Справа № 186/1024/17
Провадження номер № 2/0186/469/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Демиденко С.М.

секретар: Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 03 червня 1995 року ОСОБА_2 (дошлюбне Тутова) ОСОБА_3, яка народилась 26 жовтня 1976 року, с.Миколаївка, Метропавлівського району, Дніпропетровської області, уклала шлюб з ОСОБА_2, який народився 26 вересня 1973 року, м. Тернівка, Дніпропетровської області.

До цього у шлюбі не перебувала.

Від цього шлюбу у них є неповнолітній син: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з несумісністю характерів та інтересів. Останнім часом, більше ніж трьох місяців, спільно з відповідачем не проживає, не мають спільного господарства та сімейних стосунків.

Просить суд винести рішення про розірвання шлюбу між мною, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 червня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Тернівської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області за актовим записом №89.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, після розірвання просить залишити прізвище ОСОБА_2.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії I-КИ №252931 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області 03 червня 1995 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с.Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, зареєстрували свій шлюб за записом №89 у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-КИ №258451 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області підтверджується факт того, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав:

Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 60, 212 ЦПК України, ст. ст.3,24, 110-112 СК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати зареєстрований 03 червня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за записом №89 шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Тутова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, залишивши позивачці після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М.Демиденко