Шевченка,1, де зареєстрований син боржника - ОСОБА_6 2010р.н. та 1/3 частка квартири в м. Стрий по вул.Сагайдачного,13/1, де зареєстрована малолітня дочка боржника ОСОБА_7 2015р. н. Орган опіки та піклування Стрийської РДА 13.09.2016р. відмовився надати дозвіл на реалізацію зазначеного арештованого майна. Іншого майна в боржника заходами вжитими державним виконавцем не виявлено. Тому нею 04.11.2016р. винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу за відсутністю майна на яке може бути звернуто стягнення. Окрім того в постанові про повернення виконавчого документу зазначено право повторного предявлення виконавчого документа до виконання в строк до 04.11.2019р.

Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всієї території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Вказаним Законом встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Державний виконавець, відповідно до вимог частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з п.19 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обовязково розяснюється порядок повторного предявлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у державного виконавця Стрйиського МРВ ДВС ОСОБА_2І перебував виконавчий лист №456/1370/13-ц, виданий 11.07.2013р. Стрийським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 650 000 грн.

Постановою державного виконавця від 04.11.2016 року виконавчі документи було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що майно в боржника, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено.

Оспорюючи постанову, скаржник вказував на недотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині нездійснення протягом року усіх передбачених цим Законом заходів для виявлення майна боржника та звертав увагу на те, що в боржника все таки виявлено належне на праві власності майно - житловий будинок і 1/3 частки квартири.

Встановлено, що дане виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця 11.03.2016р. Державним виконавцем вживались заходи по встановленню майна боржника, на яке може бути накладено стягнення. Отриманою інформацією підтверджується належність боржнику на праві власності житлового будинку в с. Пятничани Стрийського району та 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Однак, в кожному з обєктів зареєстрована малолітня дитина, тому орган опіки і піклування Стрийської РДА не надав дозволу на реалізацію цього майна. Іншого майна на яке може бути звернуто стягнення у боржника, шляхом скерування запитів до Територіального сервісного центру 4645 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, органів пенсійного фонду, управління Держгеокадастру та ін. не виявлено.

Однак в п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на день прийняття постанови про повернення виконавчого документу) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Оскільки норма діючого на той час закону зобовязувала здійснювати державного виконавця заходи по розшуку майна на протязі року, а в даному випадку виконавчий лист повернутий стягувачу 04.11.2016р., тобто до спливу річного строку, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця не відповідають вимогам ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту ст.387 ЦПК, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнили вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставинин, суд вважає, що права стягувача порушені і підлягають судовому захисту, шляхом визнання дій державного виконавця по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві неправомірними, та скасування постанови державного виконавця від 04.11.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-388 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

скаргу задовольнити. Визнати неправомірними дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувачу по виконавчому провадженню №50418240.

Скасувати постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 від 04 листопада 2016 року про повернення у виконавчому провадженні №50418240 виконавчого листа №456/1370/13-ц, виданого 11.07.2013 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 650000 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня отримання її копії через Стрийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий-суддя ОСОБА_8