Справа № 379/1258/15-ц Головуючий у І інстанції Бойко М. Г.
Провадження № 22-ц/780/1168/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 17.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.

секретар: Бобко О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 16 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області про визнання недійсним рішення, визнання права користування земельною ділянкою, відновлення стану земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обргунтування своїх вимог зазначаві, що йому відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 червня 2008 року належить житловий будинок, що розташований в селі Чапаєвка Таращанського району Київської області по вул. Затонського, 18. В п. 1.1. Договору зазначається, що до будинку прилягають господарські будівлі та споруди: сарай цегляний, позначений «Б», 1/2 частина колодязя - з/б кільця, позначена «№1».

Після купівлі житлового будинку, сараю цегляного та 1/2 частини колодязя до нього перейшло право користування земельною ділянкою на якій розташовані вищезазначені обєкти.

Позивач зазначає, що, оскільки виділення земельних ділянок відбувалося давно, документи на земельну ділянку відсутні. Проте, протягом багатьох років попередній власник, а потім він користувався даною земельною ділянкою.

Згідно довідки виконавчого комітету Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області від 12 листопада 2013 року № 351, за ОСОБА_2 обліковується земельна ділянка в розмірі 0,39 га (рілля - 0,35 га, прибережна зона - 0,04 га), а за ОСОБА_3 (сусідкою позивача) - земельна ділянка в розмірі 0,39 га (0,35 га рілля, прибережна зона - 0,04 - га).

На межі, яка розділяє їхні земельні ділянки, попередніми власниками було збудовано колодязь із залізобетонних кілець, 1/2 частина якого належить йому на праві власності. Позивач вказує, що межі земельних ділянок визначалися огорожею, яка проходила по 1/2 частині криниці та була незмінною, а розмір належної йому земельної ділянки та земельної ділянки ОСОБА_3 були рівними та становили по 0,35 га ріллі.

Однак, його сусідка, ОСОБА_3, без його погодження як користувача суміжної земельної ділянки в порушення його прав здійснила перенесення огорожі вглиб його земельної ділянки та незаконно захопила її частину.

Посилаючись на викладене та на норми права, ОСОБА_4 просив суд визнати недійсним рішення Чапаєвської сільської ради № 233-52-VІ від 05 червня 2014 року, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства та передано їй у власність земельні ділянки в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради по вул. Затонського, 16 загальною площею 0,3904 га, з них: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га кадастровий номер :01:013:0038, для ведення особистого селянського господарства - 0,1404 га кадастровий номер :01:013:0039; визнати за ним право користування на земельну ділянку площею 0,35 га, що знаходиться за адресою вул. Затонського, 18 с. Чапаєвка Таращанського району Київської області в межах, що існували до порушення його права, як землекористувача; відновити стан його земельної ділянки, який існував до порушення його права, зобовязавши відповідачку перенести паркан на межу земельних ділянок, яка визначається посередині криниці між земельними ділянками, що знаходяться по вул. Затонського, 16 та вул. Затонського, 18 в с. Чапаєвка Таращанського району Київської області.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 16 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_3 перенести паркан на межу земельних ділянок, яка визначається посередині криниці між земельними ділянками, що знаходяться по вул. Затонського, 16 та вул. Затонського, 18 в с. Чапаєвка Таращанського району Київської області.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Таращанського районного суду Київської області від 16 грудня 2016 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд,, що знаходяться за адресою с. Чапаєвка (на даний час змінено назву на с. Калинове згідно постанови Верховної ОСОБА_4 України від 04 лютого 2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів») по вулиці Затонського, 16 Таращанського району Київської області. Даний житловий будинок з господарським будівлями та спорудами розташований на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,2500 га.

Власником сусіднього житлового будинку, що розташований по вулиці Затонського, 18 в селі Чапаєвка Таращанського району Київської області є позивач ОСОБА_2 Відповідно до наданого позивачем договору купівлі-продажу житлового будинку 03 червня 2008 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою по вул. Затонського, 18 в селі Чапаєвка Таращанського району Київської області (т.1, а.с. 10).

Відповідно до п. 3.1 розділу 3 «Перехід права власності на житловий будинок» вказаного договору, право власності на житловий будинок переходить до покупця з моменту державної реєстрації цього договору. Згідно з копією ОСОБА_6 про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 22250538 від 23 березня 2009 року, ОСОБА_2 23 березня 2009 року після державної реєстрації набув права власності на житловий будинок, що розташований по вулиці Затонського, 18 в селі Чапаєвка Таращанського району Київської області (т. 1, а.с. 11).

Попередній власник даного житлового будинку ОСОБА_5 не реалізувала своє право щодо приватизації присадибної земельної ділянки та не отримала на дану земельну ділянку правовстановлюючий документ - Державний акт про право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, підставою для набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших обєктів загального користування. Статтею ст. 92 ЗК України визначено, що право постійного користування - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Положеннями ст. 120 ЗК України передбачено, що право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Позивач стверджує, що у попереднього власника житлового будинку ОСОБА_5 перебувала у користування присадибна земельна ділянка, тому після купівлі житлового будинку право користування вказаною земельною ділянкою повинно було перейти до нього, однак, відповідно до ч. 2 статті 92 та ст. 120 ЗК України таке право за позивачем не передбачено.

Як вбачається з листа Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області, відповідно до записів в земельно-шнуровій книзі за період 1995-2008 р.р. за особовим рахунком, який був зареєстрований за ОСОБА_5 під житловим будинком (під забудову) рахується земельна ділянка площею 0,07 га. (т. 1., а.с. 59), тому в даному випадку позивач має право через відповідне рішення органу місцевого самоврядування реалізувати своє право на отримання у приватну власність чи в оренду земельну ділянку площею 0,07 га.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, які раніше надавались їм в користування.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України, шо діє з 2002 року, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, що перебуває у його користуванні, звертається до відповідної районної державної адміністрації або відповідної сільської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

У 2013 році ОСОБА_3, як власник житлового будинку звернулася до Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області з письмовою заявою про передачу їй у приватну власність земельних ділянок в с. Чапаєвка по вул. Затонського, 16, загальною площею 0,3904 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1404 га. Для цього нею було надано зокрема, схематичний план земельних ділянок, правовстановлюючий документ на житловий будинок.

22 липня 2013 року рішенням за № 196-42-VІ Чапаєвської сільської Таращанського району Київської області ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність громадян для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства (т. 1, а.с. 58).

13 серпня 2013 року за участю представника Калиновецької (Чапаєвської) сільської ради Таращанського району Київської області ОСОБА_7 та суміжних землекористувачів було проведено відновлення межових знаків та погодження меж земельних ділянок. Дані дії проводилася виключно по межах, які існували до передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки. ОСОБА_2 відмовився брати участь у складанні даного акту.

Враховуючи небажання позивача брати участь у погодженні меж суміжних землекористувачів, 05 березня 2014 року комісією в складі голови постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин і екології ОСОБА_6 та членів комісії ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 було проведено обмір земельної ділянки, яка згодом була передана ОСОБА_3 у власність.

За результатами обміру даної земельної ділянки, яка знаходиться за адресою вул. Затонського, 16 с. Калинове (Чапаєвка) Таращанського району Київської області, було встановлено, що земельна ділянка становить 0,3904 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1404 га. при цьому межові знаки не порушені.

Сесією Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області 05 червня 2014 року відповідно до вимог ЗК України було проведено затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність громадян для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства. На даний час ОСОБА_3 реалізувала своє право на безкоштовну приватизацію земельних ділянок та отримала у власність земельні ділянки в с.Чапаєвка по вул. Затонського, 16, загальною площею 0,3904 га з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1404 га.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 5572/16-41 від 19 серпня 2016 року площа фактичного користування земельними ділянками для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 становить 0,3911 га. Площа фактичного використання не відповідає площі згідно правовстановлюючим документам. Невідповідності описані в дослідницькій частині висновку та відображені в Додатках №№ 1, 2, 3, 4 до висновку, зокрема площа відхилення фактичних меж земельних ділянок (лінія між точками від А до Б зеленого кольору), що належать ОСОБА_3 в бік суміжної земельної ділянки, якою користується ОСОБА_2 згідно кадастрових планів, наявних в проекті землеустрою, виготовленим ПП «Обрій» в 2014 році (Проект землеустрою, арк. 14, 15) та поземельної книги, відкритої відділом Держземагентства у Таращанському районі 30.04.2014 року (Том 2, а.с. 10, 19) від меж згідно наданих координат, становить 0,0048 га, або 48 кв.м, розміри відхилення становлять від 0,11 м до 0,47 м. Площа відхилення позначена контуром з штрихуванням лініями зеленого кольору, розміри відхилення позначені цифрами також зеленого кольору.

Крім того, згідно з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 5572/16-41 від 19.08.2016 року, (питання №2) встановлено, що загальна площа земельної ділянки, яка перебуває фактично у користуванні ОСОБА_2 складає 0,2681 га (т. 2, а.с. 122).

Згідно вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до вимог ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян, і додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За вимогами ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_2 та його представники не надали суду достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги в частині неправомірності прийняття Чапаєвською сільською радою рішення № 233-52-VІ від 05 червня 2014 року, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для безоплатної передачі у власність гр. України ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради Таращанського району та передано їй у власність земельні ділянки в с. Чапаєвка Чапаєвської сільської ради по вул. Затонського, 16 загальною площею 0,3904 га, з них: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га кадастровий номер :01:013:0038, для ведення особистого селянського господарства - 0,1404 га кадастровий номер :01:013:0039.

Позивач не довів, що вказаним рішенням були порушені його права щодо набуття права користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою вул. Затонського, 18 с. Чапаєвка Таращанського району Київської області в порядку, передбаченому ст. 120 ЗК України в редакції яка діяла на момент переходу права власності на житловий будинок з господарською будівлею та спорудою, розташованою за вказаною адресою, в межах та розмірах, якими користувалася попередній власник, площею, як помилково вважає позивач, 0,35 га, оскільки до нього як набувача переходило право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, тобто в тому фактичному розмірі 0,2681 га, який встановлений відповідно з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 5572/16-41 від 19 серпня 2016 року.

Також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували попереднє розташування паркану на межі земельних ділянок, яка визначається посередині криниці між земельними ділянками, що знаходяться по вул. Затонського, 16 та вул. Затонського, 18 в с. Чапаєвка Таращанського району Київської області та докази перенесення відповідачем ОСОБА_3 вказаного паркану в сторону земельної ділянки позивача ОСОБА_2, оскільки сам позивач та його представники не заперечували факту відсутності у нього будь-яких документів, зокрема і акту відведення земельної ділянки, яка перебуває у нього в користуванні, в натурі, на яких були б зображені її межі та конфігурація.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме - зобовязання відповідача ОСОБА_3 перенести межу та паркан відповідно до Додатків №№ 2-4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 5572/16-41. Оскільки площа відхилення фактичних меж земельних ділянок (лінія між точками від А до Б зеленого кольору), що належать ОСОБА_3 в бік суміжної земельної ділянки, якою користується ОСОБА_2 (згідно кадастрових планів, наявних в проекті землеустрою, виготовленим ПП «Обрій» в 2014 році (Проект землеустрою, арк. 14, 15) та поземельної книги, відкритої відділом Держземагентства у Таращанському районі 30.04.2014 року (Том 2, а.с. 10, 19) від меж згідно наданих координат, становить 0,0048 га, або 48 кв.м, розміри відхилення становлять від 0,11 м до 0,47 м.

Твердження апелянта щодо незаконності рішення Чапаєвської сільської ради оцінюються колегією суддів критично, оскільки не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає ,що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 16 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.В. Мережко

Судді О.М. Данілов

ОСОБА_12