Справа № 355/1414/16-ц Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/1654/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 28.02.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Іванової І.В.,

суддів - Білоконь О.В., Сліпченка О.І.

при секретарі Тимошевській С.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 на заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-АГРОСВІТ», третя особа ОСОБА_4 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 мотивуючи тим, що 09 травня 2016 року на 63 км а/д Київ-Харків відповідач ОСОБА_4І., перебуваючи в нетверезому стані, керуючи транспортним засобом, трактором з напівпричіпом оприскувачем власником якого є ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» та здійснюючи маневр розвороту ліворуч не надав перевагу в русі зустрічному автомобілю «OPEL MOVANO» під керуванням позивача, внаслідок чого відбулось зіткнення. В зазначеній ДТП позивач та його малолітній син отримали травми. Після ДТП, неповнолітній ОСОБА_3 отримав струс головного мозку, рвану рану повіки ока, подряпина спини, що діагностували лікарі Баришівської районної лікарні. 11 травня 2016року, лікарем Березанської міської лікарні Київської обласної при обстеженні малолітнього ОСОБА_3 зафіксовано погіршення зору внаслідок отриманої травми під час ДТП. Крім того позивач також отримав травми під час ДТП, які потрібно було лікувати стаціонарно у травматології, а саме забій грудної клітини, забій гематроз правого колінного суглобу, позивач змушений був витрачати кошти на лікування травм отриманих в ДТП та на правову допомогу. Тому просив суд стягнути з відповідача ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» на свою користь завданий матеріальний збиток у розмірі 8739, 27 коп. та 50000 грн. моральної шкоди на свою користь та на користь свого сина моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» на користь ОСОБА_2, 5000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та на користь ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, 5000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» на користь Держави судовий збір в сумі 1378 грн.

Не погоджуючись частково з таким рішенням позивач подав апеляційну скаргу, зазначивши, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. На його думку суд не взяв до уваги, що малолітній ОСОБА_3 отримав травму ока в результаті чого погіршився зір, до того ж матеріальні витрати підтверджено квитанціями з аптечних закладів. Крім того, зазначив, що суд не взяв до уваги і той факт, що у ОСОБА_2 після ДТП виникли ускладнення та проведено операцію, мірингопластику на лівому вусі. Крім того позивач у скарзі послався, що для захисту свої прав та інтересів він користувався послугами адвоката та поніс на правову допомогу витрати, які є для нього матеріальним збитком, що підтверджуються квитанціями. Тому позивач просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» зазначив, що позивачем не було надано належних доказів які б доводили наявність збитків та їх обсягів, не вмотивовано заподіяння йому та його сину моральної шкоди у розмірі зазначеної в позові, тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09 травня 2016 року третя особа-водій ОСОБА_4, перебуваючи в нетверезому стані, керуючи транспортним засобом, трактором «МТЗ- 82.1.26» з напівпричіпом оприскувачем «ОПШ», власником якого є відповідач ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» та з яким ОСОБА_4 перебував в трудових відносинах, здійснюючи маневр розвороту ліворуч не надав перевагу в русі зустрічному автомобілю під керуванням позивача ОСОБА_2, в наслідок чого відбулось зіткнення. В зазначеній дорожньо-транспортній пригоді сам позивач та його малолітній син ОСОБА_3, який знаходився в автомобілі, отримали травми.

З матеріалів справи вбачається, що згідно виписки з амбулаторної карти №1126 ОСОБА_2, з 10 травня 2016 року по 20 травня 2016 року, він перебував на стаціонарному лікуванні в травматології Березанської міської лікарні Київської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоровя, з діагнозом забій грудної клітини, часткові подряпини тулуба та кінцівок, забій гематроз правого колінного суглобу, внаслідок чого поніс витрати на лікування у сумі 5076,84 грн., про що надав відповідні фіскальні чеки про покупку медикаментів в мережі аптек (а.с. 15-16, 22-24).

Згідно виписок №349 від 12 серпня 2016 року, №348 від 12 серпня 2016 року та №233 від 12 серпня 2016 року з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3, він перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Березанської міської лікарні Київської обласної з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, рану повіки ока, подряпини носу, травматична антипатія (а.с.11-14).

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 14.07.2016 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України і назначено адміністративне стягнення (а.с.21,43).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав суду докази факту ДТП та довів, що відповідач повинен відшкодувати заподіяні збитки, але не надав належних доказів, які б доводили наявність матеріальних збитків та їх обсяг.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1172 ЦК України, передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

В силу п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, оскільки позивачу завдана матеріальна шкода, дії третьої особи, який є працівником відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, власником транспортного засобу є відповідач ТОВ «УБА-АГРОСВІТ», тому шкода повинна відшкодовуватися відповідачем.

Суд першої інстанції наведеного в повній мірі не врахував та не звернув уваги на те, що, обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 послався що внаслідок отримання тілесних ушкоджень під час ДТП поніс витрати на своє лікування, про що надав відповідні фіскальні чеки про покупку медикаментів в аптеці.

Між тим, не приймаючи до уваги надані на підтвердження позовних вимог чеки про сплату грошових коштів суд не врахував, що медичні препарати, які використовувалися під час лікування позивача, були придбані за його кошти, що підтверджено відповідними чеками мережі аптек на загальну суму 5076,84 грн. та відповідачем не спростовані, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, суд першої інстанції, правильно керуючись положеннями ст. 1167 ЦК Кодексу, обгрунтовано дійшов висновку про те, що у звязку з заподіянням позивачу та його неповнолітньому сину тілесних ушкоджень під час ДТП, останні випробували моральні страждання, викликані фізичним болем, що змушувало прикладати додаткові зусилля по організації і нормалізації свого життя та тривалий час лікуватися.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення моральної шкоди, заподіяної позивачу та його неповнолітньому сину.

Проте, стягнувши з відповідача на користь позивача та його неповнолітнього сина по 5000 грн. на кожного у відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не до кінця врахував характер й обсяг такої шкоди, необхідність продовження лікування, молодий вік сина позивача.

Питання про відшкодування моральної шкоди, вирішується відповідно до ст. 23 ЦК України, а саме при визначенні розміру грошового відшкодування враховується характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, і інші обставини, що заслуговують уваги.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, визначивши його у розмірі 30000 грн., що є розмірним обставинам справи.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін, оскільки судова колегія погоджується з висновком суду про те, що позивач не надав доказів того що витрати на правову допомогу, які він поніс, пов'язані з судовим розглядом даної справи, тому відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України не можуть бути віднесені до витрат, повязаних з розглядом справи, які підлягають відшкодуванню та не можуть бути визнані шкодою яка підлягає відшкодуванню, відповідно до ст.1172,1187,1195 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 309, 314, 316, ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення матеріальної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-АГРОСВІТ» розташованого вул. Шкільна 41-А с. Волошинівка Баришівського району Київської області Код на користь ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 у відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП - 5076 (пять тисяч сімдесят шість) грн. 84 коп.

Заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року в частині розміру стягнутої моральної шкоди змінити, стягнувши із Товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-АГРОСВІТ» на користь ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 завдану моральну шкоду в розмірі 30000 гривень.

В решті заочне рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: