Справа № 357/5143/17
У Х В А Л А

17.05.2017 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Малого приватного підприємства «БЕЛГАЗ» в особі керівника ОСОБА_2 про відмову від договору купівлі-продажу та відшкодування збитків, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до Малого приватного підприємства «БЕЛГАЗ» в особі керівника ОСОБА_2 про відмову від договору купівлі-продажу та відшкодування збитків, моральної шкоди. Мотивуючи позов, послався на порушення відповідачем ОСОБА_3 України «Про захист прав споживачів».

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Як правильно вказує позивач, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

В той же час, поданий позов не пов'язаний з порушенням прав ОСОБА_1, як споживача, на що вказують наступні обставини.

Так, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на ст.21 ОСОБА_3 України «Про захист прав споживачів», де вказано, що права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

З поданої позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 мотивуючи позовні вимоги посилається на неналежне виконання договору купівлі-продажу відповідачем, що проявляється в наслідок не отримання ним замовленої продукції.

Суд звертає увагу позивача, що порушення принципу рівності сторін у договорі і не виконання умов договору, є різними юридичними категорії, та тягнуть різні правові наслідки.

В даному випадку посилання ОСОБА_1 на ст.21 ОСОБА_3 України «Про захист прав споживачів» є безпредметним, оскільки він не оскаржує умови договору на предмет їхньої невідповідності зазначеній правовій нормі.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з позовом, на який не розповсюджується дія ОСОБА_3 України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, а саме: до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 ОСОБА_3 України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за вимогу про стягнення моральної шкоди справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до розяснень на даних у п.10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, вона містить кілька позовних вимог, а саме вимоги майнового та немайнового характеру, отже вони є обєктом справляння судового збору кожна окремо.

В той же час, позивач взагалі не сплатив судовий збір, що є самостійною підставою для залишення позову без руху.

Більше того, відповідно до п.2 ч.1 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

В поданій позовній заяві ОСОБА_1 зазначає відповідачем ОСОБА_4 приватне підприємство «БЕЛГАЗ» в особі керівника ОСОБА_2. Дане формулювання є неоднозначним та таким, що може розумітись по різному. Так, мале приватне підприємство «БЕЛГАЗ» є юридичною особою, тому в праві самостійно визначатись з особою, яка його представлятиме. В той час, як ОСОБА_2 є фізичною особою, та в силу процесуального закону може бути самостійним відповідачем по справі, однак позивач ОСОБА_1 позовні вимоги до нього не заявляє.

За таких обставин, позивачу слід зазначити відповідача у чіткій відповідності з п.2ч.1 ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій недодержано вимоги ст.119 ЦПК України, її слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Малого приватного підприємства «БЕЛГАЗ» в особі керівника ОСОБА_2 про відмову від договору купівлі-продажу та відшкодування збитків, моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки в строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5