У х в а л а

іменем україни

23 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О. ІваненкоЮ.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про припинення правовідносин за кредитним договором та договором застави із зняттям заборони із заставного майна, за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 травня 2007 року між ним та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», укладено кредитним договір № 14-4/2281К-07, за яким позивач отримав кредит у сумі 19 000 дол. США на строк до 23 травня 2012 року з умовою сплати 11,5 % річних за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем 24 травня 2007 року було укладено договір застави автомобіля «Хонда», 2005 р.в., д/н НОМЕР_1. Також, з метою виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачем 24 травня 2007 року було укладено два договори поруки з поручителями ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва 28 березня 2014 року було винесено рішення за позовом ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто солідарно ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість у сумі 44 382 грн 75 коп. та судовий збір у сумі 443 грн 83 коп. Відділом ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом у цій справі. Позивач 6 лютого 2015 року сплатив визначений у судовому рішенні борг у зв'язку з чим постановою головного державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Черухою О.М. від 10 лютого 2015 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати припиненими правовідносини за кредитним договором, визнати припиненими правовідносини за договором застави та зняти заборону із заставного майна.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року задоволено позов ОСОБА_4 Визнано припиненими правовідносини за кредитним договором № 14-4/2281К-07 від 24 травня 2007 року, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «Універсал Банк». Визнано припиненими правовідносини за договором застави від 24 травня 2007 року укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «Універсал Банк», знявши заборону із заставного майна - автомобіля марки «Хонда», 2005 р.в., д/н НОМЕР_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням,

ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Скасовуючи заочне рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вірно керувався положеннями ст.ст. 598, 599 ЦК України та зазначав, що ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не позбавляє кредитора права на стягнення з боржника заборгованості, що виникла після його ухвалення. ОСОБА_4 не було доведено виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі. Апеляційним судом міста Києва від 12 січня 2015 року було скасоване заочне рішення Деснянського районного суду м Києва від 28 березня 2014 року в частині солідарного стягнення заборгованості поручителя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у зв'язку з припиненням поруки ОСОБА_6, проте вказане рішення не містить висновків щодо безпідставності вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 у зв'язку з виконанням ним своїх зобов'язань.

Так, враховуючи, що ОСОБА_4 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання ним всіх своїх зобов'язань за кредитним договором від 24 травня 2007 року № 14-4/2281К-07, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.О. Дьоміна Ю.Г. Іваненко
О.М. Ситнік