Справа № 191/506/16-ц
Провадження № 2/191/76/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого- судді Бондаренко Г.В.,

за участю секретаря- Силкіної О.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 з питань врегулювання земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про додержання правил добросусідства,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 з питань врегулювання земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про додержання правил добросусідства. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Західна,66. По сусідству з нею в житловому будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Західна, 64, проживає відповідач ОСОБА_2

Відповідач порушує правила добросусідства, та не дотримуючись встановлених норм, складає відходи життєдіяльності підсобного господарства та організував компостну купу в безпосередній близькості від її домоволодіння, його існування призводить до того, що у її дворі та будинку є сильний різкий сморід.

З цього приводу позивач звернулася 25.02.2015 року з відповідними заявами до ОСОБА_3 з питань врегулювання земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради. За результатам перевірки, комісією 3 березня 2015 року прийнято відповідне рішення, яким підтверджено, що відповідач допустив порушення санітарного законодавства при виборі місця складування навозу, так як купа площею 200 кв.м. знаходиться біля межового паркану і на відстані 2,4 м., від її будинку. ОСОБА_3 відповідачу надано двомісячний строк для вивезення перегною (навозної купи) та загородити паркан, щоб унеможливити проникнення собаки, яка завдає шкоди її городу.

Проте у визначений комісією строк відповідач не вчинив дії щодо вивозу перегною, та ремонту паркану. Тому позивач змушена звернутися до суду для захисту своїх порушених немайнових прав. Також відповідач повинен відремонтувати межовий паркан, бо його собака перелазить до її подвір'я та завдає шкоди городу, а коли позивач її проганяє, то кидається на неї.

Просила суд усунути перешкоди з боку відповідача, та зобов'язати відповідача вивезти перегній, від ведення домашнього господарства, відремонтувати межовий паркан, стягнути із відповідача на її користь судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Позивач в судовому засіданні позові вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що на даний час навозу вже немає, він розкиданий по всьому городу, паркан стоїть як і стояв, а собака живе в хаті. Внутрішній паркан між межами половина позивача, половина відповідача де він поставив сітку. Щодо собаки то їй вже 15 років і пригати вона вже не взмозі. Також, зазначив, що у нього не має ніякої живності вже 8 років, є тільки дві собаки.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідив надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Західна,66, належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.6-10).

Позивач 25.02.2015 року зверталася до виконавчого комітету Синельниківської міської ради з заявами з приводу врегулювання земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства, стосовно сусіда гр. ОСОБА_2, який мешкає в житловому будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Західна, 64. (а.с.11).

ОСОБА_3 з питань врегулювання земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради, надана відповідь в якій зазначено, що рішенням від 03.03.2015 року «Про врегулювання земельного спору щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства» між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 Підставою для розгляду якого стало звернення гр. ОСОБА_1 щодо неправомірності дій сусіда гр. ОСОБА_2

ОСОБА_3 встановила по-перше - складання біля 5 років перегною свійських тварин, що негативно впливає на санітарно - гігієнічні умови проживання та спричиняє неприємний запах, по-друге - скарга щодо собаки, яка перескакує через паркан та завдає шкоду огороду. При виїзді комісією встановлено наявність перегною, яка займає земельну ділянку гр. ОСОБА_2 приблизною площею 200 кв.м до межового паркану гр. ОСОБА_1, та вирішено рекомендувати гр. ОСОБА_2, вивезти перегной у строк до 01.05.2015 року; загородити паркан (забор), щоб унеможливлювало проникнення собаки до сусідки ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 та знайти порозуміння в вирішенні спірного питання, а у разі недосягнення - звернутися до суду.(а.с.12).

Допитана в якості свідка ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснила, що вона була у дворі ОСОБА_2 там стоїть подвійний паркан деревяний та сітка. Собака майже вже не реагує на людей бо глуха. Приблизно як пять років гр. ОСОБА_2 нікого з худоби не має. Також, свідок зазначила, що вона була присутня, коли приходила комісія в 2016 році, це було в теплу пору року, вони тоді обробляли землю. Ніяких порушень не було.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснив, що у дворі гр. ОСОБА_2 буває не часто, але заходив до нього на город, та ніякого навозу там не має.

В протоколі №4 від 30.08.2016 року, «Про врегулювання земельного спору щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства» між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 зазначено, що виїзною комісією з питань врегулювання земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради, було проведено комісійний огляд земельної ділянки гр. ОСОБА_2, зі двору сусідів (так як ні першої ні другої сторони не було вдома), та встановлено, що перегной від свійських тварин не був вивезений. Купа перегною знаходиться на відстані менше 1 метра від межового паркану між земельними ділянками гр. ОСОБА_1, та гр. ОСОБА_2

На даній купі перегною вирощується баштанна культура.

В протоколі №1 від 24.01.2017 року зазначено, що виїзною комісією з питань врегулювання земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради «Про врегулювання земельного спору щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства» між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2, зазначено, що провівши комісійний огляд земельної ділянки гр. ОСОБА_2 встановлено, що накопичення перегною від свійських тварин відсутнє. Роботи по відновленню межового паркану не проводились ні однією із сторін.

Відповідно до п.п. "а","г" ч.1 ст.95 ЗК України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором мають право самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Згідно п.п."б","г","е" ч.1 ст.96 ЗК України, землекористувачі зобов'язані: додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватись правил добросусідства

Згідно п.2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.

Відповідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

П.1 ч.1 ст.15 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно із положеннями ч.1 ст.319 та ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно зст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст.79 ЗК України, право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Згідно ч.2 ст.90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

За статтею 91 ЗК України власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок і дотримуватися правил добросусідства.

Згідност.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Стаття 152 Земельного кодексу України гарантує, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Так власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Стаття 158 Земельного кодексу України передбачає, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно з ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести шляхом надання належних і допустимих доказів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. До справ даної категорії такі випадки не відносяться.

Частиною 4статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження порушення своїх прав позивач ОСОБА_1 посилається зокрема, на рішення комісії по врегулюванню земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства від 03.03.2015 року.

Але суд звертає увагу, що в ході вирішення земельного спору комісією було рекомендовано гр. ОСОБА_2 вивезти перегной до 01.05.2015р., та загородити паркан, щоб унеможливлювало проникнення собаки до сусідки, а також всім сусідам рекомендовано дотримуватися правил добросусідства. Також виїзною комісією з питань врегулювання земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради «Про врегулювання земельного спору щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства» між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2, в протоколі №1 від 24.01.2017 року зазначено, що провівши огляд земельної ділянки гр. ОСОБА_2, накопичення перегною від свійських тварин відсутнє. Роботи по відновленню межового паркану не проводились ні однією із сторін.

Отже, вказаний документ не може бути прийнятий судом в якості доказу порушень зі сторони відповідача ОСОБА_2

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_6В та ОСОБА_5, суд звертає увагу, що жоден з них не підтвердив фактів порушення відповідачем ОСОБА_2 правил добросусідства.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність порушень правил добросусідства відповідачем ОСОБА_2О, оскільки позивачем не надано належних та достатніх доказів про порушення її права, а надані позивачем докази в розумінні ст. 59 ЦПК України не є допустимими доказами, які беззаперечно підтверджували б факт порушення її земельних прав зі сторони відповідача ОСОБА_2, тому у суду немає підстав для задоволення позову.

З врахуванням встановлених судом обставин, досліджених письмових доказів і допиту свідків суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача вивезти перегній, від ведення домашнього господарства, та відремонтувати межовий паркан не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 131, 208-209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з питань врегулювання земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про зобовязання відповідача вивезти перегной свійських тварин і відремонтувати межовий паркан - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7