Справа №464/2750/17
пр.№ 4-с/464/34/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнича В.М. про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2017 по виконавчому провадженню № 53686518 з примусового виконання виконавчого листа № 2/464/553/17 від 28.03.2017, виданого Сихівським районним судом м.Львова.

В обґрунтування своїх вимог, заявник зазначає, що рішенням Сихівського раййонного суду м.Львова від 27.03.2017 позов Білоус Н.М. задоволено та вирішено стягувати з нього в користь Білоус Н.М. аліменти на утримання неповнолітніх дітей Білоуса Олексія Юрійовича, 20.07.2009 р.н. та Білоуса Данила Юрійовича, 30.12.2014 р.н., в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу, починаючи з 23.01.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Не погоджуючись з рішенням заявник подав апеляційну скаргу, тим самим рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.03.2017 по справі № 464/471/17 не набрало законної сили.

15.04.2017 заявник поштою із Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 53686518 з примусового виконання рішення суду, котре оскаржується в апеляційному порядку. Зазначає, у змісті оскаржуної постанови взагалі не має зазначення про негайного виконання і про стягнення суми платежу аліментів за один місяць. Крім цього, у постанові про відкриття виконавчого провадження у графі «Документ набрав законної сили» відсутня дата набрання чинності судовим рішення. Наведене вказує на те, що державний виконавець не перевірив виконавчий лист на відповідність нормам Закону України «Про виконавче провадження», а тому оспоржувана постанова як неправомірна підлягає скасуванню.

Представник заявника ОСОБА_2 (згідно довіреності від 11.05.2017) у судовому засіданні вимоги скарги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні, викладеним у скарзі. Просить скаргу задоволити у повному обсязі.

В судове засідання старший державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 не зявився, про розгляд скарги належним чином був повідомлений, про причини своєї неявки не повідомив.

Заінтересована особа ОСОБА_5М будучи належним чином сповіщеною про час та місце розгляду справи, до суду не прибула, про причини неявки не повідомила. Їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який в рішенні "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду ( пункт 43).

Встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.03.2017 року ОСОБА_5 задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу, починаючи з 23.01.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Крім цього, в резолютивній частині вищевказаного рішення вказано, що рішення суду в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

З'ясовано, виконавчий лист виданий 28.03.2017 Сихівським районним судом м.Львова по справі № 464/471/17, провадження 2/464/553/17, в резолютивній частині виконавчого листа вказано, що рішення суду в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Рішення набрало законної сили 27.03.2017. Строк пред'явлення виконавчого листа - до негайного виконання.

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2017 старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4М відкрито виконавче провадження №53686518 за виконавчим листом № 2/464/553/17, виданого 28.03.2017 Сихівським районним судом м.Львова. У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що документ вступив у законну силу.

Вирішуючи питання щодо правомірності рішення державного виконавця суд виходить з того, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним нормативним актом, що визначає умови і порядок виконання, зокрема, судових рішень, врегульовано, крім іншого, порядок відкриття, проведення, зупинення та завершення виконавчого провадження й прийняття державним виконавцем відповідних рішень.

Так, пунктом 1 частини 1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" державною виконавчою службою підлягають виконанню, крім інших, виконавчі листи, що видаються судами.

Пунктом 1 частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

З наведеного слідує, що державний виконавець при прийнятті рішення про прийняття до виконання перевіряє виконавчий документ на предмет його відповідності вимогам, встановленим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», вирішує, чи дотримані місце та підвідомчість виконання судового рішення, та встановлює наявність підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

При цьому здійснення аналізу змісту судового рішення, надання правової оцінки щодо відсутності чи наявності законодавчих підстав у боржника для його виконання, факт подання боржником апеляційної скарги на рішення суду в аліментних зобов'язаннях, на що посилається заявник у скарзі, до компетенції державного виконавця на стадії відкриття провадження не належать.

Суд погоджується з доводами заявника, що у тексті оскаржуваної постанови відсутнє посилання на негайність виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Однак, таку відсутність суд вважає технічною, що не може слугувати підставою для скасування постанови про відкриття провадження, тим більше, що як в рішенні, так і у виконавчому листі вказано про негайність виконання.

За даних обставин, незважаючи на те, що рішення суду знаходиться на розгляді в апеляційній інстанції, в судовому засіданні не встановлено істотних порушень з боку державного виконавця при прийняті ним 07.04.2017 рішення про відкриття виконавчого провадження на підставі виданого судом виконавчого листа, з огляду на те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» не надають жодних правових підстав державному виконавцю не виконувати видані судом виконавчі листи, тим більше, що за умов додержання вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний у зв'язку з надходженням до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження. Тому доводи заявника є безпідставними, при цьому, боржник, який на відміну від державного виконавця, в силу свого процесуального статусу відповідача по справі, повинен був бути обізнаний із обставинами судового розгляду відповідної справи, в тому числі щодо негайності виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Суд вважає, що скарга заявника задоволенню не підлягає, є безпідставною та необґрунтованою, оскільки державний виконавець при прийнятті оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки державний виконавець у межах повноважень прийняв законне рішення про відкриття виконавчого провадження про стягнення із боржника аліментів у межах суми платежу за один місяць.

.Керуючись ст.ст.383 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою без участі якої постановлено ухвалу протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Суддя: О.Ю.Горбань