Справа № 367/6823/16-ц Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/2082/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 18.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

18 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Лівінського С.В.,

та секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Бучанської міської ради про визнання незаконними та скасування пункту рішення міської ради та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та, з урахуванням уточнень, просив визнати незаконним та скасувати пункт 4 рішення Бучанської міської ради Київської області № 866/11-34-V від 26 червня 2008 року у частині вимоги щодо сплати ОСОБА_2 податку на додану вартість у розмірі 17 320, 24 грн., та зобовязати визначити відновну вартість зелених насаджень по вул. Патріотів, 22, у м. Буча без врахування податку на додану вартість, що включений у зазначений пункт рішення міської ради.

У обґрунтування позову зазначив, що рішенням Бучанської міської ради № 866/11-34-V від 26 червня 2008 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована у м. Буча, по вул. Патріотів, 22 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд.

Згідно пункту 4 вказаного рішення йому необхідно було провести сплату відновної вартості зелених насаджень в сумі 103 921,48 грн. відповідно до затвердженого розрахунку, з яких: сума відновної вартості зелених насаджень становить 86 601, 24 грн., та 17 320, 24 грн. ПДВ.

З метою отримання актуального та законного розрахунку відновної вартості зелених насаджень по вказаній адресі, він звернувся до Бучанської міської ради із заявою, у якій просив виключити зазначений розмір ПДВ та надати йому новий розрахунок, оскільки, на його думку, при визначенні відновної вартості зелених насаджень Законом не передбачено нарахування цього податку.

Однак, Бучанська міська рада відмовила йому у задоволенні цієї заяви, посилаючись на наявність рішення Апеляційного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року, яке було залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року, у справі № 367/8739/13-ц за позовом прокурора міста Ірпеня в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області до нього про стягнення заборгованості, якими було встановлено наявність за ним боргу перед Бучанською міською радою у розмірі 103 921,48 грн.

Вважає, що міська рада безпідставно відмовила йому у наданні актуального розрахунку відновної вартості зелених насаджень, у якому не було б включено ПДВ, крім того вважає вимогу про сплату ним цього податку незаконною, що змусило його звернутися до суду із цим позовом.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне зясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь Бучанської міської ради суму відновної вартості зелених насаджень у розмірі 103 921, 48 грн., з яких 17 320, 24 грн. ПДВ, тому, враховуючи обовязковість виконання судових рішень, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бучанської міської ради № 866/11-34-V від 26 червня 2008 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вулиці Патріотів, 22 в м. Буча та передано цю ділянку у власність позивачу. Крім того, зобовязано ОСОБА_2 провести сплату відновної вартості зелених насаджень в сумі 103 921 грн. 48 коп. відповідно до затвердженого розрахунку, з яких: сума відновної вартості зелених насаджень становить 86 601, 24 грн., та 17 320, 24 грн. ПДВ (а. с. 7-8).

Згідно квитанції № 528 від 31 січня 2008 року ОСОБА_2 сплатив до КП КОР «Обласний лісгосп» за розрахунок відновної вартості 500 грн.

05 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до голови Бучанської міської ради із заявою, в якій просив повторно визначити відновну вартість зелених насаджень по вул. Патріотів, 22 в м. Буча, виключивши ПДВ у розмірі 20 %, що становить 17320, 24 грн. та надати йому новий розрахунок.

Листом заступника міського голови ОСОБА_3 № Н-452 від 04 серпня 2016 року ОСОБА_2 було повідомлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь Бучанської міської ради Київської області відновну вартість зелених насаджень в розмірі 103 921 гривень 48 коп. Вказане рішення набрало законної сили, а тому є обовязковим для виконання на території України. Крім того, в листі зазначено, що до 2009 року Бучанська міська рада не мала повноважень щодо розрахунку відновної вартості зелених насаджень (а. с. 17, 71-73).

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_2 звертав увагу суду касаційної інстанції на доводи про необґрунтованість нарахування міською радою ПДВ під час визначення відновної вартості зелених насаджень. Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року вказане рішення суду апеляційної інстанції було залишено без змін.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 щодо нарахування відновної вартості зелених насаджень перевірялися судами у справі № 367/8739/13-ц, з урахуванням чого були ухвалені відповідні судові рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, - і за її межами.

Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 309 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: