Справа: 431/649/17
Провадження: 2/431/393/17
23 лютого 2017 року Старобільський районний суд Луганської області
В складі: головуючого - судді Ткач О.В.,
при секретарі: Кустовій О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі України разом із матір'ю, без згоди та супроводу батька,
В обґрунтування позову, позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що вона перебувала у громадянському шлюбі з відповідачем ОСОБА_2
Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні.
Позивачка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідач участі у вихованні та догляді за дітьми не бере, їх фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає.
Позивачка ОСОБА_1 бажає повезти дітей на відпочинок за кордон з метою оздоровлення та розширення їх кругозору, однак не може отримати згоди на такі поїздки у відповідача, на підставі чого вимушена звернутися до суду.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву у якій просить розглянути справу у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
23 лютого 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, з'ясував позицію сторін, дослідив матеріали справи й вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню, за слідуючими підставами:
За свідоцтвом про народження дітей (а.с. 12-13) батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Порядок виїзду за кордон без згоди другого з подружжя (чоловіка) визначено законом України « Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-Х11, Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення, видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затвердженого Постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 (із змінами).
Стаття 18 цих Правил передбачає, що виїзд за межі України громадян, що не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється (п. 3 Правил) у разі пред'явлення оригіналів документів, або їх нотаріально завірених копій: рішень суду щодо надання дозволу на виїзд за межі України дитині, яка не досягла 16 річного віку без згоди та супроводу другого з батьків».
За ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 річного віку, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів, в їхньому супроводі, або у супроводі осіб, уповноважених ними.
Таким чином, суд дійшов висновку, що через те, що відповідач ОСОБА_2 - батько неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ніякої участі у вихованні і матеріальному забезпеченні дітей не приймає, можливо надати їх матері позивачці ОСОБА_1 - дозвіл на вивіз дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 за межі України без згоди батька.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 62, 213-215 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-Х11, Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», суд -
Надати дозвіл дитині - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на строк 4 роки, а саме з дня ухвалення судового рішення до досягнення донькою 16-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
Надати дозвіл дитині - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну свого сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на строк 11 років, а саме з дня ухвалення судового рішення до досягнення сином 16-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в установленому порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає враховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набуває законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.В. Ткач