Справа № 681/792/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Горщара А.Г.

при секретарі - Салюк Т.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 32847 грн.66 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що відповідач ОСОБА_3 09.12.2009 року отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_3 не виконав свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту, тому з нього на думку позивача підлягають стягненню борг по неповернутому кредиту, проценти, пеня, комісія та штрафи, а також судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідач в судовому засіданні не заперечуючи про отримання кредиту, проти позову заперечував та просив застосувати строки позовної давності.

Заслухавши доводи сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 256 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 09.12.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 був укладений договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та Правилами про надання банківських послуг, тарифами складає між заявником та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору ОСОБА_3 09.12.2009 року отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( № 159871 до 11.2014 року).

Згідно з положеннями п.9.12 вищезазначених Умов та Правил про надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін, що відповідає ч. 1 ст. 259 ЦК України.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за договором станом на 25.04.2016 року утворилася заборгованість у розмірі в сумі 32847 грн.67 коп., яка складається із: 2656,76 грн. заборгованості за кредитом; 24770,54 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 3380 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1540,37грн. штрафу(процентна складова).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

В силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 2 розділу 1 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів наданих банком клієнту на строк визначений в договорі на умовах платності та зворотності.

Відповідно до п.3.1.1,5.4 Розділу 2 Умов та Правил надання банківських послуг строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів по кредиту визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на платіжній картці (у полі «MONTH»).

Із заяви від 09.12.2009 року, яка є невідємною частиною договору, укладеного ПАТ КБ «Приватбанк»з ОСОБА_3 вбачається, що строк дії картки, виданої останньому до 11/14 року.

На порушення договірних зобовязань відповідач отримані грошові кошти не повертає.

ПАТ КБ «Приватбанк» 02.06.2016 року звернулося до суду з позовом за захистом свого порушеного права.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір відсотків, який зазначено в договорі.

Як визначено в ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Отже, відповідач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі цього договору.

За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У справі, встановлено, що ОСОБА_3 з 2009 по червень 2012 року виконував умови кредитного договору, а в подальшому припинив оплату чергових платежів, кредитор звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом у червні 2016 року, надавши розрахунок заборгованості станом на 25.04.2016 року.

Оскільки умовами кредитного договору установлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Так, пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Поскільки останній внесок відповідачем сплачено 05.06.2012року, тому у позивача з даного часу виникло право звернутися до суду з вимогою про захист свого інтересу. Таким чином позивачем пропущений строк давності в частині вимог стягнення штрафів,тому позов в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією,то вона підлягає частковому задоволенню в межах останніх 12 місяців перед звернення позивача до суду.

Відповідно до ст.88 з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 10,60, 212-215 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» борг по кредиту станом на 25.04.2016 року який складається: 2656 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом; 24770 грн. 54 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 1100 грн. заборгованість по пені та комісії; а також 1196 грн. 76 коп. понесених позивачем витрат по оплаті судового збору, а всього 29724 (двадцять девять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 06 коп.

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при проголошенні протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення.

Головуючий: