Справа № 755/4945/17
"12" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Вимоги мотивує тим, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 буда надана для проживання йому та його матері ОСОБА_4 на підставі ордеру № 085078 серії Б на вселення від 09.10.1981 року виданого виконкомом Дніпровської районної ради народних депутатів м. Києва. У 1992 році він одружився з ОСОБА_2, яку у зв'язку із одруженням було зареєстровано у квартирі. В 1994 році у них народився син ОСОБА_3, який також був зареєстрований у спірній квартирі.
У 2002 році відповідачка ОСОБА_2 із сином ОСОБА_3 забрали свої речі та виїхали до родичів у Російську Федерацію.
З того часу майже п'ятнадцять років відповідачі постійно проживають у Російській Федерації та наміру повертатися не мають.
Позивач також зазначає, що 27.12.2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було розірвано.
Після смерті матері у 2016 році виникла необхідність переоформити особисті рахунки з матері на нього для сплати комунальних послуг. Звернувшись до ЖРЕО з питанням переоформлення особистих рахунків на його ім'я, ним було отримано відмову, мотивовану необхідністю присутності всіх зареєстрованих осіб за даною адресою.
Позивач вказує, що комунальними організаціями, що надають комунальні послуги у рахунках вказуються три особи, як мешканці квартири, відповідно нараховуючи грошові кошти до сплати.
Він не в змозі сплачувати комунальні платежі за відповідачів, оскільки не має можливості сплачувати додаткові кошти, намагаючись заощаджувати.
В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та викладені у заяві обставини, просив задовольнити позов.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.10.1981 року Виконавчим комітетом Дніпровської районної ради народних депутатів м. Києва на ім'я ОСОБА_5 на сім'ю із 2 осіб, а саме: її та сина ОСОБА_1, видано ордер № 085078 серії Б на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7 - 7 зв.).
Як убачається із довідки по формі № 3 виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Дніпровського району м. Києва від 26.10.2016 р. № 1255, у вищевказаній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані сторони по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, квартира неприватизована (а.с. 9).
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.12.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 16-16 зв.).

За повідомленням позивача відповідачі майже п'ятнадцять років проживають у Російській Федерації, наміру повертатися вони не мають, виселилися з квартири добровільно, після виселення востаннє відповідачка ОСОБА_2 приїздила у спірне житло у грудні 2014 року, де тимчасово перебувала у період її відпустки, відповідач ОСОБА_3 тимчасово з'являвся орієнтовно у 2010-2011 роках, квартирою відповідачі не цікавляться, їх майна у спірному житловому приміщенні не має, майнових витрат по утриманню житла не несуть, оплату житлово-комунальних послуг здійснює він самостійно та через реєстрацію відповідачів має сплачувати більшу суму за житлово-комунальні послуги, чим порушуються його майнові права.

Факт не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні підтверджено актом, що підписаний сусідами позивача, посвідчений начальником ЖЕД-408, у якому зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за адресою АДРЕСА_1 з 2009 року (а.с. 8).

Позивачем також надано суду нотаріально посвідчені заяви відповідачів від 23.03.2017 року адресовані за місцем вимоги з проханням зняти їх з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12, 13).

Отже, судом встановлено, що відповідачі у спірній квартирі постійно не проживають з 2009 року по даний час, їх майно там не знаходиться, спірним житлом не цікавляться, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрати по утриманню житла відповідачі не несуть, перешкод їм у користуванні жилим приміщенням не чинилось, залишили житло добровільно та по даний час ним не цікавляться, наміру вселитися та проживати у квартирі не виявляють.

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином суд встановив, що відповідачі постійно не проживають у АДРЕСА_1 без поважних причин більше шести місяців.

За викладених обставин позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі по 640 грн. з кожного з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 640 (шістсот сорок) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя