Справа 688/273/17
№ 2/688/290/17
Рішення

Іменем України

06 березня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

у лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.08.1996 року, актовий запис № 248.

В обгрунтування позову посилається на те, що від шлюбу мають синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалось. Тривалий час між ними виникали непорозуміння та суперечки, у звязку з чим сімейні відносини між ними було фактично припинено. Вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що припинила подружні відносини з відповідачем більше року тому, спільного господарства не веде, незважаючи на те, що вони проживають у одній квартирі. Враховуючи те, що збереження шлюбних відносин суперечатиме її інтересам та інтересам їхніх дітей, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що близько року вони з позивачем як сім'я не проживають, шлюбних відносин не підтримують, а тому просив шлюб між ними розірвати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в суді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружились 31.08.1996 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 248. Прізвище після одруження: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 004373, виданим 31 серпня 1996 року Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області.

Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом близько рокуяк сім'я не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 24, 56, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 31 серпня 1996 року Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №248 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук