Провадження по справі № 4-с/752/64/17
У Х В А Л А

Іменем України

15.02.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Марченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуци Т.В., заінтересована особа Комунальне підприємство «ЖЕО-107 Голосіївського району»,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2016 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуци Т.В., заінтересована особа Комунальне підприємство «ЖЕО-107 Голосіївського району».

В обґрунтування поданої скарги зазначив, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.12.2012 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до Комунального підприємства "ЖЕО-107", треті особи: Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд", ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття. На виконання вказаного рішення суду 16.05.2013 року було видано виконавчі листи та, в подальшому, постановами державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавчі провадження.

У зв'язку із смертю стягувача ОСОБА_3, ухвалою суду від 24.12.2015 року про веденого заміну стягувача з померлого на ОСОБА_1.

Вказує, що в рамках вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Маріуцою Т.В. було винесено:

-постанову про оголошення у розшук транспортних засобів боржника від 25.03.2015 року;

-постанову про зупинення виконавчого провадження від 25.03.2015 року;

-постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.09.2016 року.

Вважає, що постанови державного виконавця від 25.03.2015 року про накладення арешту на транспортні засоби та оголошення їх у розшук було винесено безпідставно, оскільки з відповіді на адвокатський запит Булавинця М.М. наданої КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» вбачається, що на виконання рішення Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» № 270/270 від 09.10.2014 року, КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» передано на баланс Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» наявне нерухоме та рухоме майно, у тому числі і транспортні засоби, на які накладено арешт, разом з тим державним виконавцем не було з'ясовано про передачу розшукуваних транспортних засобів іншому комунальному підприємству та те, що станом на дату винесення оскаржуваних постанов боржник вже не був їх власником, з огляду на рішення Київської міської ради.

Також зазначає, що підлягає скасуванню постанова старшого державного виконавця Маріуци Т.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві, враховуючи, що державним виконавцем не було вжито передбачених чинним законодавством заходів для розшуку майна боржника, зокрема місцезнаходження транспортних засобів, а вжиті заходи мали формальний характер, що підтверджуєтьсярішенням Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270, згідно якого за боржником залишилася уся кредиторська та дебіторська заборгованість, зокрема заборгованість громадян перед боржником за отримані послуги, яка по мірі її стягнення направляється на погашення існуючої заборгованості боржника перед третіми особами, а тому винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 47 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірним.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Булавинець М.М. надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, зазначив, що вимоги скарги підтримує в частині скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, а в решті - просить залишити скаргу без розгляду.

Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого не направив, жодних заперечень проти вимог скарги суду не надав.

КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» в судове засідання свого представника не направив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню в частині вимог, що були підтримані в судовому засіданні представником заявника, з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 16.05.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2/2601/4877/12 про стягнення з КП «ЖЕО-107» на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 175 338,00 грн.

Як встановлено зі змісту скарги, у зв'язку зі смертю стягувача ОСОБА_3, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року проведено заміну стягувача у виконавчому провадженні на ОСОБА_1.

20.09.2016 року старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуцою Т.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Згідно зазначеної постанови старший державний виконавець встановила, що транспортний засобів боржника не розшукано, іншого майна, що підлягає опису та арешту в рахунок погашення заборгованості не виявлено, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, в редакції від 12.06.2016 року, на дату винесення оскаржуваної постанови, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 зазначеного Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2, 5, 8 ст. 52 зазначеного Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 47 зазначеного Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.1 ст. 51 у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.09.2016 року, підставою для її винесення слугувало те, що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 39356044 не було розшукано транспортних засобів боржника КП «ЖЕО-107 Голосіївського району», а також іншого майна, що підлягає опису та арешту в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2/2601/4877/12 від 16.05.2013 року.

Разом з тим, з наданих заявником суду доказів, встановлено, що державним виконавцем не було в повній мірі використано всі заходи для виявлення та звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Так, як вбачається з п. 3 рішення ІІ сесії VII cкликання Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» № 270/270 від 09.10.2014 року Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація -107 Голосіївського району» зобов'язано передати Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» житловий фонд, який був переданий до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та знаходиться у нього на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01.08.2014 року.

Згідно відповіді КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» № 104 від 18.10.2016 року на адвокатський запит представника позивача Булавинця М.М., на виконання вищевказаного рішення Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 року підприємством було передано на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» наявне нерухоме та рухоме майно.

Однак вказане не враховано державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, зі згаданої відповіді на адвокатський запит вбачається, що станом на 18.10.2016 року КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» хоча й припинило надавати мешканцям послуги, однак функціонує для врегулювання питань дебіторської та кредиторської заборгованості, за рахунок коштів, які надходять від споживачів в рахунок погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. У зв'язку з накладенням органами державної виконавчої служби арештів на кошти, які надходять на рахунки підприємства від споживачів в рахунок погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, йдуть на погашення кредиторської заборгованості перед постачальниками послуг, та по іншим виконавчим документам, які перебувають на виконанні у органах державної виконавчої служби.

Вказана відповідь боржника спростовує посилання державного виконавця на неможливість звернення стягнення на кошти боржника, що знаходяться на його рахунках.

Крім того, як вбачається з результатів відстеження поштового направлення за штрихкодовим ідентифікатором: 395, копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, ОСОБА_1, в порушення вимог ч.4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року направлено у строк, що значно перевищує триденний строк визначений Законом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.09.2016 року є передчасною, та такою, що підлягає скасуванню, з одночасним зобов'язанням Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ відновити виконавче провадження № 39356044 з примусового виконання виконавчого листа№2/2601/4877/12, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 16.05.2013 року.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.6, 11, 47, 51, 52 Закону України «Про виконавче провадження» від від 21.04.1999 року, ст.ст.60,386,387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуци Т.В., заінтересована особа Комунальне підприємство «ЖЕО-107 Голосіївського району» - задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуци Т.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.09.2016 року у виконавчому провадженні № 39356044 - неправомірними.

Постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуци Т.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.09.2016 року у виконавчому провадженні № 39356044 - скасувати.

Зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження № 39356044 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2601/4877/12, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 20.09.2016 року про стягнення з КП «ЖЕО-107» на користь ОСОБА_6 боргу у розмірі 175 338, 00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Антонова Н.В.