Справа № 130/1350/16-ц Провадження № 22-ц/772/198/2017Головуючий в суді першої інстанції Сенько Л. Ю.
Категорія 50Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Медведського С.К., Панасюка О.С.

при секретарі: Агеєвої Г.В.

за участю відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - Чоловського Олександра Миколайовича на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2016 року, -

В с т а н о в и л а :

16.06.2016 року представник позивача адвокат Чоловський О.М. в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив припинити право на аліменти, що стягуються на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 28 серпня 2014 року з усіх доходів ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із тяжкою хворобою та звільнити ОСОБА_4 від сплати заборгованості за аліментами, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 166530,86 грн. Позов мотивований тим, що за виконавчим листом, виданим Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 03.10.2012 року, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього виконавчого листа, постановою ВДВС Жмеринського МРУЮ від 19.10.2012 року відкрито виконавче провадження №34883818, заборгованість по якому станом на 01.06.2016 року складає 139749,93 грн. Згідно виконавчого листа №130/1815/14-ц, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 13.11.2014 року, змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі останнього виконавчого листа, постановою ВДВС Жмеринського МРУЮ від 20.11.2014 року відкрито виконавче провадження №45536707, заборгованість по якому станом на 01.06.2016 року складає 26780,93 грн. Зазначив, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася внаслідок значного погіршення стану здоров'я позивача ОСОБА_4, який тривалий час хворіє на різні серцево-судинні та інші захворювання. З 2009 року хворіє на важку форму цукрового діабету ІІ типу. 30.12.2013 року у позивача сталося гостре порушення мозкового кровообігу (інсульт). На даний час ОСОБА_4 встановлено першу групу інвалідності з 22.04.2014 року безстроково внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, він потребує постійного сторонньої допомоги. Позивач зазначає, що через незадовільний стан здоров'я та важке матеріальне становище не спроможний утримувати дочку, сплачувати аліменти надалі та сплатити накопичену заборгованість. Дитина проживає разом з відповідачкою. В ході проведення виконавчих дій у позивача описано все належне йому майно та передано відповідачці в рахунок погашення заборгованості по аліментах. Більше майна в позивача немає, а погасити заборгованість у нього немає можливості, оскільки за станом здоров'я він не спроможний працювати і заробляти кошти.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2016 року в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_4 - Чоловський О.М. просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Зазначив, що у зв'язку із тяжкою хворобою позивач не може працювати та погасити заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Разом з тим суд першої інстанції не звернув уваги на те, що сторонами не заперечувався факт тяжкої хвороби позивача. Крім того, позовна вимога про припинення стягнення аліментів судом не розглянута.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд може за передбачених ст.197 СК України умов повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що захворювання позивача не позбавляли його можливості працювати та отримувати дохід, заборгованість його зі сплати аліментів не пов'язана з хворобами позивача, які виникли значно раніше, позивач у період захворювань працював, займався підприємницькою діяльністю, отримував прибутки, набував рухоме та нерухоме майно, а тому дійшов висновку, що підстав для повного або часткового звільнення ОСОБА_4 від сплати заборгованості та звільнення від сплати аліментів відсутні.

Суд вірно встановив обставини по справі, належним чином перевірив їх доказами, які оцінив відповідно до ст.212 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми, що їх регулюють та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки заборгованість позивача по сплаті аліментів не виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивач у період захворювань працював, займався підприємницькою діяльністю, отримував прибутки, набував рухоме та нерухоме майно та мав можливість сплачувати аліменти.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що у зв'язку із тяжкою хворобою він не може працювати та погасити заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки та те, що позовна вимога про припинення стягнення аліментів судом не розглянута, спростовується наступним.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дочка має статус дитини, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, навчається у Комунальному ВНЗ «Вінницьке училище культури і мистецтв ім.Лентовича» на денній формі навчання без державного стипендіального забезпечення. Дитина проживає разом відповідачкою, перебуває на її повному утриманні.

Суд першої інстанції встановив, що на підставі дублікату виконавчого листа від 03.10 2012 року ,починаючи з 09.09.2010 року з ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з дублікатом виконавчого листа №2-1383 від 03.10.2012 року з ОСОБА_4 користь ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. за цим виконавчим листом постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Жмеринського МРУЮ від 19.10.2012 року відкрито виконавче провадження №34883818 (а.с.8). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню №4883818, заборгованість станом з 09.09.2010 року по 01.06.2016 року, із врахуванням зупинення нарахування сум, які підлягають стягненню з липня 2014 року, складає 139 749,93 грн.

Згідно виконавчого листа №130/1815/14-ц, виданого 13.11.2014 року, змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши їх в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). На підставі поданого виконавчого листа, постановою заступника начальника відділу ДВС Жмеринського МРУЮ від 20.11.2014 року відкрито виконавче провадження №45536707(а.с.11). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню №45536707 з червня 2014 року станом на 01.06.2016 року заборгованість складає 26780,93 грн.

Всього станом на 01.06.2016 розмір заборгованості становить 166530,86 гривень.

Отже, з ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, починаючи з 09.09.2010 року , що дає підстави вважати, що заборгованість позивача виникла до встановлення йому групи інвалідності та не у зв'язку з його іншими хворобами чи іншими обставинами.

З позовної заяви та доводів апеляційної скарги вбачається, що позивач хворів і до виникнення заборгованості, починаючи з 1995 року, незважаючи на хвороби на протязі періоду її виникнення займався різними видами підприємницької діяльності, отримував доходи , придбавав рухоме та нерухоме майно. Також у процесі виконання судових рішень з доходів позивача здійснювались відрахування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що виникнення заборгованості не пов'язане з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення. Захворювання, на які він посилається, не позбавляли його можливості працювати, займати керівні посади та отримувати заробітну плату. В період утворення заборгованості позивач працював, даних про знаходження на лікуванні в цей період суду не надав ,а відтак позивачем не доведено, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок його тяжкої хвороби чи іншої обставини. Крім того, позивачем в судовому засіданні не доведено, що донька перестала потребувати матеріальної допомоги та наявність підстав для припинення права на аліменти .Тому підстав для звільнення позивача від сплати боргу по аліментах та звільнення від сплати аліментів немає.

Посилання в апеляційній скарзі на нерозгляд судом першої інстанції позовної вимоги про припинення права на стягнення аліментів спростовуються оцінкою суду у рішенні про те, що така вимога розцінюється судом як спосіб уникнути відповідальності у кримінальному провадженні відносно позивача №0000051 від 23.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати аліментів. Таким чином , зазначена вимога судом розглядалась, а тому ці доводи не заслуговують на увагу.

Крім того, колегія суддів вважає, що підстав для припинення права на стягнення аліментів позивач не навів і з матеріалів справи вказане не вбачається ,а тому висновок суду про відсутність підстав звільнення від сплати аліментів є вірним.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для розгляду справи щодо яких у сторін та інших осіб є спір.

Суд вірно встановив обставини по справі, належним чином перевірив їх доказами, які оцінив відповідно до ст.212 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми, що їх регулюють та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки заборгованість позивача по сплаті аліментів не пов'язана із хворобами позивача, які виникли значно раніше, позивач у період захворювань працював, займався підприємницькою діяльністю, отримував прибутки, набував рухоме та нерухоме майно.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки позивачем не доведено обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно, немає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313 - 315 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - Чоловського Олександра Миколайовича відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: