З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
21 лютого 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Сидоренко І.О.,
при секретарі - Рудь Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок №116 по вулиці Райдужна у місті Слов'янську.
В даному будинку зареєстрована невістка позивачки, ОСОБА_2, та її онук, ОСОБА_3, які фактично не проживають в спірному будинку з травня 2014 року по теперішній час.
Вважає, що її невістка та онук втратили право користування вищевказаним житловим будинком, оскільки не проживають в ньому без поважних причин з травня 2014 року по теперішній час.
У зв'язку з чим просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком №116 по вулиці Райдужна у місті Слов'янську Донецької області.
У судове засідання позивач ОСОБА_1, не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку №116 по вул. Райдужна м. Слов'янська на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.04.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори договору, зареєстрованого в реєстрі за №1-1366, та договору купівлі-продажу від 20.06.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-2200, що підтверджується довідкою КП «БТІ м. Слов'янська» від 02.02.2017 року.
Відповідно до записів з домової книги за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Згідно з актом обстеження житлового будинку комітету мікрорайону «Словважмаш» від 20.01.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, але в зазначеному будинку не проживають з травня 2014 року по теперішній час, їх особистих речей в будинку немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 26 по вулиці Полтавській у місті Слов'янську, тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є ОСОБА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але фактично вони за цією адресою не проживають з травня 2014 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150 ЖК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком № АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко