АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/897/2017 Єдиний унікальний номер справи: 658/2811/16-ц
Головуючий в І інстанції Єйбог І.М.
Доповідач Приходько Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Приходько Л.А.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Орловської Н.В.,

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 лютого 2017 року у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

31 серпня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суду з позовом до ОСОБА_5. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 30 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку розмірі 2000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за умовами Договору виникла заборгованість, яка станом на 31 липня 2016 рік становить 17254,01грн, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 1149,09грн., заборгованості по оплаті процентів за користування кредитом - 11807,11грн., заборгованість за пенею та комісією - 3000грн., штрафу (фіксована частина) -500грн., штрафу (процентна складова) - 797,81 грн. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором Банк просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом у сумі 17254,01грн. та вирішити питання щодо відшкодування судових витрат.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 січня 2017 року, у зв'язку із смертю ОСОБА_5, до участі в справі в якості відповідачів притягнуті його правонаступники - спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_4 законним представником якої є ОСОБА_3

Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 лютого 2017 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі.

В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 30 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого Банк надав ОСОБА_5 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку розмірі 2000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть від 14 липня 2015 року (а.с. 48).

На час відкриття спадщини, постійно проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_2, ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_4 (а.с.44, 52).

Після смерті ОСОБА_5, відповідно до листа Каховської районної державної нотаріальної контори від 14.11.2016 за №1229/01-16 (а.с.50), спадкоємці з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину або про відмову від прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася.

Згідно із ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 4 цієї статті визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатнаособа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлени частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідачі, у встановленому ст. 1273 ЦК України порядку, не заявили про відмову від спадщини, вони вважаються такими, що прийняли спадщину.

Під час розгляду справи, жодна із сторін не надала, а ні суду першої інстанції, а ні апеляційному суду, будь-яких відомостей про обсяг одержаного відповідачами у спадщину майна, його вартість та розмір часток спадкоємців у спадковому майні.

Відповідно до с.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона, за правилами ч.5 ст. 1268 ЦК України, належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.1 ст. 1296 ЦК України).

До складу спадщини, згідно ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

У даній справі позивач просить стягнути зі спадкоємців заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання спадкодавцем, ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором.

Порядок погашення боргових зобов'язань визначений Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом голови правління ПАТ КБ «Приватбанк» від 06.03.2010 № СП - 210 -256.

Так, відповідно до п.2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг, строки та порядок погашення по Кредиту (кредитному ліміту) по кредитним картам з встановленим Мінімальним обов'язковим платежем, наведені в Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною Договору, а також встановлюється даним пунктом.

Згідно вказаного пункту та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» погашення кредиту передбачено шляхом внесення щомісячного платежу, який включає плату за користування кредитними коштами у звітному періоді (7% від заборгованості, але не менш 50грн. і не більш залишку заборгованості) до 25 числа місяця, наступного за звітнім.

Пунктом 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг Банку надано право у разі порушення клієнтом зобов'язань по погашенню заборгованості перед Банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень - змінити умови кредиту, встановивши строк повернення кредиту 91-й день з моменту порушення зобов'язань клієнта по погашенню Кредиту и вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та процентів за його використання, виконати інші зобов'язання по кредиту в повному обсязі. При цьому згідно ст.ст. 212,611,651 ЦК України по зобов'язанням строк виконання яких не наступив, вважається, що строк наступив у 91-й день з моменту виникнення порушення зобов'язань клієнта по погашенню заборгованості по кредиту. На цю дату клієнт зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду та проценти за фактичний строк його використання, в повному обсязі виконати інші зобов'язання по договору.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданої позивачем, останній платіж на погашення заборгованості за договором спадкодавець здійснив 10 грудня 2013 року у розмірі 500грн.

В порушення умов Договору, у строк до 25 січня 2014 року, ОСОБА_5 щомісячний платіж не вніс.

Відповідно до п. 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг у позивача виникло право змінити умови кредиту, встановивши строк повернення кредиту 91-й день з моменту порушення зобов'язань клієнта по погашенню Кредиту и вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та процентів за його використання, виконати інші зобов'язання по кредиту в повному обсязі.

Отже, з 25 квітня 2014 року (91-й день з моменту виникнення порушення зобов'язань по погашенню заборгованості) у Банка виникло право вимоги повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та процентів за його використання, виконати інші зобов'язання по кредиту в повному обсязі.

Враховуючи наведе доводи апелянта про те, що право вимоги у Банка виникло лише з часу закінчення дії кредитного договору у зв'язку зі смертю боржника, 30 листопада 2015 року, суперечать умовам кредитного договору.

Будь-яких відомостей про те, що за життя ОСОБА_5 банк з такою вимогою звертався до боржника матеріали справи не містять.

Порядок та строки пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначений ст. 1281 ЦК України, згідно якої спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги(ч.1). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч.2). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (ч.3). Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч.4).

Матеріали справи не містять відомостей про те, що спадкоємці повідомили кредитора про відкриття спадщини, а представник позивача наполягає на тому, що про смерть боржника Банку стало відомо лише після пред'явлення позову до боржника.

Враховуючи, що кредитор, ПАТ КБ «Приватбанк», який не знав та не міг знати про відкриття спадщини, пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину поза межами строків, встановлених ч.3 ст. 1281 ЦК України (понад один рік з дня настання строку вимоги ), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в силу вимог ч.4 ст. 1281 ЦК України, Банк позбавлений права вимоги до спадкоємців, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні вимог ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції також послався на ч.2 ст. 267 ЦК України, пропуск Банком строку позовної давності.

Встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності. А отже посилання судом на пропуск позовної давності, як на підставу у відмові у задоволенні позовних вимог, є помилковим.

Проте, оскільки неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права не призвело до неправильного вирішення справи, а правильне по суті рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань судове рішення скасуванню не підлягає.

Доводи апелянта про те, що Банком пред'явлені вимоги до спадкоємців в межах строк передбаченого ч.2 ст. 1281 ЦК України, висновків суд не спростовує, оскільки, як встановлено судом право вимоги у позивача, який не знав і не міг знати про відкриття спадщини виникло з 25 квітня 2014 року, а тому суд правильно застосував ч.3 ст. 1281 ЦК України.

Суд з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»відхилити.

Заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: О.А. Кузнєцова

Н.В. Орловська