Провадження № 2/522/293/17
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого-судді Кічмаренко С.М.,
за участю секретаря Стогнієнко Т.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, визнання права власності,-
Позивачка звернулася до суду з позовом по якому просить суд визнати недійсним правочин, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 оформлений довідкою-рахунком ААЕ 379984 від 01.10.2015 року щодо відчуження легкового автомобіля марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) JN1TANT30U0030341. Визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) JN1TANT30U0030341.
У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та просили його задовольнити у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідачі, будучи сповіщеними належним чином, шляхом розміщення оголошень в засобах масової інформації, до суду не зявилися, у звязку з чим суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.
По справі встановлені наступні фактичні обставини.
Позивачка стала власником автомобілю марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) JN1TANT30U0030341 на підставі довідки-рахунку ВІА 594477 від 18.09.2014 року.
02.10.2015 року відповідач ОСОБА_3 без згоди та відома позивачки ОСОБА_1 вказаний вище автомобіль передав у власність ОСОБА_2
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За своїм змістом договір купівлі-продажу є двостороннім, консенсуальним та відплатним правочином, метою якого є відчуження майна від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні.
На підставі ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.
Відчуження транспортного засобу може бути проведено одним із таких способів: відчуження за цивільно-правовими договорами посвідченими нотаріально; продаж шляхом оформлення довідки-рахунку.
Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, субєктом господарювання, діяльність якого повязана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.
З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів, довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.
Згідно відповіді Територіального сервісного центру № 5142 регіонального сервісного центру в Одеській області від 17.08.2016 року, автомобіль марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) JN1TANT30U0030341 був перереєстрований ВРЕВ 3 5102 м. Одеси 02.10.2015 року на підставі довідки-рахунку ААЕ 379984 від 01.10.2015 року, ПП ВТП ГЕРМЕС, власник ОСОБА_2
Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України сособом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.
Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Згідно ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасниа правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Підставою недійсності правочину відповідно до ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 постанови пленуми Верховного суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06 листопада 2009 року № 9 відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.
Відсутність волевиявлення на уповноваження відповідача ОСОБА_3 керувати та розпоряджатися (знімати з обліку) спірним автомобілем за довіреністю, ви розумінні ч.2 ст. 215 ЦК України, така довіреність є нікчемною. У такому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до п.5 постанови пленуму Верховного суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними № 9 від 06.11.2009 року, якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.
Відповідно до п.4 постанови пленуму Верховного суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними № 9 від 06.11.2009 року нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом.
Враховуючи те, що правочин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо відчуження легкового авттомбілю марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) JN1TANT30U0030341 є оспорюваним, оскільки позивачка заперечує його дійсність на підставі того, що довіреність, за якою спірне авто було відчужене, за своєю правовою природою є нікчемною, тобто такою що не існує, є порушенням вимог ст. 203 ЦПК України та є підставою для визнання вказаного правочину недійсним.
Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Правочин щодо відчуження спірного автомобілю, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не відповідає імперативним вимогам ст. 203 ЦК України. Проте, в результаті його укладення позивачка втратила як зареєстроване право власності на спірний автомобіль, так і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки при реєстрації транспортного засобу за іншою особою попереднє свідоцтво про реєстрацію втрачає свою чинність.
Оскільки правочин, за яким спірний автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_2 не відповідає вимогам закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо визнання його недійсним та захисту прав позивача шляхом визнання її права власності на автомобіль марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) JN1TANT30U0030341.
Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. 15 ЦК України).
Так, згідно Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, договір купівлі-продажу укладений в простій письмовій формі, не є підставою для реєстрації права власності в органах ДАІ, але в свою чергу рішення суду є підставою для реєстрації права власності на автомобіль, у відповідності до п. 8 даного Положення.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
При розгляду справи суд всебічно і повно зясував суть договору, дійсне волевиявлення їх учасників, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, який виник по даній справі.
Ухвалюючи рішення по дійсні справі, суд забезпечує законність у сфері майнових відносин сторін, охорони інтересів суспільства, прав громадян, у запобіганні цивільним правопорушенням.
Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 203, 229,230, 719 ЦК України ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, визнання права власності - задовольнити.
Визнати недійсним правочин, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 оформлений довідкою-рахунком ААЕ 379984 від 01.10.2015 року щодо відчуження автомобіля марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) JN1TANT30U0030341.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право власності на автомобіль марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) JN1TANT30U0030341.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо позивач не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, він може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Суддя: С.М.Кічмаренко