Справа № 544/1487/16-ц
пров. № 2/544/96/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Богдани- Маріам Кадирівни про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2017 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 Богдани- Маріам Кадирівни про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору дарування від 30.09.2004, посвідченим приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу, вона є власником домоволодіння № 46 у м. Пирятин Полтавської області, по вул. Зоряній.

29.07.2016 близько 10 години відповідач на ґрунті особистих відносно неї та членів її сім?ї неприязних стосунків шляхом нанесення ударів сокирою та ступнями ніг пошкодила частину зовнішнього паркану належного їй домоволодіння. Всього відповідач пошкодила 17 листів профнастилу, чим спричинила матеріальні збитки на суму 3738,19 грн.

У звязку з викладеними обставинами позивач звернулася до Пирятинського відділення поліції ГУНП у Полтавській області. По даному факту перевірку закінчено у звязку із відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, оскільки сума спричинених збитків є незначною.

Просила стягти з відповідача заподіяні їй матеріальні збитки та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Вважає, що неправомірними діями відповідача (пошкодженням її майна) їй була заподіяна моральні страждання, внаслідок яких вона втратила душевний спокій та рівновагу, що призвело до постійного перебування у стані нервового напруження. Моральні страждання позивача посилилися у звязку із відмовою відповідача добровільно відшкодувати завдані їй збитки.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, та просила стягнути із ОСОБА_3 кошти в сумі 2626,70 грн -матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням профнастилу паркану в кількості 9 листів вартістю 148 грн за один кв.м., кошти на виконання робіт по його заміні в сумі 550 грн ( 11 погонних метрів, виходячи з вартості виконання робіт з установки 1 погонного метру паркану 50 грн ), моральну шкоду в сумі 5000 грн та судові витрати по сплаті судового збору та за надання правової допомоги 1600 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, зазначивши, що відповідач погоджується відшкодувати позивачу вартість пошкодженого профнастилу в сумі 2626,70 грн. Проте, не згідний нести витрати на установку паркану у сумі, заявленій позивачем, за відсутністю належних доказів на підтвердження цих витрат. Також не погодився на відшкодування моральної шкоди, враховуючи те, що неправомірні дії відповідача по пошкодженню паркану позивача були наслідком протиправних дій її родичів, які в будинку позивача утримували дитину відповідача.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили, що були очевидцями події, яка сталася 29.07.2016 біля будинку по вул. Зоряній,46, що належить позивачу. Зазначили, що відповідач ОСОБА_3 за допомогою сокири. пошкодила паркан указаного домоволодіння. Причину такої поведінки відповідача пояснити не змогли.

Заслухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно договору дарування від 30.09.2004, посвідченим приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу, ОСОБА_1 є власником домоволодіння № 46 у м. Пирятині Полтавської області, по вул. Зоряній (а.с.5-7).

Установлено та не заперечується сторонами, що 29.07.2016 близько 10 години відповідач ОСОБА_3 на ґрунті неприязних стосунків із позивачем шляхом нанесення ударів сокирою та ступнями ніг пошкодила частину зовнішнього паркану належного позивачу домоволодіння. Наданими сторонами фотокартками та проведеним судом оглядом місця події установлено, що діями відповідача пошкоджено 17,306 кв.м. профнастилу (а.с.65), чим спричинено матеріальні збитки позивачу (а.с.8-9,44-45).

Відповідно до ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу (далі- ЦК) України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ч.1,ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1192 цього Кодексу визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В результаті проведеного судом огляду місця події за участю спеціаліста КП «Каштан», установлено, що для заміні пошкоджених листів паркану необхідно 9 листів профнастилу розміром 1.16 м х1.70м, що складає загальну площу 17,748 кв.м (а.с.65).

На підтвердження вартості 1 кв.м. профнастилу ПС 15, товщиною 0,45 мм ( подібного за технічними характеристиками профнастилу, наявного у позивача) позивач надала довідку приватного підприємця ОСОБА_7, що здійснює роздрібну торгівлю залізними виробами та будматеріалами, в поточних цінах станом на 12.04.2017 (а.с.11,76).

Надання позивачем указаної довідки як доказу на підтвердження позовних вимог в частині відшкодування вартості пошкодженого паркану, не суперечить вимогам ст.ст. 57, 212 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.64 цього Кодексу письмовими доказами є будь-які документи: акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Представник відповідача не заперечував вартості матеріалу, зазначеного у вказаній довідці.

Таким чином вимоги позивача про відшкодування їй завданої матеріальної шкоди в сумі 2626,70 грн (17,748 кв.м.х148 грн), є доведеними та підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, заявлені позивачем вимоги про стягнення коштів для відшкодування витрат, повязаних із установкою паркану, не доведені належними та допустимими доказами.

Фактично роботи із заміни пошкодженого паркану не були проведені особою, яка надала довідку про вартість цих робіт, договору на їх проведення позивачем з цієї особою укладено не було(а.с.73). У вказаній довідці конкретно не зазначено, що включає в себе поняття «установка паркану» - чи повний обсяг робіт по установці нового паркану чи тільки роботи із заміни пошкоджених листів. Фізична особа-підприємець ОСОБА_7, яка її видала, не має відповідної ліцензії на проведення таких будівельних та ремонтних робіт. Представник відповідача у судовому засіданні із заявленими вимогами про відшкодування вартості робіт, повязаних із заміною пошкоджених листів паркану, не погодився.

За таких обставин, у задоволенні вимог позивача в цій частині слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати зокрема у порушенні права власності та при настанні інших негативних наслідків.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що душевні страждання позивача, завдані їй пошкодженням належного їй майна є підставою для стягнення моральної шкоди, суд вважає законними вимоги про стягнення завданої моральної шкоди, однак враховуючи принципи розумності, справедливості та співмірності, а також глибину пережитих душевних страждань, суд вважає за необхідне зменшити розмір заявленої до стягнення моральної шкоди і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, що неправомірні дії відповідача по пошкодженню майна позивача були спровоковані неправильною поведінкою позивача та членів її сім?ї, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону. Суд зазначає, що відповідач на захист її порушених законних прав та інтересів мала б діяти у спосіб, визначений законом та при цьому не порушувати права інших осіб.

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, на користь позивача із відповідача підлягає також стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 451,90 грн - пропорційно до частини (82%) задоволених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Крім того, з відповідача ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 підлягає стягнення на користь держави сума несплаченого при подачі позову судового збору за вимогу немайнового характеру в розмірі 551,20 грн у таких частках: із ОСОБА_3 -110,24 грн, що складає 20% від суми задоволених судом вимог про відшкодування моральної шкоди, та з ОСОБА_1 -440,96 грн, що складає 80% від суми вимог про відшкодування моральної шкоди, у задоволенні яких відмовлено.

Згідно із ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Вимоги позивача та представника відповідача в частині стягнення вартості юридичних послуг задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає дотримання Правил адвокатської етики як одного з основних зобов'язань адвоката, які він бере на себе, складаючи Присягу адвоката України.

Відповідно до ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим Зїздом адвокатів України 17.11.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З наведених норм права вбачається, що розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Проте у договорі про надання правової допомоги адвоката від 12.01.2016, укладеному між адвокатом ОСОБА_2 та клієнтом ОСОБА_3 не визначений розмір гонорару, з чого він складається та порядок його внесення, а також не вказані засади обчислення гонорару, а тому суд не приймає до уваги розрахунок вартості юридичних послуг, наданий адвокатом у судовому засіданні 14.04.2017 (а.с.75), та приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог в цій частині.

Аналогічно у договорі про надання правової допомоги, укладеному ОСОБА_1 26.12.2016 та субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 (а.с.79-80) вартість послуг виконавця на момент укладання договору не визначена , засади обчислення вартості цих послуг не вказані.

Тому вимоги позивача та відповідача про стягнення судових витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України за №6 від 27.03.1992 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при постановленні рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Представник відповідача у судовому засіданні заявив про передачу пошкоджених листів профнастилу після їх заміни відповідачу, тому його вимога підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10, 60, 88, 212,215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 22, 23, 1166,1167 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 Богдани- Маріам Кадирівни, народження 02.02.1991, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв.5,на користь ОСОБА_1, народження 01 січня 1977 року, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, матеріальні збитки у сумі 2626 (дві тисячі шістсот двадцять шість) грн 70 коп, у відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) грн., у повернення витрат по сплаті судового збору у сумі 451 (чотириста пятдесят одна ) грн. 98 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, народження 01 січня 1977 року, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, неспачений при подачі позову судовий збір на користь держави в розмірі 440 (чотириста сорок ) грн 96 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 Богдани- Маріам Кадирівни, народження 02.02.1991, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв.5,на користь держави судовий збір в розмірі 110 (сто десять ) грн 24 коп.

В частині вимог відповідача ОСОБА_3 Богдани- Маріам Кадирівни про стягнення з позивача ОСОБА_1 судових витрат за надання правової допомоги відмовити.

Зобов'язати ОСОБА_1 після відшкодування їй відповідачем завданої шкоди передати ОСОБА_3 Богдані- Маріам Кадирівні пошкоджені листи профнастилу, які підлягають заміні.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 10 днів із дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий - О. О.Сайко