Провадження № 2/750/325/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Руденок В. О., сторін, представника позивача адвоката ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

14.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору відчуження автомобіля марки «Черрі Амулет», реєстраційний номер НОМЕР_1, за яким відповідач ОСОБА_3 відчужив вказаний автомобіль своїй матері співвідповідачу ОСОБА_4

В обґрунтування позову зазначила, що спірний автомобіль був придбаний під час шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 і належить їй на праві спільної сумісної власності, проте був відчужений відповідачем без її згоди, що є безумовною підставою для визнання договору відчуження недійсним.

У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні. Додатково просила відшкодувати за рахунок відповідачів понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн 20 коп. та витрат на правову допомогу адвоката в сумі 5000 грн.

Відповідачі позов не визнали і просили відмовити в його задоволенні.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.09.2013 року. Під час шлюбу з позивачем відповідач ОСОБА_3 придбав автомобіль марки «Черрі Амулет», реєстраційний номер НОМЕР_1, який був зареєстрований на його імя. Після розірвання шлюбу, 29.10.2015 року відповідач продав вказаний автомобіль співвідповідачу, без згоди на це позивача (а. с. 8, 17).

Відповідно до частини першої статті 60, частини першої статті 65 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Виходячи з наведених положень Кодексу, спірний автомобіль до відчуження на користь співвідповідача належав позивачу і відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, тому розпорядження цим автомобілем повинно було здійснюватися лише за взаємною згодою його співвласників. Оскільки відповідач розпорядився автомобілем без згоди позивача, укладений відповідачами договір купівлі-продажу формально суперечить вимогам частини першої статті 65 Кодексу.

Водночас, згідно з частиною першою статті 1 та частиною першою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України одним із завдань цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб; особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.12.2016 року, яке набрало законної сили 30.01.2017 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, здійснено реальний поділ майна сторін і, в порядку компенсації вартості спірного автомобіля, позивачеві присуджено стягнення з відповідача вартості його ? частини в сумі 44011 грн 90 коп. У такий спосіб здійснено фактичне поновлення прав позивача на спільне сумісне майно подружжя, яке було порушено відповідачем.

У звязку з цим, починаючи з 30.01.2017 року позивач втратила право вимоги визнання в судовому порядку недійсним договору відчуження автомобіля марки «Черрі Амулет», реєстраційний номер НОМЕР_1, оскільки задоволення цього позову призведене до відновлення права спільної сумісної власності позивача на спірний автомобіль, за який їй вже присуджено грошову компенсацію, що, в свою чергу, призведе до порушення майнових прав відповідача ОСОБА_3

За таких обставин, предявлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев