№ 243/8061/16-ц
Справа № 2/243/92/2017
У Х В А Л А

про заочний розгляд справи

24 лютого 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.

при секретарі - Малиновській І.Ю.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця та визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 26 вересня 2008 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 2 по вул.Кооперативна у м.Словянську Донецької області. Продавцем за цим договором був ОСОБА_5, а покупцем ОСОБА_2 Фактично договір купівлі-продажу повинен був бути укладеним на її імя, оскільки будинок був придбаний за її грошові кошти та для її проживання, але у день укладення договору вона попросила свого сина відповідача ОСОБА_2 оформити договір, оскільки вимушена була поїхати на роботу в Італію, де працює з 2003 року. У подальшому вона постійно надсилала та привозила сину гроші для сплати комунальних послуг та здійснення ремонтних робіт. Окрім того, вона придбала всі необхідні меблі та побутову техніку і має намір переїхати в цей будинок, але відповідач став заперечувати проти цього. Зазначає, що раніше вона обговорювала з сином питання щодо переоформлення будинку на її імя і він погоджувався здійснити таке переоформлення, але зараз заперечує проти цього. Посилаючись на положення ст.ст.215, 235, 238 ЦК України просила визнати вищезазначений договір купівлі-продажу недійсним та визнати за нею право власності на житловий будинок.

Позивачка ОСОБА_2 була належним чином сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, проте не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, за участю її представника ОСОБА_1, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1, яка діє на підставі договору про надання юридичних /адвокатських / послуг № 23 від 16 вересня 2016 року, у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, что саме позивачка придбала спірний житловий будинок за власні кошти та для власного проживання, але внаслідок збігу обставин відповідач ОСОБА_2 виступив покупцем за договором купівлі-продажу. Просила визнати договір купівлі-продажу недійсним в частині покупця та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно житловий будинок № 2 по вул.Кооперативна у м.Словянську був придбаний за грошові кошти позивачки його матері ОСОБА_2 та для її власного проживання. Зазначив, що він виступив покупцем за договором купівлі-продажу лише тому, що позивачка мала терміново виїхати на роботу в Італію. Проти задоволення судом позовних вимог заперечень не висловив.

Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про місце, день та час розгляду справи. Зазначеним відповідачам неодноразово надсилалися судові повістки, однак вони жодного разу у судове засідання не прибули. Відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідачів було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр».

Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення.

Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає що є всі підстави для заочного розгляду справи.

Керуючись ст. 224, 225 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця та визнання права власності на житловий будинок- розглянути з постановленням заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов′янського

міськрайонного суду ОСОБА_6