Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/44/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранець А. М.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

16.02.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Карпенка О.Л., Франко В.А.

за участі секретаря: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз» в особі Світловодського управління по експлуатації газового господарства, Олександрійського відділу повірки та метрологічної атестації державного підприємства «Кіровоградський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації», Відкритого акціонерного товариства «Ямпільський приладобудівний завод» про визнання незаконними та протиправними дії відповідачів та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз» в особі Світловодського управління по експлуатації газового господарства (далі по тексту - ВАТ «Кіровоградгаз» в особі Світловодського управління по експлуатації газового господарства), Олександрійського відділу повірки та метрологічної атестації державного підприємства «Кіровоградський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» (далі по тексту - Олександрійського відділу повірки та метрологічної атестації ДП «Кіровоградський РЦСМС»), Відкритого акціонерного товариства «Ямпільський приладобудівний завод» (далі по тексту - ВАТ «Ямпільський приладобудівний завод»), про визнання незаконними та протиправними дії відповідачів та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 26 вересня 2011 року відповідач зняв на повірку лічильник газу роторний. Вказує, що неодноразово звертався до відповідача про встановлення іншого лічильника замість байпасу, але йому було відмовлено. Рішенням Світловодського міськрайнного суду Кіровоградської області від 18.04.2013 року витребувано у відповідача газовий лічильник, а лише на початку серпня 2014 року повернуто особисто через органи ВДВС Світловодського МРЮ. Вказує, що отримавши лічильник, виявив пошкодження заводських пломб та відсутність повірочних пломб. Вважає це фактичним втручанням до роботи лічильника сторонніми особами. Внаслідок таких дій відповідача перебуває у постійній нервовій напрузі, психічних стражданнях, викликаних почуттям соціальної незахищеності. У зв'язку з чим просить визнати дії відповідача протиправними та стягнути моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ВАТ «Кіровоградгаз» в особі Світловодського управління по експлуатації газового господарства, Олександрійського відділу повірки та метрологічної атестації ДП «Кіровоградський РЦСМС», ВАТ «Ямпільський приладобудівний завод» про визнання незаконними та протиправними дії відповідачів та стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. Мотивувальна частина рішення суду складається із зазначенням встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушенні, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався (ст.215 ЦПК).

Як роз'яснено у п.п.8, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14 ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. У мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах й інші норми процесуального права, керуючись якими суд установив обставини справи, права та обов'язки сторін.

Проте зазначеним вимогам цивільного законодавства рішення суду першої інстанції не відповідає. Обґрунтоване посилання на обставини справи та норми чинного законодавства в описовій частині оскаржуваного рішенні суду відсутні, що є підставою для скасування оспорюваного рішення суду.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами у справі, що 26 вересня 2011 року за адресою позивача, а саме: АДРЕСА_1 працівником ВАТ «Кіровоградгаз» був знятий на повірку лічильник газу G4 РЛ №271841 з показниками 4985 м3, який опломбований пломбою 4101485. Дата виготовлення лічильника - 2004 рік, виробництва м. Ямпіль, та встановлений перехідний патрубок (байпас), що підтверджується копією акту зняття лічильника газу від 26.09.2011 року (т.1 а.с.67). 30.09.2011 року проведено повірку роторного лічильника G4 РЛ №271841 та визнано його непридатним до застосування, що підтверджується протоколом від 30.09.2011 року та довідкою ДП «Кіровоградський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про непридатність засобу вимірювальної техніки від 30.09.2011 року №3665 (т.1 а.с.73-74). Підставою для визнання вимірювального засобу непридатним є виявлення похибки вимірювання, яка перевищує допустиму. У подальшому газовий лічильник було повернуто позивачеві на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.04.2013 року, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та зобов'язано ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» в особі Світловодського управління експлуатації газового господарства повернути ОСОБА_2 газовий лічильник, G4 РЛ №271841, виробництва м. Ямпіль. В решті позовних вимог відмовлено (т.1, а.с.29-31).

Відповідно до п.33 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 р. №2246, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, газорозподільне підприємство зобов'язано проводити безоплатно ремонт лічильників газу, пов'язаний з періодичною повіркою, та протягом одного місяця з дати настання строку періодичної повірки лічильників газу проводити таку повірку та їх технічне обслуговування (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж).

Як свідчить довідка ДП «Кіровоградський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про непридатність засобу вимірювальної техніки від 30.09.2011 року №3665 спірний лічильник до експлуатації не допускається через погрішності вимірювання, які перевищують допустимі. У даній довідці не зазначено, чи підлягав лічильник газу, що належить позивачеві, подальшому ремонту.

Лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у

випадках, встановлених нормами Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженому наказом Міністерства палива та енергетики України №619 від 27.12.2005 року (далі по тексту - Положення). Пунктом 3.2.4 Положення встановлено, що демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи. На вхідний та вихідний патрубки демонтованого лічильника газу ставляться заглушки, які пломбуються представником газопостачальної (газотранспортної) організації . Під час пломбування лічильника газу використовуються пломби газопостачальної (газотранспортної) організації. За необхідності пломба може додатково встановлюватись у місці, де міститься повірче тавро. У присутності споживача лічильник пакується представником газопостачальної (газотранспортної) організації в пакет з поліетилену або з іншого цупкого матеріалу, який опломбовується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації.

Встановлено, що лічильник газу позивача знято на повірку без ознак порушення корпусу або облікового пристрою. Ознак втручання встановлено не було. Таким чином, на момент зняття лічильника на повірку підстави для проведення процедури експертизи щодо лічильнику газу були відсутні, а обов'язкове при цьому пакування у поліетиленовий мішок з подальшим пломбуванням було б не доцільним.

05.10.2016 року у судовому засіданні Апеляційного суду Кіровоградської області клопотання ОСОБА_2 про проведення експертизи задоволено. Ухвалою суду у даній справі було призначено судово-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено (т.2, а.с.39-40). Оплату витрат на проведення експертизи та надання приладу обліку експерту було покладено на позивача. У січні 2017 року до апеляційного суду надійшло повідомлення експерта разом із матеріалами цивільної справи про те, що матеріали зняті з виконання через невиконання клопотання експерта про надання об'єкту дослідження - газового лічильника, надання дозволу на часткове пошкодження об'єкту та оплату експертизи, а саме несплату позивачем вартості проведення експертизи та ненадання об'єкту дослідження, яке було покладено на позивача.

У зв'язку з чим встановити чи був придатним до застосування (використання) лічильник газу, чи підлягав або потребував він ремонту, так само як і встановити чи було втручання до облікового механізму приладу обліку після його демонтажу у судовому засіданні неможливо через відсутність належних та допустимих доказів.

Таким чином, незаконних дій відповідачів при повірці лічильника газового у судовому засіданні не встановлено.

Закон України «Про захист прав споживачів» дає визначення нечесній підприємницькій практиці, а саме це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Статтею 19 Закону нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Таких зазначених у Законі України «Про захист прав споживачів» ознак нечесної підприємницької практики у судовому засіданні не встановлено.

Оскільки незаконних дій та нечесної підприємницької практики з боку відповідачів не встановлено не підлягає задоволенню і вимога про стягнення моральної шкоди у сумі 2000 грн.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з підстав необґрунтованості з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз» в особі Світловодського управління по експлуатації газового господарства, Олександрійського відділу повірки та метрологічної атестації державного підприємства «Кіровоградський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації», Відкритого акціонерного товариства «Ямпільський приладобудівний завод» про визнання незаконними та протиправними дії відповідачів та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя: О.І.Чельник

Судді: О.О. Карпенко

В.А.Франко