АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/173/17 Головуючий 1 інст. - Руднєва О.О.
Провадження № 22ц/790/680/17 Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» лютого 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2016 року та ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції», третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення позачергових зборів учасників, скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції». В обґрунтування свого позову посилався на те, що наказом № 255 від 18 вересня 2015 року він звільнений з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» у зв'язку із втратою довір'я, оскільки нібито вчинив порушення трудового контракту. Проте, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2015 року його поновлено на посаді. Не допустивши його фактично до робочого місця, його знову було звільнено з 18 вересня 2015 року у зв'язку із втратою довір'я.

Зазначив, що будь - яких порушень він не вчиняв, тому його звільнення є незаконним. Крім того, не дотримано процедуру звільнення, не проведено з ним розрахунки при звільненні.

Просив скасувати рішення позачергових зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції», оформлені протоколом № 17 від 17 вересня 2015 року, а саме:

дострокове припинення його повноважень як генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» і звільнення його з займаної посади з 18 вересня 2015 року відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України за вчинення винних дій працівником, безпосередньо обслуговуючим грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника;

призначення з 18 вересня 2015 року виконуючим обов'язки генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» та з 18 вересня 2015 року призначення генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» ОСОБА_2;

уповноваження генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» ОСОБА_2 на підписання від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» наказу на його звільнення з займаної посади, внесення відповідного запису до трудової книжки, підготовку та подачу в відповідні реєстраційні органи необхідних документів і проведення необхідних дій, пов'язаних із зміною генерального директора, повідомлення державних органів реєстрації та внесення змін до державного реєстру, здійснення інших дій, необхідних для виконання рішень, зазначених в цьому протоколі, в тому числі видавання довіреностей на здійснення дій, необхідних для реалізації рішень;

скасування наказу № 255 від 19 вересня 2015 року генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» ОСОБА_2;

поновлення його на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції».

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2016 року, в якому ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2016 року виправлено описки та додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково, скасовано рішення позачергових зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» від 17 вересня 2015 року, оформлене протоколом № 17 від 17 вересня 2015 року в частині дострокового припинення повноважень генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» ОСОБА_1 і звільнення його з посади з 18 вересня 2015 року відповідно до пункту 2 статті 41 КЗпП України за вчинення винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника; скасовано рішення позачергових зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» від 17 вересня 2015 року, оформлене протоколом № 17 від 17 вересня 2015 року в частині призначення на посаду виконуючого обов'язки генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» з 18 вересня 2015 року ОСОБА_2 та в частині призначення на посаду генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» з 19 вересня 2015 року ОСОБА_2; скасовано рішення позачергових зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» від 17 вересня 2015 року, оформлене протоколом № 17 від 17 вересня 2015 року в частині покладення на генерального директора ОСОБА_2 уповноважень на підписання від імені засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» наказу про звільнення від займаної посади генерального директора ОСОБА_1, внесення запису про звільнення до трудової книжки; скасовано наказ генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» № 255 від 18 вересня 2015 року ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 і звільнення його з посади з 18 вересня 2015 року відповідно до пункту 2 статті 41 КЗпП України за вчинення винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника; поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції»; в іншій частині - відмовлено; в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 рішення суду допущено до негайного виконання у порядку ст. 367 ЦПК України; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду та ухвалою суду про виправлення описки Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» подав апеляційні скарги, в яких просив рішення - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 повністю відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю; ухвалу суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 в задоволенні заяви про виправлення описки відмовити. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що судом не розглянуто трудову діяльність позивача на посаді і приводи та підстави звільнення з роботи; що позивачем приховано те, що за фактом самоправних дій позивача разом із іншими особами щодо підприємства ТОВ «Ясні Зорі - Полтавщина», де директором є третя особа ОСОБА_2 і фактично позивачем по справі разом з іншими особами вчинено протиправні дії, за фактом вчинення яких відкрито кримінальне провадження № 0000357 Решетилівським відділенням поліції ГУНП в Полтавській області; що 21 березня 2016 року ГУНП в Полтавській області зареєстровано кримінальне провадження ЄРДР № 0000098 за частиною 2 статті 364-1 КК України відносно колишнього генерального директора ОСОБА_1 щодо отримання неправомірної вигоди у розмірі 858000,00 грн. і 22 червня 2016 року йому вручено повідомлення про підозру за кримінальним провадженням № 0000098.

Зазначив, що про розгляд заяви про виправлення описки його належним чином не повідомлено; що виходячи з тексту ухваленого 05 серпня 2016 року судового рішення, суд змінює по всьому тексту рішення термін «збори учасників» замість помилково зазначеного «збори засновників»; що зазначене не може трактуватися як виправлення описки, оскільки явним є не виправлення неправильного написання слова, а зміна юридичного поняття, яке істотно впливає на вирішення спору по суті; що судом виправлено описку, відносно того, що ОСОБА_1 не є особою, яка безпосередньо обслуговує товарно-матеріальні цінності та грошові кошти, проте на розгляді в Кобеляцькому районному суді Полтавської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364-1 КК України, де досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що він, обіймаючи посаду генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції», будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам юридичної особи, заволодів майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» - грошовими коштами в сумі 858000,00 грн., чим заподіяв збитків товариству на цю суму.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» необхідно відхилити, рішення та ухвалу суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов в частині скасування рішення позачергових зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» від 17 вересня 2015 року, оформлене протоколом № 17 від 17 вересня 2015 року в частині дострокового припинення повноважень генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» ОСОБА_1 і звільнення його з посади з 18 вересня 2015 року відповідно до пункту 2 статті 41 КЗпП України за вчинення винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника; скасування рішення позачергових зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» від 17 вересня 2015 року, оформлене протоколом № 17 від 17 вересня 2015 року в частині призначення на посаду виконуючого обов'язки генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» з 18 вересня 2015 року ОСОБА_2 та в частині призначення на посаду генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» з 19 вересня 2015 року ОСОБА_2; скасування рішення позачергових зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» від 17 вересня 2015 року, оформлене протоколом № 17 від 17 вересня 2015 року в частині покладення на генерального директора ОСОБА_2 уповноважень на підписання від імені засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» наказу про звільнення від займаної посади генерального директора ОСОБА_1, внесення запису про звільнення до трудової книжки; скасування наказу генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» № 255 від 18 вересня 2015 року ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 і звільнення його з посади з 18 вересня 2015 року відповідно до пункту 2 статті 41 КЗпП України за вчинення винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника; поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції», відмовляючи в задоволенні позову в частині внесення відповідних змін до реєстраційних органів та Державного реєстру, установ банку, здійснення інших дій, необхідних для виконання рішень засновників товариства та виправляючи описку в рішенні, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Пунктом 2 частини 1 статті 41 КЗпП України передбачено, що крім підстав, зазначених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом № 255 від 18 вересня 2015 року ОСОБА_1 у зв'язку з втратою довір'я на підставі рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" звільнено з займаної посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» з 18 вересня 2015 року, (протокол № 17 від 17 вересня 2015 року).

В протоколі № 17 від 17 вересня 2015 року позачергових загальних зборів учасників товариства зазначено, що ОСОБА_1 без узгодження з учасниками товариства в порушення положень Статуту товариства уклав від імені товариства угоди про надання безвідсоткових позик працівника підприємства; що ОСОБА_1, як генеральним директором товариства були отримані від товариства грошові кошти в розмірі 2302500,00 грн.; що без оформлення відповідного договору та узгодження з учасниками товариства з 01 травня по 31 грудня 2014 року генеральним директором товариства без належного узгодження з учасниками товариства була надана від імені товариства матеріальна допомога на загальну суму 58000,00 грн., що підписувалися господарські договори на суму, що перевищує 1250000,00 грн. без належного узгодження з учасниками товариства, що заподіяло товариству майнової шкоди у великому розмірі і дає підстави для втрати до нього довір'я і розірвання трудового договору з керівником підприємства з ініціативи власника.

Статутом товариства передбачено, що збори повинні провадитися за місцезнаходженням товариства.

Із змісту пункту 2 статті 41 КЗпП України вбачається, що на цій підставі можуть бути звільненні з роботи лише особи, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності. Товарні цінності - це не будь - які матеріальні цінності. Товар у розумінні пункту 2 статті 41 КЗпП - це матеріальні цінності, що прийняті на зберігання, що зберігаються на складі, що відпускаються зі складу, з торгового залу, іншого сховища. Через відсутність поняття товарних цінностей у законі належить звернутися до тлумачення, яке дає в пункті 2 статті 41 КЗпП Пленум Верховного Суду України. У постанові «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 із змінами та доповненнями до нього, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01 квітня 1994 року, № 18 від 26 жовтня 1995 року, № 15 від 25 травня 1998 року зазначено, що безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо. Ключові слова, що відображають розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, - це «прийняття» і «збереження». Звідси слід зробити висновок про те, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності, це - особи, які одержують їх під звіт. Далі коло цих працівників може бути розширене за рахунок основного кола матеріально - відповідальних осіб, тобто осіб, з якими відповідно до законодавства можуть бути укладені договори про повну матеріальну відповідальність. Такі працівники можуть бути звільнені у зв'язку з втратою довір'я, хоча б основний зміст їх роботи не зводився до прийняття збереження товарних цінностей. Питання про можливість звільнення працівника з роботи у зв'язку з втратою довір'я не має значення, чи був з таким працівником фактично укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Досить того, що він повинен укладатися та що працівник здійснив за наявності його вини дії, що дають підставу для втрати довір'я.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не є матеріально - відповідальною особою. Його дії як генерального директора товариства узгоджуються зі Статутом товариства в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Висновки ревізійної комісії щодо порушень фінансово-господарської діяльності товариства відповідно до пункту 3.1 Статуту відсутні.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він погоджується, також громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Аналізуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України суд першої інстанції, встановивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності факту проведення позачергових зборів товариства з порушенням вимог Статуту в редакції, який діяв на час виникнення спірних правовідносин щодо звільнення ОСОБА_1 з посади у зв'язку з втратою довір'я, щодо відмови в задоволенні позову в частині внесення відповідних змін до реєстраційних органів та Державного реєстру, установ банку, здійснення інших дій, необхідних для виконання рішень засновників товариства, оскільки ці вимоги не пов'язані з вирішенням питання щодо поновлення на роботі та щодо задоволення клопотання про виправлення описки, оскільки як вбачається з матеріалів справи дійсно проведено було позачергові загальні збори учасників товариства, а не збори засновників товариства.

У зв'язку з чим судова колегія вважає висновок суду є законним, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи та наявних в ній доказів, яким надана належна оцінка, та правильно встановив юридичну природу правовідносин і застосував закон, який їх регулює.

Апеляційні скарги зведено до посилання на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни судових рішень, апеляційні скарги не містять.

За таких обставин відповідно до статті 308 ЦПК України, апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення та ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ст. 307, ст. ст. 308, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2016 року та ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії