Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

19.12.2016 року ОСОБА_1 подав до суду вищевказану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Посилаючись на наявність помилки в дипломі № НОМЕР_1 виданого Ошським сільськогосподарським технікумом Міністерства сільського господарства Киргизської РСР; трудовій книжці НОМЕР_2 виданої 16.09.1975 року; архівних довідках № 161 від 22.12.2014 р. та № 161 від 17.12.2014 року виданих архівним фондом Узгенської ПМК тресту «Ошмелиоводстрой» Ошскої області республіки Киргизстан, оскільки в них вказано прізвище заявника «ОСОБА_1» замість правильного «ОСОБА_1», останній просив встановити факт, що твказані документи видано на його ім`я.

Заявник, представник заінтересованої особи звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Білоцерківським РВ Управління ДМС України в Київській області 28.10.2016 року, копії свідоцтва про народження виданого 08.02.1954 року та копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, прізвище заявника по справі вказано як «ОСОБА_1» (а.с. 5, 6).

Разом з цим, в наявних у справі копіях диплома № НОМЕР_1 виданого Ошським сільськогосподарським технікумом Міністерства сільського господарства Киргизської РСР; трудовій книжці НОМЕР_2 виданої 16.09.1975 року; архівних довідках № 161 від 22.12.2014 р. та № 161 від 17.12.2014 року архівного фонду Узгенської ПМК тресту «Ошмелиоводстрой» Ошскої області республіки Киргизстан прізвище заявника вказано "ОСОБА_1".

Згідно ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, невідповідність у написанні прізвища в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявником права на отримання пенсії за віком, тому суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявника є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11, 60, 212-215, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що диплом № НОМЕР_1 реєстраційний № НОМЕР_4 виданий 12.03.1974 року Ошським сільськогосподарським технікумом Міністерства сільського господарства Киргизської РСР; трудова книжка НОМЕР_2 видана 16.09.1975 року; архівна довідка № 161 від 22.12.2014 року та архівна довідка № 161 від 17.12.2014 року виданих архівним фондом Узгенської ПМК тресту «Ошмелиоводстрой» Ошскої області республіки Киргизстан дійсно належать ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ю. Цуранов