Справа № 456/3411/16-ц
Провадження № 2/456/547/2017
РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 24 жовтня 1996 року у Ланівській сільській раді Стрийського району, Львівської області, запис №7. Після розірвання шлюбу залишити прізвище Мирун.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 24 жовтня 1996 року вона разом з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в Ланівській сільській раді Стрийського району, Львівської області, запис №7. Від даного шлюбу в них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . У них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Вона втратила до відповідача почуття поваги та кохання. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена була звернутись до суду із даним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, однак в судовому засіданні 24.02.2017р. виступав проти розірвання шлюбу та бажав зберегти сімю.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 24 жовтня 1996 року, який зареєстровано в Ланівській сільській раді Стрийського району, Львівської області про що складено відповідний запис №7 та видано свідоцтво про одруження І-СГ №320106.

Судом встановлено, що від шлюбу в них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вже є повнолітньою.

Сімя позивачки та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально. З 2014 року шлюбні відносини між ними припинилися остаточно.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що з врахуванням того що судом сторонам надавався строк для примирення, після якого позивачка не змінила свого відношення до шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивачки, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст., ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований 24 жовтня 1996 року в Ланівській сільській раді Стрийського району, Львівської області, запис №7, залишивши жінці після розірвання шлюбу прізвище Мирун.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий-суддя ОСОБА_4