набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/2508/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Пилипенко І.О.,

при секретарі: Ткаченко Л.Г.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2 районної державної адміністрації в Херсонській області ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_2 селищної ради ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_5, ОСОБА_2 районної державної адміністрації Херсонської області, приватного підприємства «Органік Сістемс», третя особа ОСОБА_2 селищна рада Херсонської області про визнання незаконним розпорядження, недійсним договору оренди землі та вилучення з користування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чаплинського районного суду Херсонської області знаходиться цивільна справа за позовом заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_5, ОСОБА_2 районної державної адміністрації Херсонської області, приватного підприємства «Органік Сістемс», третя особа ОСОБА_2 селищна рада Херсонської області про визнання незаконним розпорядження, недійсним договору оренди землі та вилучення з користування земельної ділянки.

Представник відповідача - ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_3 10 лютого 2017 року, через канцелярію суду подав клопотання про закриття провадження по справі у звязку із тим, що справа не підлягає розгялду в порядку цивільного судочинства. Своє клопотання представник відповідача мотивує тим, що предметом судового спору, що розглядєаться в порядку цивільного судовчинства є нормативний акт, а саме розпорядження голови районної державної адміністрації на підставі, якого укладено договір оренди землі, даний спір має вважатись таким, на який розповсюджується правила пубілчно-правового спору, тому вказаний спір слід розглядати за правилами адміністратвиного судочинства.

В судовому засіданні під час судового розгляду справи представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав в повному обсязі та доповнив тим, що вимоги позивача з приводу визнання недійсним договорів оренди землі та недійсними договорів суборенди земельних ділянок необхідно розгялдати в порядку господарського судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання про що надав письмові заперечення.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи, завчасно.

Представник відповідача приватного підприємства «Органік Сістемс» ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи ОСОБА_2 селищної ради в судовому засіданні вирішення даного клопотання послався на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України однією з підстав закриття провадження у справі є подання заяви, яка не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1, ст. ст. 2, 12 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у яких сторонами є юридичні особи, розглядаються господарськими судами.

За нормами п. 6 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, зі змінами, внесеними 19 березня 2010 року, земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, пов'язаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства. Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі про надання чи продаж із земель державної або комунальної власності земельної ділянки для розширення господарства, підсудні господарським судам.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3, земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Згідно з п. п. 21, 27 цієї ж постанови пленуму, якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України.

Враховуючи положення статті 1 ЦПК України та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Отже, якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції.

Незважаючи на те, що стороною у справі є фактично суб'єкт владних повноважень, вищевказаний спір не є публічно-правовим, оскільки виникає із цивільно-правових відносин.

Крім того, між сторонами відсутня така ознака публічно-правового спору, як підпорядкування одного учасника відносин іншому.

Однією із позовних вимог є визнання незаконним та скасування розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Херсонської області № 567 від 22.12.2011 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання договору оренди земельної ділянки», якими затверджено технічну документацію із землеустрою та передачу в оренду ОСОБА_5 земельні ділянки загальною площею 520,6523 га із земель запасу ОСОБА_2 селищної ради Херсонської області.

Як вбачається із змісту розпорядження і заяви, земельна ділянка надавалась за заявою громадянина ОСОБА_5 для ведення сільськогосподарського виробництва на основі ново створеного фермерського господарства.

Позовні вимоги заявлені саме до громадянина - фізичної особи ОСОБА_5

Районна державна адміністрація, реалізуючи право розпоряджатися земельною ділянкою, відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

У даному випадку учасники земельних правовідносин не підпорядковані один одному, а отже, суб'єкт владних повноважень - районна державна адміністрація - владних управлінських функцій не здійснювала.

Окрім того, зі змісту оскаржуваного позивачем договору оренди земельної ділянки вбачається, що вказаний договір укладений 27 грудня 2011 року між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією в особі голови ОСОБА_8 та громадянином ОСОБА_9, і в подальшому укладені договори суборенди земельних ділянок від 10 жовтня 2013 року були укладені між громадянином України ОСОБА_5 та ПП «Органік Сістемс».

Таким чином, суд зазначає, що спір у справі, що розглядається, не є публічно-правовим, не стосується захисту прав, свобод і інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, оскільки цей орган, видаючи оскаржуване розпорядження, не здійснював владних управлінських функцій на основі законодавства в сенсі тих функцій, що містяться в КАС України, а також спірні договори оренди земельної ділянки укладені в інтересах фізичної особи, а тому відсутні правові підстави для закриття провадження у даній справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та вирішення даного спору в порядку адміністративного та господарського судочинства.

З огляду на викладене в задоволенні клопотання представник відповідача - ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 210, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача - ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_3 про закриття провадження по справі - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення або протягом 5 днів з дня отримання її копії особами, що не брали участь у судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили протягом 5 днів з дня її проголошення або з дня отримання її копії особами, що не брали участі у судовому засіданні, якщо не буде оскаржена у встановленому порядку.

Суддя І.О. Пилипенко