Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/3489/16 Головуючий у 1 інстанції: Мінасов В.В.
Провадження № 22-ц /778/332/17 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого судді: Маловічко С.В., суддів Кримської О.М., Кочеткової І.В.

при секретарі Зубковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 червня 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № ZPXRRX47370307 від 09.08.2008р., відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 921 гривні 25 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту складає між нею та банком договір.

У відповідності до п. 5.3. Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Протягом строку дії договору відповідач постійно порушувала його умови, кредит та проценти за користування кредитом сплачувала не в строк і не повністю. Оскільки відповідач допустила однобічну відмову від виконання зобов'язань, чим істотно порушила умови кредитної угоди, то станом на 31.03.2016 року відповідно до умов кредитного договору № ZPXRRX47370307 від 09.08.2008р. їй була нарахована неустойка в загальному розмірі 21 863, 59 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № ZPXRRX47370307 від 09.08.2008р. станом на 31.03.2016р. в загальному розмірі 21 863,59 грн., з них: пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 20 346,28 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1 017,31 грн., а також судовий збір в сумі1 378 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 31 жовтня 2016 року заяву

ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Сторони, будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи при відкладенні справи 16.02.2017р., про що в матеріалах справи маються підписи представників про отримання судових повісток, до судового засідання 02 березня 2017р. не з»явились.

Від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» клопотань про відкладення розгляду справи або заяв про причини неявки до апеляційного суду не надходило.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Мухіної Л.С. надійшло клопотання про відкладення справи у зв»язку з зайнятістю в кримінальному процесі у Комунарському районному суді м. Запоріжжя, але від самої ОСОБА_2 відповідного клопотання не надійшло.

За вказаних обставин, колегія розглянула справу у відсутності сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2008р. між Публічним акціонерним товариством КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ZPXRRX47370307, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 1921,25 грн. на придбання товару зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців, з 09.08.2008р. по 08.08.2009р. включно. Погашення заборгованості здійснюється з 25.08.2008р. щомісячними платежами у сумі 227,14 грн., які сплачуються з 25 по 30 число кожного місяця.

Відповідно до пункту 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), якими визначаються умови кредитного договору між сторонами у справі, передбачена відповідальність позичальника у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, яка визначена як пеня у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 грн.

У відповідності до п. 5.3. вказаних Умов, при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Оскільки позичальник допустила порушення умов кредитного договору, тривалий час не сплачуючи кредит, їй була нарахована у відповідності до п. 5.1 пеня, яка станом на 31.03.2016р. визначена банком у сумі 20 346,28 грн., а також згідно з п. 5.3 Умов нараховані штрафи: фіксована частина - 500 грн., та процентна складова - 1 017,31 грн., які банк просив в позові стягнути з відповідача на свою користь.

Задовольняючи позов банку шляхом ухвалення заочного рішення, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості і доведеності його позовних вимог.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2016р. було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Переглядаючи заочне рішення за заявою відповідача, суд не зважив на її доводи про існування рішення суду, яке набрало законної сили, яким вирішено спір між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем з приводу стягнення тієї ж самої суми неустойки за тим же самим кредитним договором.

З ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2016р., постановленої за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, слідує, що суду була надана копія іншого рішення, яким, на думку відповідача, вже був вирішений той же самий спір. Проте суд не взяв до уваги це рішення, пославшись на те, що його копію не було завірено належним чином.

До апеляційної скарги ОСОБА_2 додала належним чином завірену копію рішення

Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2014р., яке набрало законної сили 25 квітня 2014р. ( а.с. 79-80).

З цього рішення вбачається, що в 2014р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 щодо стягнення з неї неустойки за кредитним договором № ZPXRRX47370307 від 09.08.2008р., тобто за цим же самим договором, що і у цій справі.

З вказаного рішення вбачається, що банком нарахована відповідачу пеня станом на 26

листопада 2013р. у сумі 20 346,28 грн. та штрафи на цю ж дату у сумі 500 грн. - фіксована частина, 1 017,312 грн. - процентна складова. Тобто та ж сама неустойка, що і у цій справі.

Проаналізувавши наданий банком розрахунок, колегія встановила, що відповідачу у зв»язку з неналежним здійсненням щомісячних платежів з 25.11.2008р. почала нараховуватись пеня, яка наростаючим підсумком станом на 29.08.2011р. склала 20 588,15 грн. та її нарахування з цієї дати було зупинено у зв»язку з повним погашенням відповідачем всієї заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії. 25.11.2011р. ОСОБА_2 здійснила останній платіж у розмірі 220 грн., який було спрямовано на погашення пені, розмір якої зменшився до 20 368,15 грн. та з цього часу залишився незмінним у такій сумі.

Банк в 2014р. звернувся до суду з позовом про стягнення цієї пені станом на 26.11.2013р. в сумі 20 346,28 грн., а 04.05.2016р. звернувся повторно з позовом про стягнення пені за цим же договором у сумі 20 346,28 грн. станом на 31.03.2016р. Тобто з розрахунку слідує, що це одна і та ж сума пені, нарахована станом на 25.11.2011р., оскільки подальше її нарахування вже не здійснювалось за відсутності заборгованості по кредиту. А також як в одній, так і в іншій справі були нараховані штрафи у відповідності до п. 5.3 Умов за одне й те ж порушення, на одну і ту ж суму позову та у однаковій сумі.

Таким чином, у справі, яка знайшла своє вирішення 14 квітня 2014р., вже був вирішений спір між тими ж сторонами за тим ж самим кредитним договором ZPXRRX47370307 від 09.08.2008р. та щодо тієї ж суми неустойки.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ч. 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зважаючи на зазначені обставини та вимоги наведених норм процесуального права, колегія визнає апеляційну скаргу обґрунтованою, оскільки дійсно вказаний спір між сторонами вже був вирішений рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2014р., яке набрало законної сили 25.04.2014р., а відтак оскаржуване апелянтом рішення підлягає скасуванню із закриття провадження у справі за цим позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення неустойки в сумі 21 863,59 грн.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України колегія вирішує питання про розподіл судових витрат, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у зв»язку із задоволенням її апеляційної скарги у повному обсягу. Так, відповідачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення в сумі 275,60 грн. ( а.с. 44), сплачено судовий збір при подачі апеляційної скарги на заочне рішення - 606,32 грн. ( а.с. 75) та доплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на виконання ухвали апеляційного суду про усунення недоліків в сумі 909,48 грн. ( а.с. 89), а всього 1 791,40 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 310, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 червня 2016 року у цій справі скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за договором № ZPXRRX47370307 від 09.08.2008р. в сумі 21 863,59 грн.

Стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1 791 ( одна тисяча сімсот дев»яносто одна) гривні 40 копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: