Справа №705/635/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Уманського обласного музичного училища ім. П.Д.Демуцького про визнання незаконними, скасування наказів та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Уманського обласного музичного училища ім. П.Д.Демуцького про визнання незаконними, скасування наказів «Про надбавки педагогічним працівникам училища» від 15.02.2016 року № 16, від 15.03.2016 року № 27, від 19.04.2016 року № 38, від 18.05.2016 року № 51, від 29.06.2016 року № 60, від 20.10.2016 року № 106/1, від 18.11.2016 року № 114, в частині встановлення викладачу Уманського обласного музичного училища ім. П.І.Демуцького - ОСОБА_2 надбавки за престижність праці в розмірі від 1 % до 15 %, замість належних 20 % посадового окладу та зобов'язання відповідача поновити ОСОБА_2 з 15 лютого 2016 року попередні умови оплати праці в частині встановлення надбавки за престижність праці педагогічним працівникам у розмірі 20 % посадового окладу (ставки заробітної плати). Позовні вимоги мотивує тим, що він з відповідачем перебуває в трудових відносинах з серпня 1978 року по даний час. З 2011 року до лютого 2016 року отримував заробітну плату з надбавкою за престижність праці в розмірі 20% посадового окладу, згідно Постанови КМ України від 23 березня 2011 року, № 373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування». Починаючи з лютого 2016 року роботодавцем було припинено виплату такої надбавки у фіксованому розмірі - 20% та її розмір було зменшено, тому 27 грудня 2016 року він звернувся до відповідача із запитом до керівництва училища та йому були надані відповідні накази про встановлення йому надбавки за період лютий-грудень 2016 року. В позові вказано, що наказом Уманського обласного музичного училища ім. П.І.Демуцького «Про надбавки педагогічним працівникам училища» від 15.02.2016 року № 16 позивачу встановлена надбавка за престижність праці в розмірі 7% від посадового окладу; від 15.03.2016 року № 27 в розмірі 10%; від 19.04.2016 року № 38 в розмірі 15%; від 18.05.2016 року № 51 в розмірі 10%; від 29.06.2016 року № 60 в розмірі 2%; від 20.10.2016 року № 106/1 в розмірі 1%; від 18.11.2016 року № 114 в розмірі 2%. Позивач вважає, що відповідні накази прийняті з порушенням ст.ст. 98, 103 КЗпП України, ст.ст. 13, 21-22 Закону України «Про оплату праці», оскільки його з наказами роботодавець не ознайомив і відповідно ніякого повідомлення про зміну діючих умов праці він не отримував, в порушення ст.103 КЗпП України. Він вважає, що фонд заробітної плати дозволяв встановити всім педагогічним працівникам, в тому числі йому, надбавки за престижність праці в розмірі 20% від їх посадового окладу. Директор Уманського обласного музичного училища ім. П.Д.Демуцького не має права визначати розмір надбавки педагогічним працівникам менший ніж 20%, як зазначено в Постанові КМ України.

Згідно ст.98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Згідно ст.13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів КМ України в межах бюджетних асигнувань. За правилами ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» він має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Позивач вважає, що Постанова КМ України № 373 від 23.03.2011 року, вказує, що дана надбавка не носить індивідуальний характер, вона призначається і виплачується за престижність професії педагогічного працівника всім педагогічним працівникам. Всупереч цьому з наказів відповідача вбачається неоднаковий підхід до всіх педагогічних працівників та деякі педагогічні працівники Уманського обласного медичного училища ім. П.Д.Демуцького отримували надбавку в розмірі передбаченому Постановою КМ України, тобто 20% у відповідні періоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю, оскільки правовідносини з виплати надбавки педагогічним працівникам врегульовано Постановою КМ України № 373 від 23.03.2011 року з урахуванням внесених змін Постановою КМ України № 88 від 25.03.2014 року, згідно яких розмір надбавки встановлюється керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці. На запит училища до управління Держпраці у Черкаській області було надано роз'яснення, що вирішення питань оплати праці працівників, форм та систем оплати праці, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій тощо, здійснюється виборним органом первинної профспілкової організації разом з власником або уповноваженим органом (роботодавцем). Під час проведення перевірки головним державним інспектором з питань праці управління держпраці у Черкаській області з 24.01. по 27.01.2017 року щодо додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів, будь-яких порушень трудового законодавства під час виплати надбавок педагогічним працівникам училища не допущено. Вимоги Постанови КМ України від 23.03.2011 року № 373 виконувались в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд приходить до висновку, що в задоволенні прозову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 працює в Уманському обласному музичному училищі П.Д.Демуцького і вказана обставина визнана сторонами по справі, однак позивачем до справи додана копія трудової книжки, в якій відсутні записи про його роботу в Уманському обласному музичному училищі П.Д.Демуцького у відповідний період.

Наказами виконуючого обов'язки директора Уманського обласного музичного училища ім. П.І.Демуцького «Про надбавки педагогічним працівникам училища» від 15.02.2016 року № 16 йому встановлювалася надбавка за престижність праці в розмірі 7% від посадового окладу; від 15.03.2016 року № 27 в розмірі 10%; від 19.04.2016 року № 38 в розмірі 15%; від 18.05.2016 року № 51 в розмірі 10%; від 29.06.2016 року № 60 в розмірі 2%; від 20.10.2016 року № 106/1 в розмірі 1%; від 18.11.2016 року № 114 в розмірі 2%. (а.с. 9-17).

Такий розмір надбавок педагогічним працівникам училища встановлювався у відповідності до протоколів виробничих нарад Уманського обласного музичного училища ім. П.Д.Демуцького від 15.02.2016 року, 15.03.2016 року, 18.04.2016 року, 16.05.2016 року, 17.06.2016 року, 17.10.2016 року, 14.11.2016 року.

ОСОБА_2 вказані накази отримав у відповідь на його запит від 27.12.2016 року щодо надання копій наказів про встановлення надбавки педагогічному працівнику училища ОСОБА_2 за період лютий-грудень 2016 року включно.

Порядок та умови виплати заробітної в Україні, в тому числі для педагогічних працівників, врегульовані КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», Постановами КМ України та судовою практикою.

У відповідності до п.4 Постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», № 13 від 24 грудня 1999 року, при розгляді справ про оплату праці осіб, які працюють за трудовим договором, судам слід відмежовувати сферу державного регулювання оплати праці від сфери її договірного регулювання.

Державне регулювання оплати праці полягає, зокрема, у встановленні розміру мінімальної заробітної плати та інших зазначених у законодавстві норм і гарантій оплати праці працівників підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету (статті 8, 12 Закону "Про оплату праці" ( 108/95-ВР ).

За цими межами здійснюється договірне регулювання оплати праці на основі системи угод, що укладаються на державному (генеральна угода), галузевому (галузева угода), регіональному (регіональна угода) та виробничому (колективний договір) рівнях відповідно до Закону "Про колективні договори і угоди" ( 3356-12 ).

Згідно зі ст.21 КЗпП, ст.20 Закону оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, колективного договору і пов'язана з виконанням умов контракту.

Пункт 8 Зазначеної Постанови ПВС України вказує наступне. При вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Так, відповідно до ст.98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Згідно ст.13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів КМ України в межах бюджетних асигнувань.

Таким чином, зазначені норми законів вказують на регулювання оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету Кабінетом Міністрів України.

23 березня 2011 року КМ України прийняв постанову № 373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації, інших установ і закладів незалежні від їх підпорядкування», а Постановою КМ України від 25 березня 2014 року № 88, було внесені зміни в постанову від 23.03.2011 року. Дані нормативно-правові акти безпосередньо регулюють відносини з розміру та порядку надання надбавки педагогічним працівникам.

В п.1 Постанови установлено надбавку у граничному розмірі 20 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати) педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІІ рівнів акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування. В Постанові КМУ вказано, що розмір надбавки встановлюється керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці.

Надбавка встановлюється на весь обсяг навчального навантаження, що виконується працівником.

Починаючи з 24 по 27 січня 2017 року Управлінням держпраці у Черкаській області було проведено перевірку щодо додержання законодавства про працю Уманським обласним музичним училищем ім. П.Д. Демуцького, в тому числі щодо виплати надбавки педагогічним працівникам в розмірі 20%. Було встановлено, що у 2016 році кошти на заробітну плату виділялись не в повному обсязі, адміністрація училища вимушена була приводити у відповідність заробітну плату виділеним асигнуванням за рахунок виплати надбавки в розмірі від 1 до 20% керуючись постановою КМ України від 23.03.2011 року № 373, де зазначено, що розмір надбавки встановлюється керівником навчального закладу у межах фонду оплати праці.

Також, за результатами перевірки було встановлено, що випадків не виплат вище вказаної надбавки взагалі не було. Вимоги Постанови КМ України від 23.03.2011 року № 373 виконувались, що підтверджується актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 23-06-39/0086 від 27.01.2017 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що розмір надбавки педагогічним працівникам визначається керівником підприємства, установи, організації, у граничному розмірі 20%, тобто максимальному, на весь обсяг навчального навантаження, що виконується працівником, виходячи з фонду оплати праці, тому накази в.о. директора Уманського обласного музичного училища ім. П.Д.Демуцького, щодо встановлення надбавки педагогічним працівникам училища в різному процентному співвідношенні є правомірними.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальний розмір не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається в тому числі Законом України «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з:

- основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

- додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

В зв'язку з викладеним, посилання позивача на ч.3 ст.32 та на ст.103 КЗпП України, щодо обов'язку керівника училища повідомити працівників не пізніше ніж за два місяці про зміну істотних умов праці, в тому числі систем та розмірів оплати праці, не стосується права керівника встановлювати розмір надбавки педагогічним працівникам училища згідно постанови КМ України № 373 від 23.03.2011 року, оскільки в даному випадку позивачем ОСОБА_2 не доведено зміни його істотних умов праці, як педагогічного працівника Уманського обласного музичного училища ім. П.Д.Демуцького.

Керівником Уманського обласного музичного училища ім. П.Д.Демуцького під час призначення надбавки до заробітної плати не порушено ст.97 КЗпП України в зв'язку з тим, що таке призначення надбавки здійснено у відповідності до діючого законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці, систем і розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад тощо. Прикладом змін в організації виробництва і праці можуть бути: раціоналізація робочих місць" введення нових форм організації праці, в тому числі перехід на бригадну форму, і навпаки, впровадження передових методів, технологій, переведення працівника на контрактну форму трудового договору згідно із законодавством і т. ін. У випадку, коли такі зміни в організації виробництва і праці мають місце, за певних умов дозволяється змінювати істотні умови праці без згоди працівника.

Під зміною істотних умов праці слід розуміти об'єктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, обумовлені за загальним правилом, впровадженням нової техніки, нових технологій, вдосконаленням структури підприємства, установи, організації, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних та соціальних показників, запобігання банкрутству і масовому вивільненню працівників та збереження кадрового потенціалу в період тимчасових зупинок у роботі та приватизації, створення безпечних умов праці, поліпшення санітарно-гігієнічних умов. До істотних умов праці, крім перелічених у ч. З ст. 32 КЗпП України, з урахуванням інтересів конкретних працівників можна віднести також встановлення або скасування деяких додаткових елементів у трудовій функції, якщо основна трудова функція при цьому не змінюється, відбуваються збільшення або зменшення обсягу роботи, ступеня самостійності і відповідальності працівника, ступеня шкідливості роботи, перехід з індивідуальної на колективну організацію праці і навпаки та створюються інші умови, що характеризують трудовий процес.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обов'язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень КЗпП України. Тобто, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає до задоволення.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88,208, 209, 212, 214, 215, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовуОСОБА_2 до Уманського обласного музичного училища ім. П.Д.Демуцького про визнання незаконними, скасування наказів та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя Ю.В. Мазуренко