Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євграфової Є.П., Кузнєцова В.О.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у якому, із врахуванням збільшених позовних вимог, просив стягнути із відповідача завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача, шкоду, яка становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди у сумі 115 911,93 грн., витрати на експертизу в сумі 800 грн., витрати на послуги евакуатора в сумі 535 та 550 грн, витрати на послуги за стоянку пошкодженого автомобіля в сумі 385 грн, витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн, судовий збір в розмірі 1 159,11 грн, всього - 121 341,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_4 зазначив, що 25 травня 2012 року близько 18 год 45 хв. на 579 км+900м автодороги Київ-Чоп відбулося зіткнення автомобіля «Шкода Октавія», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під його керуванням з автомобілем «Пежо», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок якого належний позивачу автомобіль отримав технічні пошкодження.

03 жовтня 2013 року постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно позивача було закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо дій винуватця дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення працівниками ДАІ не складався, однак його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується висновками експертиз. Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Пежо» на момент вказаної ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Граве Україна», але ОСОБА_5 не виконав свого обов'язку щодо письмового надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Пошкоджений автомобіль Шкода Октавія було продано за 70 000 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 03 березня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача майнову шкоду у розмірі 115 911,93 грн, витрати на послуги евакуатора в сумі 1 085 грн, витрати за послуги стоянки пошкодженого автомобіля в сумі 385 грн, витрати за експертне автотоварознавче дослідження в розмірі 800 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн та сплачений судовий збір в розмірі 1 159,91 грн, а всього: 121 341,04 грн.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2016 року рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що 25 травня 2012 року о 18 годині 30 хвилин на 579 км + 900 м автодороги Київ-Чоп біля с. Заклад Миколаївського району Львівської області відбулося зіткнення автомобіля «Шкода Октавія», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який належав ОСОБА_7, під керуванням водія ОСОБА_4, з автомобілем «Пежо», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 та автомобілем Шкода Румстер, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_8 Внаслідок цієї ДТП автомобілі отримали технічні ушкодження.

Постановою інспектора дізнання ВДАІ Миколаївського РВ ГУМВС України у Львівській області від 31 травня 2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 286 України через відсутність складу злочину. Постановлено при встановленні вини когось з учасників ДТП притягнути такого до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

07 серпня 2012 року інспектором дізнання ВДАІ Миколаївського РВ ГУМВС України у Львівській області відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпП.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2013 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2013 року, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Відповідач ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 травня 2012 року, не притягувався.

Відповідно до положень ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно п. 3,4 постанови №6 Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року міра відповідальності за шкоду, заподіяну при взаємодії джерел підвищеної небезпеки, при наявності вини обох володільців визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність доказів вини водія ОСОБА_5 у порушенні Правил дорожнього руху, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи та з урахуванням зібраних доказів, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Є.П. Євграфова
В.О. Кузнєцов