Справа №592/36/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 22-ц/788/758/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Бойка В. Б.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 червня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») просило суд стягнути на користь банку в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.08.2008 року, а саме 32847,67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.12.2014 року становить 494568,09 грн. - заборгованість по кредиту та процентам, 7636,76 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

Свої вимоги мотивувало тим, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 29.08.2008 року було укладено вищевказаний договір, за умовами якого остання отримала кредит в іноземній валюті в сумі 45000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 28.08.2023 року зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами та зобов'язалася повернути банку кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором. З метою забезпечення вказаного кредитного зобов'язання між позивачем та ОСОБА_3 29.08.2008 року було укладено договір поруки, за умовами якого останній відповідає за вказаним зобов'язанням як солідарний боржник. ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, про яку було повідомлено відповідачів листами від 09.10.2014 року. Проте, в добровільному порядку вимогу банку про сплату кредитної заборгованості відповідачі не виконали, що і стало підставою звернення до суду.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2015 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29.08.2008 року та процентами у розмірі 32847,67 доларів США, що за курсом НБ України станом на 17.06.2015 року становить 727501,62 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 7636,76 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у дольовому порядку сплачений при подачі позову судового збору у розмірі 3654,00 грн., тобто по 1827,00 грн. з кожного.

Не погоджуючись частково з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 через свого представника - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення з нього заборгованості.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд дійшов хибного висновку про наявність підстав про стягнення заборгованості в солідарному порядку, так як порука ОСОБА_3 припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки останній черговий платіж по тілу кредиту був здійснений 27.01.2014 року, при цьому письмова вимога направлена 09.10.2014 року та позов про стягнення заборгованості поданий 06.01.2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але про час та місце його проведення були повідомлені в установленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3, суд першої інстанції виходи з того, що ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, що призвело до виникнення заборгованості за цим договором, у зв'язку із чим на підставі статей 526, 554, 1054 ЦК України боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність за неналежне виконання зобов'язання.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що 29.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 45000,00 доларів США зі сплатою 15,00 % річних на строк до 28.08.2023 року (а.с. 5-11, 28-34).

На забезпечення виконання за цим договором, 29.08.2008 року між вказаним банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №226234 (а.с. 12-14).

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 договору поруки, поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Згідно з пунктом 2.2 договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором банк має право пред'явити свої вимоги до поручителя , які останній зобов'язаний виконати протягом 10-ти робочих днів з дати відправлення йому такої вимоги.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «УкрСиббанк» 09.10.2014 року надіслав позичальнику та поручителю вимогу про погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення та у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення такої вимоги, - сплатити заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі (а.с. 35 - 42).

Вказані вимоги були направленні боржнику та поручителю рекомендованими повідомленнями відповідно до умов договорів споживчого кредиту та поруки, за адресами, що визначені вказаними договорами, як адреси для листування.

У зв'язку з невиконанням вказаних вимог, ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, направивши 31.12.2014 року поштою позовну заяву (а.с. 43).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, у справі, яка переглядається, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором або до погашення поручителем зобов'язань боржника в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору, використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши 09.10.2014 року відповідні письмові вимоги.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, кредитор, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Вказані правові висновки викладенні в постановах Верховного суду України від 21.01.2015 року у справі №6-190цс14 та від 09.09.2015 року у справі №6-933цс15.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3, як солідарного боржника, заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.08.2008 року, оскільки вимогу до боржника та поручителя про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних з ним платежів було направлено банком 09.10.2014 року, а позов пред'явлено 31.12.2014 року, тобто в межах шестимісячного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. В оскаржуваній частині судом ухвалено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому до уваги не приймаються.

Керуючись ст.ст. 303, 304 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді -