Справа № 629/4238/15-ц
Номер провадження 2/629/19/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шевцова О.А.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України», директора Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_3, завідувача Лозівської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_4, третя особа лікар з гігієни харчування Лозівської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_5, про визнання дій неправомірними та незаконними, визнання недійсним, не чинним та скасування наказу про прийняття на роботу, зобовязання прийняти на роботу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, дискримінацію та упереджене ставлення,
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, в обґрунтування якої зазначила, що їй стало відомо, що в Лозівській міжрайонній філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» з 01.07.2015 року звільняється вакансія лікаря з гігієни харчування. 26 червня 2015 року, позивач надіслала факсимільним звязком на адресу Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» (далі ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ») заяву про прийом на роботу до Лозівської міжрайонної філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» (далі Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ»), в якій просила прийняти її на роботу після звільнення лікаря з гігієни харчування Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» ОСОБА_6, повідомила про свої кваліфікаційні вимоги та соціальні гарантії, про статус одинокої матері, яка виховує двох дітей до чотирнадцяти років та дитину інваліда. В цей же день позивач направила на адресу ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» заяву про прийом на роботу, разом з документами, що підтверджують її кваліфікацію, трудовий стаж за фахом та соціальні пільги, який отримано ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» 30.06.2015 року.
01 липня 2015 року позивач особисто прибула до ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», щоб укласти трудовий договір, але до керівництва установи та до відділу кадрів позивача не пропустили.
21 липня 2015 року, позивач отримала лист від 08.07.2015 року № 2.0/5126 «Про розгляд заяви» за підписом директора ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» ОСОБА_3, яким її повідомили, що вакантних посад, що відповідають її кваліфікаційним вимогам в Лозівській міжрайонній філії ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» не має.
З липня 2015 року, з порушенням порядку прийому на роботу, за спеціалізацією «Гігієна харчування» на роботу до Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» прийняли ОСОБА_5. Позивач зазначає, що ОСОБА_5 прийнято на дану посаду з підстав упередженого ставлення до позивача з боку керівника Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» ОСОБА_4, який не хотів, щоб позивач працювала під його керівництвом, про що він повідомив адміністрацію ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ».
Позивач вказує на те, що вона має соціальну перевагу перед ОСОБА_5 у працевлаштуванні, посилаючись на приписи Конституції України, ст.ст. 22, 184 КЗпП України, а також на те, що вона зі своїми кваліфікаційними характеристиками та стажем роботи може працювати на будь-якій посаді Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ».
Згідно уточнених позовних вимог, позивач просить суд визнати незаконними та протиправними дії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» (далі ДУ «ХОЛЦ МОЗ України»):
- щодо порушення порядку прийняття на роботу ОСОБА_5 з 01.07.2015 року на посаду лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» в порядку переведення з Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області;
- щодо необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу позивачу як одинокій багатодітній матері;
- щодо незаконної, необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу позивачу як громадянину України, працівнику, лікарю-фахівцю з відповідними освітньо-кваліфікаційними характеристиками;
- щодо не розгляду заяви позивача про прийом на роботу від 26.06.2015 року на посаду лікаря з гігієни харчування Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ»;
- щодо не розгляду кандидатури позивача як фахівця з відповідними освітньо-кваліфікаційними характеристиками на зайняття посади лікаря з гігієни харчування;
- щодо не розгляду працевлаштування позивача на посаду лікаря з гігієни харчування Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» з 01.07.2015 року;
- щодо дискримінації позивача як громадянина України, працівника, лікаря-фахівця з відповідними освітньо-кваліфікаційними характеристиками;
- щодо утиску та такої поведінки, що створює напружену, ворожу, образливу, зневажливу атмосферу щодо позивача;
- щодо упередженого ставлення до позивача як до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами (інвалід);
- щодо упередженого ставлення до позивача як до громадянина України, працівника, лікаря-фахівця з відповідними освітньо-кваліфікаційними характеристиками;
- щодо сприяння працевлаштуванню ОСОБА_5 з 01.07.2015 року на посаду лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ»;
- щодо надання переваги у працевлаштуванні ОСОБА_5 з 01.07.2015 року на посаду лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ».
Також позивач просить суд визнати неправомірними та незаконними дії директора ДУ «ХОЛЦ МОЗ України» ОСОБА_3:
- щодо надання переваги у працевлаштуванні ОСОБА_5 з 01.07.2015 року на посаду лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ»;
- щодо незаконної, необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу позивачу як одинокій багатодітній матері, дискримінації, утиску, упередженому ставленні до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами (інвалід);
- щодо незаконної, необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу позивачу як громадянину України, працівнику, лікарю-фахівцю з відповідними освітньо-кваліфікаційними характеристиками, дискримінації, утиску, упередженому ставленні до позивача як громадянину України, працівнику, лікарю-фахівцю з відповідними освітньо-кваліфікаційними характеристиками.
Крім цього, позивач просить суд визнати неправомірними та незаконними дії завідувача Лозівської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_4:
- щодо сприяння у працевлаштуванні ОСОБА_5 з 01.07.2015 року на посаду лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ»;
- щодо пособництва у дискримінації, утиску, упередженому ставленні до позивача як до одинокої багатодітної матері, на утриманні якої двоє дітей до чотирнадцяти років та дитина з особливими потребами (інвалід);
- щодо дискримінації, утиску, упередженому ставленні до позивача як громадянина України, працівника, лікаря-фахівця з відповідними освітньо-кваліфікаційними характеристиками.
Позивач також просить суд визнати незаконним, недійсним, нечинним наказ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» № 350-о від 30.06.2014 року «Про прийняття на роботу» ОСОБА_5 з 01 липня 2015 року на посаду лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» в порядку переведення з Головного Управління Держсанепідслужби у Харківській області; зобовязати відповідача скасувати наказ № 350-о від 30.06.2014 року «Про прийняття на роботу» ОСОБА_5 з 01 липня 2015 року на посаду лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» в порядку переведення з Головного Управління Держсанепідслужби у Харківській області; зобовязати відповідача прийняти на роботу позивача на посаду лікаря з гігієни харчування Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ МОЗ України» згідно її заяви від 26.06.2015 року; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.07.2015 року по день винесення рішення суду за цим позовом, виходячи з офіційного посадового окладу та розрахунків наданих відповідачем; зобовязати відповідачів відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 200 000 грн та стягнути з відповідачів судовий збір.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові. Допитана як свідок суду повідомила,що в червні 2015 року вона відправила факсом заяву про працевлаштування до ДУ «ХОЛЦ МОЗ України». 01.07.2015 року ОСОБА_2 приїхала до ДУ «ХОЛЦ МОЗ України»для того щоб особисто віддати документи до відділу кадрів, проте її не пропустили на вахті. До 01.07.2015 року ОСОБА_2 не перебувала на особистому прийомі у ОСОБА_3 щодо вирішення питання про працевлаштування. Починаючи з 26.06.2015 року та по теперішній час вона 12 чи 13 разів зверталася до Державної установи з приводу працевлаштування, проте їй постійно відмовляли посилаючись на те, що вакантних місць за фахом не має.
Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила наступне, що 30.06.2015 року на адресу центру надійшла заява позивача ОСОБА_2 від 26.06.2015 року з проханням прийняти її на роботу лікарем з гігієни харчування Лозівської міжрайонної філії центру на вакантне місце після звільнення з посади лікаря з гігієни харчування ОСОБА_6 08.07.2015 року позивачу було надано відповідь на заяву про відсутність вакантних посад, що відповідають кваліфікаційним вимогам позивача. 30.06.2015 року ОСОБА_6 було звільнено за згодою сторін та в цей же день було винесено наказ про призначення з 01.07.2015 року ОСОБА_5 на посаду лікаря з гігієни харчування.
Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив наступне, що 22.06.2015 року ОСОБА_6 подав заяву про звільнення. ОСОБА_2 до нього з приводу працевлаштування не зверталася особисто. Він погоджував переведення ОСОБА_5 на посаду, з якої звільнився ОСОБА_6
Третя особа ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила наступне, що 25.06.2015 року вона написала заяву про працевлаштування до Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» в порядку переведення з Головного Управління Держсанепідслужби у Харківській області. 30 червня 2015 року, вона була призначена до Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» в порядку переведення. Також суду повідомила, що 25.06.2015 року вона перебувала у Головному Управлінні Держсанепідслужби у Харківській області у службових цілях, а також написала відповідні заяви про переведення її до Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», при цьому посвідчення про відрядження їй не видавалося у звязку з браком фінансування в установі.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила наступне, що вона працювала на
посаді начальника Лозівського міжрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області. Вирішення питань щодо прийняття на роботу та звільнення з посади не входило до посадових обовязків ОСОБА_8 У 2014 році було зменшено фінансування управління на 70%, тому ОСОБА_8 було запропоновано фахівцям займатися пошуком нової роботи. ОСОБА_5 дізналася про те, що ОСОБА_6 звільняється з посади та вирішила перейти до Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ». Переведення ОСОБА_5 до іншої організації було погоджене ОСОБА_8 25.06.2015 року.
Суд, допитавши позивача ОСОБА_2, вислухавши пояснення представника відповідачів ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5, допитавши свідка ОСОБА_8, дослідивши докази, надані сторонами в обгрунтування своїх вимог та заперечень, приходить до наступних висновків.
Статтею 28 ЦПК України встановлено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні та юридичні особи.
Статтею 29 ЦПК України визначено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття та юридичні особи.
Відповідно до ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Вищевказані положення ЦПК України вказують на те, що позивачем та відповідачем у цивільному судочинстві може бути тільки фізична особа або юридична особа. Посадові особи юридичної особи не наділені цивільною процесуальною правоздатністю та дієздатністю, у звязку із чим директор ДУ «ХОЛЦ МОЗ України» ОСОБА_3 та завідувач Лозівської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_4 не можуть бути відповідачами у цивільному судочинстві, а позовні вимоги предявлені позивачем до них не підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 22.06.2015 року лікар з гігієни харчування відділення організації санітарно-гагієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» ОСОБА_6 подав заяву про звільнення його з займаної посади за погодженням сторін 30.06.2015 року (т. 1 а.с. 144).
25 червня 2015 року ОСОБА_5 подано заяву до Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області про звільнення її з займаної посади заступника начальника відділу санітарного нагляду Лозівського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області 30.06.2015 року, в порядку переведення до ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» (т. 1 а.с. 148). На заяві міститься підпис директора ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» ОСОБА_3 від 25.06.2015 року, про згоду на переведення ОСОБА_5 В цей же день, ОСОБА_5 написала заяву до ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» з проханням прийняти її на посаду лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», в порядку переведення з Головного управління Держсаепідслужби у Харківській області, з 01.07.2015 року.
Наказом Головного Управління Держсанепідслужби у Харківській області від 26.06.2015 року № 248-о (т. 2, а.с. 137) ОСОБА_5 звільнено з посади заступника начальника відділу санітарного нагляду Лозівського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області 30.06.2015 року, у порядку переведення до ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України.
26.06.2015 року позивач направила до ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» факсимільним звязком заяву про прийняття її на роботу лікарем з гігієни харчування Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ МОЗ України» після звільнення лікаря з гігієни харчування ОСОБА_6 В заяві повідомлено про періоди навчання та роботи позивача, а також про те, що вона є одинокою багатодітною матірю трьох дітей, двоє з яких малолітні, а один інвалід 2 групи з дитинства (т. 1 а.с. 4). В цей же день, позивачем поштовим звязком направлено заяву аналогічного змісту з переліком додатків, яка отримана ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» 30.06.2015 року (т. 1 а.с. 5).
Наказом від 30.06.2015 року № 345-о (т. 1 а.с. 143), ОСОБА_6, лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гагієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ
ДСЕСУ», звільнено з займаної посади 30.06.2016 року за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). В цей же день, згідно наказу № 350-о, в якому допущено помилку та датовано 30.06.2014 року, з 01.07.2015 року прийнято на роботу ОСОБА_5 на посаду лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гагієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» в порядку переведення з Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області. Про те, що у наказі № 350-о допущено помилку в частині року його видання, суд приходить до висновку з того, що наказ завізований 30.06.2015 року інспектором з кадрів та юрисконсультом, а також, що інструктаж з ОСОБА_5 проведено саме 01.07.2015 року. Крім цього, витяг з книги реєстрації наказів по кадрам підтверджує реєстрацію наказів про звільнення ОСОБА_6 та прийняття на роботу ОСОБА_5 саме 30.06.2015 року (т. 3 а.с. 195-196).
Листом ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» від 08.07.2015 року № 2.0/5126 (т. 1 а.с. 147) позивачу повідомлено на її заяву від 26.06.2015 року, що на теперішній час вакантних посад, що відповідають її кваліфікаційним вимогам в Лозівській МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» не має.
Під час судового розгляду судом досліджено табелі обліку робочого часу директора ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» ОСОБА_3 за період з 01.06.2015 року по 27.02.2016 року та тарифікаційні списки працівників ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» станом на 01.01.2015 року, 01.09.2015 року, 01.12.2015 року та 01.01.2016 року (т. 2 а.с. 144- 247), які підтверджують відсутність вакантних лікарських посад в Лозівській МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ».
Наказом ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» від 10.06.2014 року № 54 (т. 3 а.с. 14-16) затверджено графік особистого прийому громадян керівництвом ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», завідувачами філій та відділень лабораторних досліджень в районах та містах, відповідно до якого ОСОБА_3 здійснює особистий прийом громадян щопятниці з 11 години до 13 години.
Відповідно витягу з протоколу оперативної наради від 06.03.2015 року, правил влаштування і безпеки роботи в лабораторіях мікробіологічного профілю, свідоцтв про атестацію та дозволів на роботу із збудниками ІІ, ІІІ-ІV груп патогенності (т. 3 а.с. 21-28), підтверджується факт та підстави вжиття ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» заходів введення та посилення пропускного режиму.
Статутом ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 3 а.с. 77-93) підтверджується, що протягом розгляду цивільної справи змінено назву Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» на Державну установу «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України».
Під час судового розгляду відтворено аудіофайли, надані відповідачем на електронному носії, досліджені фотокопії пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (т. 3 а.с. 166). Зі змісту розмов, які записані на електронному носії, а також пояснень, підтверджуються доводи позивача щодо відмови їй у пропуску на територію ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» 01.07.2016 року.
Відповідно до статуту ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», контракту № 25 від 05.06.2013 року, додаткової угоди № 1 до контакту № 25 від 05.06.2013 року (т. 3 а.с. 174-182), підтверджується факт прийняття ОСОБА_3 на роботу за контрактом на посаду директора ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», а також її повноваження, серед яких повноваження призначення на посаду та звільнення з посад працівників, в порядку передбаченому законодавством України та контрактом, забезпечення раціонального добору та розстановки кадрів, видання наказів, розпоряджень.
Згідно п.п. 6, 8 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», затверджених 25.06.2013 року (т. 3 а.с. 183-184), працівники реалізують право на працю шляхом укладання трудового договору, який оформлюється наказом директора про зарахування працівника на роботу.
Під час судового розгляду також досліджені посадова інструкція завідувача філії ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» (т. 3 а.с. 185-186), який надає пропозиції щодо раціонального добору та розстановки кадрів філії, пропонує кандидатури на призначення та звільнення з посад працівників філії.
Також під час судового розгляду досліджені посадова інструкція лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», а також документи, які посвідчують кваліфікацію ОСОБА_5 (т. 3, а.с. 187-194).
Відповідно до листів про розгляд запиту на інформацію (т. 3 а.с. 234-237) на адресу позивача надано відомості про облік робочого часу працівників Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, відповідно до якого ОСОБА_5 в період з 22.06.2015 року по 30.06.2015 року виконувала години роботи, передбачені колдоговором.
Згідно листування між позивачем та ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» (т. 3 а.с. 241 - 258), позивач, з 03.03.2016 року по 12.10.2016 року, неодноразово зверталася до відповідача щодо прийняття її на роботу до Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», але отримувала відповіді про відсутність вакансій.
Вирішуючи позовні вимоги, суд враховує, що відповідно до ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладанні трудового договору громадянин зобовязаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту, про стан здоровя та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.
Статтею 22 КЗпП України передбачено, що забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.
Статтею 184 КЗпП України встановлено, що забороняється відмовляти жінкам у прийнятті на роботу і знижувати їм заробітну плату з мотивів, пов'язаних з вагітністю або наявністю дітей віком до трьох років, а одиноким матерям - за наявністю дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда. При відмові у прийнятті на роботу зазначеним категоріям жінок власник або уповноважений ним орган зобов'язані повідомляти їм причини відмови у письмовій формі.
Чинне трудове законодавство, а також нормативні акти ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» не містить певних вимог до змісту заяви про прийняття на роботу та певних критеріїв, за якими роботодавець має обовязок прийняти на роботу ту чи іншу особу. Стаття 22 та 184 КЗпП України забороняє необґрунтовану відмову у прийнятті на роботу одиноким матерям, але дані положення не встановлюють обовязку роботодавця у прийнятті на роботу вказаних осіб. Крім цього, вказані положення КЗпП України, забороняють саме необґрунтовану відмову у прийнятті на роботу вказаних категорій осіб, або відмову з мотивів пов'язаних з вагітністю або наявністю дітей віком до трьох років, а одиноким матерям - за наявністю дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда. Тобто, відмова у прийнятті на роботу вказаним категоріям працівників законодавством передбачена, але повинна бути належним чином обґрунтована письмово та причина такої відмови не може обґрунтовуватися наявністю дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звернулися із заявами про прийняття їх на посаду лікаря з гігієни харчування відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ». При цьому, ОСОБА_5 звернулася 25.06.2015 року до Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області з проханням звільнити її в порядку переведення до ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», а також 25.06.2015 року звернулася до ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» про прийняття на роботу в порядку переведення та просила прийняти її на роботу в порядку переведення з Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області. В цей же день, ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» надало згоду на прийняття працівника в порядку переведення, про що свідчить відповідний підпис директора ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ». Суд вважає, що у даному випадку, відбулося погодження між керівниками установ переведення працівника з однієї установи до іншої, у звязку із чим, на підставі ст. 24 ч. 4 КЗпП України, ДУ
«ХОЛЦ ДСЕСУ» не мало права відмовити ОСОБА_5 в укладенні трудового договору.
Суд не приймає до уваги доводи позивача, про те, що для припинення трудового договору в порядку переведення, необхідно направити лист-запит підприємству, на якому працює працівник, а також отримати згоду підприємства на якому працює працівник, оскільки дані вимоги чинним трудовим законодавством не встановлені, що виключає обовязковість таких дій.
Доводи позивача про те, що ОСОБА_8 не наділена повноваженнями ставити на заяві працівника візу «не заперечую» та свій підпис, суд не приймає до уваги, оскільки вони не впливають на законність прийняття на роботу працівника.
Під час судового розгляду встановлено, що начальник Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області ОСОБА_10 з 01.06.2015 року по 17.07.2015 року була тимчасово непрацездатною, а також те, що її заступник перебувала у відрядженні з 24.06.2-015 року по 25.06.2015 року, але дані обставини не спростовують факт звернення з відповідними заявами ОСОБА_5 до інших посадових осіб Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, які уповноважені на прийняття кореспонденції.
Твердження позивача про те, що ОСОБА_5 не могла бути в місті Харкові 25.06.2015 року, бо працювала згідно в місті Лозова, судом також не приймаються до уваги, оскільки у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що перебувала в місті Харкові у службових цілях в Головному управлінні Держсанепідслужби у Харківській області, а також подавала відповідні заяви про звільнення та прийняття на роботу, оформлення відряджень у такому випадку не передбачено, у звязку з відсутністю коштів. Питання щодо правомірності та достовірності обліку робочого часу судом не вирішується, оскільки це виходить за межі позовних вимог.
За таких обставин, суд вважає, що прийняття на роботу ОСОБА_5 було здійснене без порушень вимог чинного законодавства, в порядку передбаченому КЗпП України та нормативними актами, які регулюють діяльність ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ».
Суд вважає, що в даному випадку, керівник ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» мала право на власний розсуд, з урахуванням норм чинного законодавства та наданих їй повноважень, вирішити питання щодо призначення працівника на вакантну посаду. При цьому, дана посадова особа, під час розгляду заяви про прийняття на роботу ОСОБА_2 не мала обовязку щодо прийняття її на роботу. Відмова у прийнятті на роботу ОСОБА_2, з урахуванням надання згоди про призначення ОСОБА_11 на посаду в порядку переведення з іншої установи, була правомірно обґрунтована відсутністю вакантних посад в Лозівській МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ». Доказів того, що відмова позивачу у прийнятті на роботу зумовлена мотивами, пов'язаними наявністю дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда, під час судового розгляду не встановлена.
Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо не використання ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» права на введення посади та зміни штату Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» з метою працевлаштування позивача, оскільки це право керівника ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ», а не обовязок.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», дискримінація це ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, обєктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
ОСОБА_12 визначає, що утиском є небажана для особи та/або групи осіб поведінка, метою або наслідком якої є приниження їх людської гідності за певними ознаками або створення стосовно такої особи чи групи осіб напруженої, ворожої, образливої або зневажливої атмосфери.
Судом встановлено, що позивача 01.07.2015 року не було пропущено на територію ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ». Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що її безпідставно не пропустили до відділу кадрів установи, не надавши вмотивоване обґрунтування причинам не пропуску. Поряд із цим, суд не визнає дані дії протиправними та незаконним оскільки відсутні будь-які нормативні акти, які б зобовязували посадових осіб ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» здійснити пропуск позивача на територію установи. Крім цього, не пропуск позивача на територію ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» мав
місце після видання наказу про прийняття на роботу ОСОБА_5, у звязку із чим не міг вплинути на прийняття рішення щодо працевлаштування ОСОБА_2
Неодноразові звернення позивача про прийняття на роботу та відмова на них, мали місце після 30.06.2015 року та не можуть бути доказом дискримінації по відношенню до неї з боку ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» при вирішенні питання прийняття на роботу лікарем з гігієни харчування Лозівської МФ ДУ «ХОЛЦ МОЗ України» після звільнення лікаря з гігієни харчування ОСОБА_6
Суд, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що дії ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» не призвели до обмеження у визнанні, реалізації або користуванні своїми правами позивачем. Крім цього, судом не встановлено обєктивних даних, які б свідчили про приниження людської гідності позивача за будь-якими ознаками, або створення щодо неї напруженої, ворожої, образливої або зневажливої атмосфери.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ДУ «ХОЛЦ ДСЕСУ» при розгляді заяви позивача діяли з дотриманням вимог чинного законодавства, дії відповідача не мали ознак дискримінації, утиску або упередженого ставлення до позивача, у звязку із чим позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України», директора Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_3, завідувача Лозівської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_4, третя особа лікар з гігієни харчування Лозівської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_5, про визнання дій неправомірними та незаконними, визнання недійсним, не чинним та скасування наказу про прийняття на роботу, зобовязання прийняти на роботу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, дискримінацію та упереджене ставлення відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_13

Рішення не набрало законної сили.

Суддя: