АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/3951/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Номер провадження: 22-ц/791/521/17 Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року лютого місяця «23» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів: Кузнєцової О.А.

ОСОБА_2

Секретар: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про усунення перешкод користування земельною ділянкою, визнання бездіяльності органу місцевого самоврядування протиправною, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2005 року є співвласником земельної ділянки загальною площею 0,0511 га, яка складається з трьох земельних ділянок площею 0,0437 га, 0,0061 га, 0,0013 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З метою проведення реєстрації права власності та реєстрації земельної ділянки у державному земельному кадастрі, заявник звернулася до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації, у звязку із чим виникла необхідність погодження меж суміжних земельних ділянок з їх власниками шляхом оформлення і підписання відповідних актів. Проте відповідачі Чорнобаївська сільська рада Білозерського району Херсонської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися підписувати акти приймання-передачі межових знаків.

ОСОБА_3, уточнивши позовні вимоги, просила визнати бездіяльність Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області в узгодженні меж трьох земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, власниками якої є заявник та ОСОБА_7, необґрунтованою та протиправною; зобовязати сільську раду узгодити межі трьох земельних ділянок, а саме межі ділянок площею 0,0061 та 0,0013 га межа Є Ж; ділянки площею 0,0437 га, межа А-Б; Г-В. Зобовязати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодити межі двох земельних ділянок площею 0,0061, 0,0013га межа Е-Є.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 20 січня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку (серії ХС 024012) від 08 лютого 2005 року ОСОБА_3 є співвласником земельної ділянки загальною площею 0,0511 га, розташованої за адресою АДРЕСА_3, з цільовим призначенням ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.7).

Згідно графічного зображення ділянки вона складається із трьох ділянок площами 0,0437, 0,0061 та 0,0013 кв м.

18 серпня 2016року позивач звернулася до відповідачів із заявами щодо погодження Актів приймання-передачі межових знаків на зберігання, згідно п.3 яких власники/користувачі суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявляють.

Заперечуючи проти позову, представники відповідачів пояснили, що 26 червня 2004року між ОСОБА_3 та суміжними землекористувачами був погоджений Акт встановлення меж належної позивачу ділянки. В подальшому зі сторони позивача мало місце самовільне захоплення землі та самовільне розташування на ній споруд. Запропонована ОСОБА_3 до Актів схема привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості/абриси не відповідають раніше узгодженому акту від 26 червня 2004року, а саме не витримано розриви між земельними ділянками, поворотні точки меж, тощо.

Ці обставини позивачем та її представниками під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції не спростовані належними та допустимими доказами.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом із цим, ухвалюючи рішення, місцевий суд обґрунтовано вказав на пункт 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», як такий, що регулює спірні правовідносини.

Зокрема, абзацами 4, 5 пункту 2 передбачено, що у разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

У разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що належній позивачу земельній ділянці присвоєний кадастровий номер, рішенням Чорнобаївської сільської ради Білозерського району, №202 від 23 вересня 2004 року затверджено технічну документацію із землеустрою, ОСОБА_3 має право провести реєстрації прав власності на підставі раніше розробленої та затвердженої в установленому порядку документації.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин належить, у тому числі, розпорядження землями територіальних громад; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержання земельного законодавства.

Згідно із ч.1 п.6 ст.19 Закону України «Про землеустрій» до повноважень сільських рад належить здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою та координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності.

Положеннями ст. 55 Закону передбачено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, у тому числі, план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). Зібранні у справі докази свідчать, що у червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області із скаргою на суміжних землекористувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо відмови останніми підписати акт узгодження меж земельної ділянки в натурі на місцевості.

За результатами розгляду скарги Чорнобаївська сільська рада, в межах наданих їй повноважень, ухвалила рішення №162 від 15 липня 2016року, яким затвердила Протокол комісії по вирішенню земельних спорів відносно меж земельних ділянок від 11 липня 2016р., №1, згідно якого встановила факт самовільного захоплення ОСОБА_3 та ОСОБА_7 земельної ділянки та рекомендувала в місячний термін звільнити самовільно захоплену ділянку та відновити межі належної позивачу ділянки відповідно до Державного акту на право власності (а.с.65, 66).

Відповідно до ст.158 ч.3, 5 ЗК України саме на органи місцевого самоврядування покладено вирішення земельних спорів у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, спір вирішується судом.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р., №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зі змінами та доповненнями, розяснено, що згідно зі ст.158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи та заявлених позовних вимог вбачається, що спір по суті між позивачем та Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області виник саме у звязку із прийняттям сільською радою рішення №162 від 15 липня 2016року про затвердження протоколу комісії по вирішенню земельних спорів та відмовою ради встановити (відновити) межі земельної ділянки, тобто фактично вимоги про визнання бездіяльності сільської ради необґрунтованою та противоправною, повязано з прийняттям відповідачем рішень в межах наданих йому повноважень.

Згідно ч.1 п.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відносно заявлених вимог про визнання бездіяльності Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області в узгодженні меж земельних ділянок необґрунтованою та протиправною; зобовязання сільської ради узгодити межі, рада, як орган місцевого самоврядування, виступає субєктом владних повноважень, з рішенням якого позивач не погодилася та, бездіяльність якого фактично оскаржує, а тому справа у зазначеній частині відноситься до справ адміністративної юрисдикції і підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст.205 цього Кодексу.

За викладених обставин оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_3 щодо визнання бездіяльності Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області в узгодженні меж трьох земельних ділянок необґрунтованою та протиправною; зобовязання сільської ради узгодити межі ділянок підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ст.206 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне повідомити позивача про те, що його права у зазначеній частині підлягають захисту в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.303, 307, 308, ч.1 ст.310, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 20 січня 2017 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_3 щодо визнання бездіяльності Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області в узгодженні меж трьох земельних ділянок, що розташовані за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Чорнобаївка, вул. Херсонська, 65 кв.№2, власниками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_7, необґрунтованою та протиправною; зобовязання Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області узгодити межі трьох земельних ділянок площею 0,0061 та 0,0013 га, межа Є Ж; площею 0,0437 га, межа А-Б; Г-В скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

В решті частини рішення суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.О.Бездрабко

Судді: О.А.Кузнєцова

ОСОБА_2