Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/8311/15-ц Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/72/17 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення сум, індексу інфляції за час прострочення зобовязання, трьох процентів річних від простроченої суми боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення сум, індексу інфляції за час прострочення зобовязання, трьох процентів річних від простроченої суми боргу.

Вказує, що у 2011 році він вирішив у себе в квартирі встановити індивідуальне опалення. Почав пошук інформації, хто цим займається і в газеті знайшов об'яву про надання послуг щодо встановлення індивідуального опалення. Він подзвонив за вказаним телефоном і відповідач, запевнив, що зможе надати послуги щодо виконання робіт по встановленню індивідуального опалення та оформлення необхідних дозвільних документів, оскільки у цьому йому може допомогти ОСОБА_5, яка безпосередньо надає послуги щодо оформлення документів на встановлення індивідуального газового опалення.

Позивач зустрівся з ОСОБА_6 і він розрахував кошторис, з яким позивач погодився.

25.06.2011 року в рахунок їх домовленостей, відповідач отримав від позивача 1 000 грн. за документи на автономне опалення. 29.06.2011 року відповідач отримав від позивача ще 2 550 грн.

25.10.2011 року відповідач отримав від позивача 2 250 грн. в якості другої частини грошей за документи на автономне опалення.

Загалом, позивач, в рахунок оформлення документів, передав відповідачу 6 300 грн.

Але, документи так і не були оформлені. Позивач вказав, що відповідач пояснив йому, що гроші він начебто передав ОСОБА_5, яка повинна була їх оформити, але цього не зробила.

Не дочекавшись повернення грошей, позивач зрозумів, що його ошукали і 10.10.2012 року звернувся до міліції. З цього часу його права були порушені.

Згодом позивач дізнався, що таких ошуканих відповідачем та ОСОБА_5 більше 20 осіб і у відношенні ОСОБА_5 порушено кримінальне провадження за ст. 190 ч.1,2 КК України.

У цій справі позивач приймав участь як потерпілий.

16.01.2015 року вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_5 була визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1,2 КК України.

Але, епізод щодо шахрайського заволодіння коштами позивача був виключений із обвинувачення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що гроші безпосередньо отримував відповідач, а не ОСОБА_5

Також були залишені без розгляду всі цивільні позови потерпілих.

Таким чином, відповідач повинен повернути позивачу заборгованість у розмірі 6300, 00 грн., розмір 3% річних від простроченої суми за період з 27.08.2012 року по 27.08.2015 року, який за останні три роки складає 567 грн.

Розмір інфляційних втрат за період з серпня 2012 року по серпень 2015 року складає 4 410 грн.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив суд стягнути з відповідача 6300 грн. заборгованості, 567,00 грн. 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 27.08.2012 року по 27.08.2015 року та 4410,00 грн. заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з серпня 2012 року по серпень 2015 року та судові витрати.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 березня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наданими позивачем доказами не підтверджується факт невиконання відповідачем своїх обовязків по договору про надання послуг, а саме підготовку документів на автономне опалення позивачу ОСОБА_3

Однак, з такими висновками погодитись не можна.

Так, відповідач отримав від позивача 6300 грн. за оформлення документів на автономне опалення, що підтверджується написаною власноруч відповідачем розпискою від 25.06.2011 року та доповненою 29.06.2011 року та 25.10.2011 року.

Зобовязання, які взяв на себе відповідач, згідно зазначеної вище розписки не виконані та гроші позивачу не повернуті, що підтверджуються обвинувальним актом від 2 грудня 2014 року і не спростовані дослідженими судом обставинами, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія також вважає, що підлягають задоволенню і вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 4410 грн. та 3% річних у сумі 567 грн., що передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З урахуванням викладеного, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 березня 2016 року по цій справі скасувати та ухвалити нове наступного змісту: «Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення сум, індексу інфляції за час прострочення зобовязання, трьох процентів річних від простроченої суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5500 грн. за невиконання договору, 3% річних у сумі 567 грн. та інфляційні втрати у сумі 4410 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 850 грн. 80 коп. ».

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: