АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 689/45/16-ц
Провадження № 22-ц/792/148/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю представників апелянта,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Скаржинецької сільської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Скаржинецької сільської ради про визнання недійсним рішення Скаржинецької сільської ради за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В січні 2016 року Скаржинецька сільська рада, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1, посилалася на те, що за заявою останньої рішенням Скаржинецької сільської ради від 18.07.2014 року їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею біля 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржинці. Рішенням Скаржинецької сільської ради від 03.12.2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано її у власність ОСОБА_1 Проте ОСОБА_1 неправомірно отримала свідоцтво про право власності, оскільки отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою на одну земельну ділянку, а приватизувала іншу земельну ділянку. Крім того, на спірній ділянці розташована артезіанська свердловина, щодо якої сільською радою розпочато процедуру визнання її безхазяйним майном.

З врахуванням збільшених позовних вимог, позивач просив скасувати рішення Скаржинецької сільської ради від 03.12.2014 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки та передачу її у власність ОСОБА_1, скасувати свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку, видане ОСОБА_1, визнати недійсними договори купівлі-продажу цієї земельної ділянки - від 27.0.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та від 18.06.2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16.03.2016 року до участі в справі за цим позовом залучено співвідповідача ОСОБА_2

В лютому 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з зустрічним позовом до Скаржинецької сільської ради про визнання недійсним рішення Скаржинецької сільради №5 від 22.09.2015 року «Про скасування рішення Скаржинецької сільської ради № 2 (п.5) від 18.07.2014 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею біля 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржниці» та про скасування рішення Скаржинецької сільської ради № 2 п.2 від 03.12.2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність ОСОБА_1 площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржниці». В обгрунтування позовних вимог вказували, що на підставі цих рішень, які скасовані Скаржинецькою сільською радою, ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку, тому їх скасування є незаконним.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 09.11.2016 року зустрічний позов задоволено.

Визнано недійсним рішення Скаржинецької сільської ради № 5 від 22.09.2015 року «Про скасування рішень Скаржинецької сільської ради № 2 п.5 від 18.07.2014 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею біля 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржниці» та № 2 п.2 від 03.12.2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність ОСОБА_1 площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржинці».

Первісний позов Скаржинецької сільської ради задоволено частково.

Скасовано рішення Скаржинецької сільської ради № 2 п.2 від 03.12.2014 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржниці, кадастровий номер :04:024:0072, та передачу її у власність ОСОБА_1

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.12.2014 року, видане ОСОБА_1, на земельну ділянку площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржниці Ярмолинецького району, кадастровий номер земельної ділянки :04:024:0072.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду в частині задоволення позову Скаржинецької сільської ради та стягнення з неї судових витрат на користь Скаржинецької сільської ради незаконним і необґрунтованим, просить його в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким в цій частині позову відмовити. На її думку, судом не враховано, що на стадії виготовлення проекту землеустрою межі земельної ділянки погоджувалися з суміжними землевласниками, в тому числі і Скаржинецькою сільською радою в особі її голови ОСОБА_5 Це свідчить про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки був погоджений органом місцевого самоврядування в порядку, встановленому ст. 186 ЗК України.

Крім того, на думку апелянта, Скаржинецька сільська рада не довела, що свердловина належить громаді с. Скаржинці, а не співвласникам колишнього колгоспу, за кошти яких було розпочато буріння свердловини. Судом не враховано, що затверджуючи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1, сільська рада мала інформацію про наявність на цій земельній ділянці недобудованої свердловини. Крім того, при стягненні судових витрат з ОСОБА_1 судом першої інстанції порушено вимоги ст. 88 ЦПК України щодо відшкодування витрат пропорційно задоволеним вимогам.

В засіданні апеляційного суду представники Скаржинецької сільської ради просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, апелянт ОСОБА_1, представник відповідачів за первісним позовом письмовою заявою підтримали апеляційну скаргу та просили її розглянути за їх відсутності.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, згідно з ст.213 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, щорішенням Скаржинецької сільської ради від 18.07.2014 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею біля 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржниці.

Рішенням Скаржинецької сільської ради від 03.12.2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржниці, кадастровий номер :04:024:0072.

На вказаній земельній ділянці знаходиться артезіанська свердловина.

12.12.2014 року право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку (кадастровий номер :04:024:0072) зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку 12.12.2014 року.

Рішенням Скаржинецької сільської ради № 5 від 22.09.2015 року скасовано рішення Скаржинецької сільської ради № 2 п.5 від 18.07.2014 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею біля 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржниці» та рішення Скаржинецької сільської ради № 2 п.2 від 03.12.2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність ОСОБА_1 площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства в с. Скаржниці».

27.05.2015 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_3

ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 18.06.2015 року відчужила цю земельну ділянку ОСОБА_2

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Частково задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спірна земельна ділянка передана у власність ОСОБА_6 з порушенням вимог земельного законодавства.

Так, згідно ст. 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема:

морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними обєктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами;

гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них.

За змістом ст.ст. 1, 5 Водного кодексу України підземні води, їх водоносні горизонти відносяться до переліку водних обєктів.

Згідно представленого паспорта розташована на спірній земельній ділянці артезіанська свердловина зареєстрована в Подільській гідрогеологічній партії 20.02.2017 року за № 2/11547. За даними паспорта глибина свердловини складає 140 м, буріння виконувалося протягом вересня-жовтня 1993 року Львівським СУ-584 треста «Будвод», продуктивність свердловини - 18 куб.м на годину.

Отже, оскільки на території земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_6 знаходиться водний обєкт (водоносний горизонт) та водогосподарська споруда (артезіанська свердловина), ця земельна ділянка відноситься до земель водного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Земельного кодексу України земельні ділянки водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 59 ЗК України громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність виключно замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів).

Отже, чинне земельне законодавство виключає можливість передачі у власність громадянам земельних ділянок, зайнятих іншими водними обєктами та водогосподарськими спорудами.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обовязковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної республіки Крим з органом виконавчої влади Автономної республіки Крим з питань водного господарства (ч. 3 ст. 186-1 Земельного кодексу України).

Тому правильним є висновок суду першої інстанції про недотримання процедури погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за відсутності погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про належне погодження проекту землеустрою.

Безпідставним є також посилання апелянта на недоведеність факту належності свердловини громаді с. Скаржинці.

Так, Скаржинецька сільська рада, подавши 13.06.2011 року оголошення про взяття на облік вказаної артезіанської свердловини в складі інших артезіанських свердловин на території сільської ради як безхазяйного майна, розпочала процедуру набуття цього майна у комунальну власність.

Відтак факт передачі спірної ділянки, зайнятої артсвердловиною, у власність апелянта, порушує право територіальної громади, яку представляє Скаржинецька сільська рада.

В свою чергу матеріали справи не містять даних про те, що цей обєкт увійшов до складу пайового фонду колишнього КСП «Мир» і належить громадянам-співвласникам майнових паїв.

Той факт, що порушення закону при ухваленні оскаржуваного рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 допущено самою ж сільською радою, не є підставою для відмови їй у позові про скасування рішення як незаконного.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах і не спростовують висновків суду по суті спору.

Разом з тим, розподіляючи судові витрати, понесені Скаржинецькою сільською радою, суд першої інстанції припустився помилки.

Так, за змістом ч.1 ст. 88 ЦПК України в разі часткового задоволення позову, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позов Скаржинецької сільської ради задоволено в частині двох вимог немайнового характеру, відтак підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача 1102,40 грн. понесених судових витрат (551,20 грн. х 2).

В звязку з цим рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні, в решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2016 року в частині розподілу понесених Скаржинецькою сільською радою судових витрат, змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Скаржинецької сільської ради 1102,40 грн. понесених судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Суддя: /підпис/

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_7 Провадження № 22-ц/792/148/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 47