справа № 399/45/17
провадження № 2/399/107/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Шуліки О.О., за участю секретаря судового засідання - Рясної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у частці від доходу,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, де просить винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення ним повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1не з'явилася, хоча завчасно надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але завчасно надіслав заяву згідно якої прохає справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 16.06.2009 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.05.2010 року сторони по справі є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Згідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Абзацами 3,4,5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь матері дитини.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому суд вважає за необхідне рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 640,00 гривень судового збору в дохід держави.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді адвокатом регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Відповідно до Правил адвокатської етики та ЗУ « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою та порядком внесення й розумно обґрунтованим за розміром.

Матеріали справи (а.с.13) містять клопотання адвоката Супруна Л.В., в якій зазначено, що адвокат отримав плату в розмірі 500 грн. за дві години праці та витратив на надання правової допомоги 2 годин робочого часу, що дорівнює 800 грн., але сума гонорару була попередньо узгоджена. Вказане клопотання та квитанція містить посиланя на те, коли адвокат отримав гонорар, в якій сумі та від кого.

Тому, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224, 226, 228 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Починаючи з 24.01.2017 року стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,(ідентифікаційний код НОМЕР_1) мешкає: АДРЕСА_1, на утримання: неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь матері дитини ОСОБА_1, починаючи з 24.01.2017року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Шуліка О.О.