У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є троє дітей: донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач не цікавиться дітьми, їх вихованням, моральним і фізичним розвитком, та не надає кошти на їх утримання.

Оскільки її доходи є недостатніми для утримання дітей, тому з урахування збільшених позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 750 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, стягнення аліментів розпочати з 10 травня 2016 року.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2017 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у тверді грошовій сумі у розмірі по 600 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10 травня 2016 року та до досягнення повноліття дітьми.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано, з дотриманням вимог ст. 182 СК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей аліментів у тверді грошовій сумі у розмірі по 600 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Визначений судом розмір аліментів є розумним та справедливим, відповідає інтересам дитини.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов