Справа № 161/1268/17
Провадження № 4-с/161/50/17
У Х В А Л А

07 березня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гриня О.М.

при секретарі Муригіній А.І.

за участю:

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника адвоката ОСОБА_2

головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_3

Зазначає, що на виконанні Другому ВДВС міста Луцька перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №161/17178/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 16513 євро, що станом на 01 жовтня 2013 року згідно курсу НБУ становить 178 249,58 грн. боргу за порушення грошового зобовязання та 1801,54 грн. сплаченого судового збору, а всього на суму 181 955,70 грн.

17 січня 2017 року скаржник письмово повідомила державного виконавця про сплату всієї суми боргу за виконавчим документом і надала усі підтверджуючі документи про сплату заборгованості. Проте, державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження винесена не була. Вважає таку бездіяльність державного виконавця протиправною, оскільки, якщо виконавчим документом визначено стягнути суму боргу в конкретному розмірі, то державний виконавець не може вимагати від боржника будь-якого іншого способу виконання цього документа, аніж сплати визначеної виконавчим документом суми. Надавши документи про сплату заборгованості за виконавчим документом, а також про сплату виконавчого збору, скаржник не отримала від державного виконавця дій, передбачених законом, а саме: винесення постанови про закінчення виконавчого провадження в день настання відповідних обставин.

На підставі вищевикладеного просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Другого ВДВС міста Луцька ОСОБА_3 щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №161/17178/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 16513 євро, що станом на 01 жовтня 2013 року згідно курсу НБУ становить 178 249,58 грн. боргу за порушення грошового зобовязання та 1801,54 грн. сплаченого судового збору, а всього на суму 181 955,70 грн.; зобовязати головного державного виконавця Другого ВДВС міста Луцька ОСОБА_3 при виконанні виконавчого листа № 161/17178/13-ц виданого 24.01.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні скаржник та її представник вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, які зазначені в скарзі, просили скаргу задовольнити, визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Другого ВДВС міста Луцька ОСОБА_3 та зобовязати його вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Головний державний виконавець Другого ВДВС міста Луцька ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 заперечувала, суду пояснила, що дійсно в неї на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №161/17178/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 16513 євро, що станом на 01 жовтня 2013 року згідно курсу НБУ становить 178 249,58 грн. боргу за порушення грошового зобовязання та 1801,54 грн. сплаченого судового збору, а всього на суму 181 955,70 грн. 17 січня 2017 року скаржник надала письмові підтвердження про сплату суми боргу, яка зазначена у виконавчому документі в гривневому еквіваленті. Однак, на її думку, підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відсутні, оскільки ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року розяснено резолютивну частину рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.12.2013 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та встановлено, що валютою стягнення основної суми боргу є валюта євро, яка на день погашення основної суми боргу в розмірі 16513 євро, боржником ОСОБА_4 може бути здійснено в національній валюті згідно офіційного курсу НБУ.

Головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення,з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження» надає гарантії прав фізичним і юридичним особам у виконавчому провадженні. Так, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Судом встановлено, що 03.12.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 16513 євро, що станом на 01 жовтня 2013 року згідно курсу Національного банку України становило 178249 грн. 58 коп. боргу, 1904 грн. 58 коп. за порушення грошового зобов'язання та 1801 грн. 54 коп. сплаченого судового збору, а всього на загальну суму 181955 грн. 70 коп.

24 січня 2014 року Луцьким міськрайонний судом Волинської області видано виконавчий лист № 161/17187/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 грошових коштів на загальну суму 181955,70 грн.

По даному виконавчому листу державним виконавцем 24.02.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання.

При огляді матеріалів виконавчого провадження №42229106, судом встановлено, що 02 грудня 2015 року ОСОБА_4 змінила своє прізвище на ОСОБА_1, що підтверджується відповіддю № 1354/02-2.06-16 від 05.04.2016 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції.

Заявою від 17 січня 2017 року ОСОБА_1 повідомила державного виконавця про те, що нею сплачено сума боргу згідно виконавчого листа №161/17187/13-ц та виконавчий збір та просила в звязку з цим закрити виконавче провадження ВП №42229106.

Судом встановлено, що згідно квитанції №0.0.656573879.1 від 21 листопада 2016 року ОСОБА_4 сплатила 14851,48 грн. на погашення боргу за виконавчим провадженням ВП №42229106

Згідно квитанції №17037472 від 17 січня 2017 року ОСОБА_1 сплачено суму 167104,00 грн. на погашення боргу згідно виконавчого листа №161/17187/13-ц, виданого 24 січня 2014 року, ВП №42229106.

Крім того, відповідно до квитанції №17037629 від 17 січня 2017 року ОСОБА_1 відшкодовано 16560, 00 грн. виконавчих витрат ВП №42229106.

У відповідності до ч. 1 п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року надано розяснення резолютивної частини рішення Луцького міськрайонного суду від 03 грудня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, відповідно до якого резолютивну частину вказаного рішення слід розуміти таким чином, що валютою стягнення основної суми боргу є валюта євро, яка на день погашення основної суми боргу в розмірі 16513 євро, боржником ОСОБА_4 може бути здійснено в національній валюті згідно офіційного курсу НБУ.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим, ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст. 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Така правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 01 березня 2017 року в справі №6-284 цс17.

З огляду на наведене, доводи скаржника, про те, що сума її боргу за виконавчим провадження №42229106, становить 181 955,70 грн. не відповідає дійсності, оскільки рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області визначено суму боргу в розмірі 16513 євро, а тому боржнику слід сплатити дану суму боргу, визначену в гривнях за офіційним курсом НБУ встановленим на день платежу.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, в межах заявлених скаржником вимог, суд не вбачає протиправної бездіяльності головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_3 з примусового виконання виконавчого листа №161/17178/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 16513 євро боргу.

Керуючись ст. 61, п. 1 ч. 1 ст. 208, ч. 3 ст. 209, 221, 222, 360-7, 383-388 ЦПК України, ст. 533 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_3 щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 161/17178/13-ц виданого 24.01.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 16 513 євро, що станом на 01 жовтня 2013 року згідно курсу НБУ становить 178 249,58 грн. боргу 1 904,58 грн. за порушення грошового зобовязання та 1801,54 грн. сплаченого судового збору, всього на суму 181 955,70 грн. Зобовязання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_3 при виконанні виконавчого листа № 161/17178/13-ц виданого 24.01.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», заінтересована особа ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.