Справа № 175/3224/16-ц
Провадження № 2/175/1278/16
Справа №175/3224/16-ц
Провадження №2/175/1278/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 квітня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.

за участю секретаря Єльшиної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР», ТОВ «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика», ФОП ОСОБА_2 про припинення порушення майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив заборонити Приватному акціонерному товариству «ІСТА-ЦЕНТР» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика» () та Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) використовувати без дозволу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) позначення «FORSE» стосовно наведених у свідоцтві № 96334 від 10.09.2008 року товарів і послуг, шляхом зберігання акумуляторних батарей із зазначеним позначенням з метою пропонування для продажу, пропонування для продажу, продаж, експорт (вивезення) акумуляторних батарей із зазначеним позначенням, застосування зазначеного позначення в діловій документації, в рекламі та в мережі Інтернет.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ІСТА-ЦЕНТР» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика» () та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) всі понесені судові витрати.

У позовній заяві позивач вказав, що ОСОБА_1 є співвласником свідоцтв України на знаки для товарів і послуг:

- №96334, який згідно з МКТП зареєстровано щодо товарів і послуг 9 та 12 класу. Заявка №m200701586 на даний знак була подана до ДП «Укрпатент» 05.02.2007 року, а відомості про видачу свідоцтва опубліковано 10.09.2008 року в офіційному бюлетені «Промислова власність» за №17;

- №137013, який згідно з МКТП зареєстровано щодо товарів і послуг 9 класу. Заявка №m на даний знак була подана до ДП «Укрпатент» 28.09.2009 року, а відомості про видачу свідоцтва опубліковано 11.04.2011 року в офіційному бюлетені «Промислова власність» за №7;

- №209812, який згідно з МКТП зареєстровано щодо товарів і послуг 9 класу. Заявка №m201514870 на даний знак була подана до ДП «Укрпатент» 03.09.2015 року, а відомості про видачу свідоцтва опубліковано 10.03.2016 року в офіційному бюлетені «Промислова власність» за №5.

Згідно з Міжнародною класифікацією товарів і послуг версії 2016 року 10-ої редакції акумулятори електричні (базовий номер 090361) та акумулятори електричні до транспортних засобів (базовий номер 090007) віднесено до товарів 9 класу.

31 травня 2016 року на офіційному веб-сайті Приватного акціонерного товариства «ІСТА-ЦЕНТР» на сторінці доступній за посиланням http://ista.com.ua/novosti було розміщено інформацію наступного змісту:

«Остерегайтесь подделок! Единственными официальными производителями аккумуляторных батарей РСЖБЕ в Украине являются ПрАО «ИСТА-Центр» ООО «ДОЗ «Энергоавтоматика».

Уважаемые постоянные пользователи и гости сайта!

Считаем своим долгом сообщить Вам, что торговый знак FORSE официально зарегистрирован в Украине (свидетельство № 83683 дата регистрации 25.10.2007), является объектом интеллектуальной собственности и охраняется Законом.

ООО «Торговый дом «ИСТА» является собственником лицензии на право использования знака ГОРБЕ для аккумуляторных батарей.

Единственными официальными производителями аккумуляторных батарей FORSE в Украине являются ПрАО «ИСТА-Центр» ООО «ДОЗ «Энергоавтоматика».

К сожалению, некоторые компании производят и продают аккумуляторные батареи, незаконно используя торговый знак FORSE и схожие с ним обозначения. Такие действия являются нарушением имущественных прав на интеллектуальную собственность и влекут за собой ответственность согласно Закону Украины «Про охрану права на знаки для товаров и услуг».

В результате, приобретая продукцию у недобросовестных производителей, вы не только поддерживаете их незаконные действия, но и рискуете получить товар низкого качества.

Официальным дистрибьютором аккумуляторов FORSE в Украине является компания ООО «Форсе-Центр». В розничных торговых точках обращайте внимание на внешний вид аккумулятора и этикетки: на ней всегда должен бать указан завод-изготовитель. Изображения оригинальных аккумуляторов FORSE размещены на нашем сайте в разделе «ПРОДУКЦИЯ»: «СТАРТЕРНЫЕ АККУМУЛЯТОРНЫЕ БАТАРЕИ ДЛЯ ЛЕГКОВОЙ ТЕХНИКИ (ПРЕМИУМ) и СТАРТЕРНЫЕ АККУМУЛЯТОРНЫЕ БАТАРЕИ ДЛЯ КОММЕРЧЕСКОЙ ТЕХНИКИ».

Таку інформацію у письмовому вигляді невизначеному колу осіб розповсюдило Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ІСТА» (; м. Київ, вул. Першого Травня, буд. 1-а), що підтверджується відповідним листом за вих. № 371 від 27.05.2016 року.

Згадуване у зверненні ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР» та в листі TOB «ТД «ІСТА» Свідоцтво № 83683 від 25.10.2007 р. належить ОСОБА_3, який дійсно є власником знака для товарів і послуг «FORSE» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №83683, який згідно з МКТП зареєстровано щодо товарів і послуг 9 класу. Заявка №m20060593 на даний знак була подана ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР» до ДП «Укрпатент» 06.04.2006 року, а відомості про видачу свідоцтва опубліковано 25.10.2007 року в офіційному бюлетені «Промислова власність» за №17.

Даний знак є словесним, виконаним шрифтом схожим на Times New Roman, та не має будь-якого поєднання з малюнком.

В той же час, ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика» виготовляють стартерні акумуляторні батареї для легкової техніки (класу преміум) на які наклеєно етикету з нанесеним комбінованим позначенням в якому поєднано словесний елемент «FORSE» виконаний шрифтом TradeMarker ОТ Fat Italic та зображувальні елементи в певному кольоровому виконанні.

Продукція, що виготовляється ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР» та ТОВ «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика» у подальшому реалізується на території України оптовими партіями задля наступної дрібнооптової реалізації, зокрема й Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

ОСОБА_1 констатує той факт, що ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР», ТОВ «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика» та ФОП ОСОБА_2 у своїй діяльності вчиняють наступні дії:

*наносять Позначення «FORSE» на стартерні акумуляторні батареї для легкової техніки (класу преміум), зберігають такий товар із зазначеним нанесенням Позначення «FORSE» з метою пропонування для продажу, пропонують його для продажу ФОП ОСОБА_2, продають та імпортують (ввезення);

*застосовують Позначення «FORSE» під час пропонування стартерних акумуляторних батарей для легкової техніки (класу преміум) для продажу;

*застосовують Позначення «FORSE» в рекламі та в мережі Інтернет, зокрема на сайті http://ista.com.ua.

Зазначене вказує на використання Позначення «FORSE» в розумінні п. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 p. № 3689-ХІІ.

З огляду на положення Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ, а саме, ст. 16 та ч. 1 ст. 20, ОСОБА_1 вважає, що відповідачі посягають на його права, як власника Свідоцтва України № 96334 на знак для товарів і послуг.

Представник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР» та ТОВ «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика» в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Раніше у судому засіданні надав суду письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки вважає, що ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР» не порушував жодним чином права ОСОБА_1

Фізична-особа підприємець ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Згідно зч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на один місяць.

Враховуючи конкретні обставини справи, встановлені ст.157 ЦПК України строки розгляду справи та те, що повторна неявка сторін без поважних причин згідно ст.169 ЦПК України не тягне відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Дана норма кореспондується з положеннями Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ (із змінами і доповненнями).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права(ст. 15-16 ЦК України).

Відповідно до ст. 495 Цивільного кодексу України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Закон України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ регулює відносини, що виникають у зв'язку з набуттям, здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг.

Пунктом 1 ст. 16 цього Закону визначено, що права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки. Строк дії свідоцтва продовжується за умови сплати відповідного збору. А частиною 2 цієї ж статті встановлено, що свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом.

Пунктом 5 ст. 16 встановлено, що свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:

*зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;

*зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги;

*позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати;

*позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Згідно з положеннями ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» дано в рішенні № 18-рп/2004 від 01.12.2004 року Конституційного Суду України у справі № 1 -10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст.4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес).

Поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Зокрема, відповідно до:

- п. 3.1 Рішення КСУ у справі про охоронюваний законом інтерес «зміст слова «інтерес» включає:

а) увагу до кого-, чого-небудь, зацікавлення кимсь, чимось; цікавість, захоплення;

б) вагу;значення;

в) те, що найбільше цікавить кого-небудь, що становить зміст чиїхось думок і турбот;

г) прагнення, потреби;

д) те, що йде на користь кому-, чому-небудь, відповідає чиїмось прагненням,

потребам; вигоду, користь, зиск»;

- п. 3.6 Рішення КСУ у справі про охоронюваний законом інтерес «законний інтерес відбиває легітимне прагнення свого носія до того, що не заборонено законом, тобто тільки його бажання, мрію, потяг до нього, а отже - й не юридичну, а фактичну (соціальну) можливість. Це прагнення у межах сфери правового регулювання до користування якимсь конкретним матеріальним або нематеріальним благом»;

- п. 1 резолютивної частини Рішення КСУ у справі про охоронюваний законом інтерес «поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в законах України, треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам».

Частиною 1 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. З ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Відповідно до ст. 492 ЦК України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

За приписами ст. 494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до пункту 4 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів та послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Згідно з ч. 2 ст. 426 ЦК України, особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності.

Пунктом 5 ст. 16 вищезазначеного Закону передбачено, що свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:

*зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;

*зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги;

*позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати;

*позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до п. 1 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ, будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

При цьому, пунктом 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ встановлено, що знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Відповідно до п. 4 ст. 5 цього Закону обсяг правової охорони, який надається знаку, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру.

При перевірці позначень на тотожність і схожість визначається ступінь схожості позначення із зареєстрованим знаком та спорідненість товарів і/або послуг, для яких використовується позначення із товарами і послугами, для яких зареєстрований знак.

Визначення схожості зображень знаків здійснюється за принципом викладеним в п. 4.3.2.4. Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28.07.1995 р. № 116, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1995 р. за № 276/812 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державного патентного відомства України від 20.08.1997 р. № 72 та наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 14.06.2011 р. № 578), де зазначено наступне: «позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів».

Знак є схожим настільки, що можна сплутати із знаком для товарів і послуг, якщо він використовується щодо споріднених товарів і настільки схожий на нього, що існує ймовірність введення споживача в оману відносно походження товару. Якщо споживач може сплутати товари, дистинктивна функція знака для товарів і послуг не працює і споживач може придбати не той товар, який він хоче. При цьому не вимагається як наявність наміру викликати сплутування з боку порушника, так і не вимагається ніякого фактичного сплутування. Сама ймовірність сплутування і є тестом.

При цьому, при перевірці позначень на схожість, зокрема, визначаються ступінь схожості позначень; однорідність товарів і/або послуг, для яких зареєстровано знаки (п. 4.3.2.4 Правил).

Відповідно до п. 4 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 р. № 3689-ХІІ обсяг правової охорони, який надається знаку, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру. Реєстрація знаків для товарів і послуг здійснюється для конкретних товарів або послуг, які розподілені по класам Міжнародної класифікації товарів і послуг виключно в адміністративних цілях. Як наслідок класифікація товарів не може слугувати головним аргументом при вирішенні питання про спорідненість товарів або послуг. Іноді в одному класі перераховуються абсолютно різні товари, наприклад комп'ютери, вогнегасники і телефони в 9 класі МКТП. Іноді навпаки споріднені товари і послуги можуть бути перераховані в різних класах МКТП, наприклад ключі речовини можуть бути в 1, 3, 5 і 16 класах МКТП.

Тест на перевірку того, чи є товари або послуги спорідненими, заснований на припущені, що використовують знаки тотожні або схожі настільки, що їх можна сплутати. Малоймовірно, що навіть тотожні знаки можуть призвести до сплутування відносно походження товарів, якщо товари або послуги відрізняються в значній мірі. Як правило, товари або послуги є спорідненими, якщо під час їх пропонування до продажу із тотожним або схожим настільки, що можна сплутати знаком у споживачів може виникнути думка, що вони надійшли із одного джерела.

Відповідно до абз. 2 та 3 п. 4.3.2.5 Правил: «При встановленні однорідності товарів або товарів і послуг визначається принципова імовірність виникнення у споживача враження про належність їх одній особі, що виготовляє товар або надає послуги.

Для встановлення такої однорідності слід враховувати рід (вид) товарів і послуг; їх призначення; вид матеріалу, з якого товари виготовлені; умови та канали збуту товарів, коло споживачів».

Знак для товарів і послуг за Свідоцтвом України № 96334 від 10.09.2008 р. зареєстровано для товарів 9-го та 12-го класів за МКТП.

Крім того, у висновку судового експерта ОСОБА_4 №1-01/17 від 07.04.2017 року вказано, що комбіноване позначення «FORSE», яке наноситься на етикетку стартер них акумуляторних батарей для легкової техніки (класу преміум), що виготовляються та вводяться в цивільний оборот Приватним акціонерним товариством «ІСТА-ЦЕНТР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика», є схожим настільки, що його можна сплутати з позначенням, яке охороняється в Україні відповідно до свідоцтва України на знак для товарів і послуг №96334.

Суд приймає до уваги письмові заперечення представника ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР» та ТОВ «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика» та вважає їх необґрунтованими та такими, що не підкріплюються належними доказами, а також не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання.

Відповідно до статті 10-bis Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року актом недобросовісної конкуренції вважається будь-який акт конкуренції, що суперечить чесним звичаям у промислових і торговельних справах. Зокрема підлягають забороні всі дії, здатні яким би то не було способом викликати змішування відносно підприємства, продуктів чи промислової або торговельної діяльності конкурента.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР», ТОВ «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика», ФОП ОСОБА_2 про припинення порушення майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 212, 215, 214, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 11, 13-16, 526, 527, 530, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «ІСТА-ЦЕНТР», ТОВ «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика», ФОП ОСОБА_2 про припинення порушення майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг - задовольнити.

Заборонити Приватному акціонерному товариству «ІСТА-ЦЕНТР» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика» () та Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) використовувати без дозволу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) позначення «FORSE» стосовно наведених у свідоцтві № 96334 від 10.09.2008 року товарів і послуг, шляхом зберігання акумуляторних батарей із зазначеним позначенням з метою пропонування для продажу, пропонування для продажу, продаж, експорт (вивезення) акумуляторних батарей із зазначеним позначенням, застосування зазначеного позначення в діловій документації, в рекламі та в мережі Інтернет.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ІСТА-ЦЕНТР» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський дослідний завод «Енергоавтоматика» () та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 183,73 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов