Справа №: 653/1188/16-ц
Провадження № 2/653/315/17
У Х В А Л А

іменем України

11 травня 2017 року

Генічеський районний суд Херсонської області, у складі:

головуючої судді - Шарко Н.А.,

секретаря Тимашової Т.А.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Генічеська заяву про забезпечення позову в обєднаній цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про обовязок спільного повернення боргу, та поділ спільного рухомого майна подружжя

встановив:

у проваджені Генічеського районного суду Херсонської області перебуває обєднана цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про обовязок спільного повернення боргу, та поділ спільного рухомого майна подружжя.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 06 травня 2017 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду.

До матеріалів справи долучена заява ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме: холодильник «Самсунг», вартістю 10 000,00 грн., посудомийну машину «Зануссі», вартістю 5 000,00 грн., мультиварку, вартістю 2 500,00 грн., праску, вартістю 750,00 грн., стіл кухонний зі стільцями 6 шт., вартістю 16 000,00 грн., тюнер супутниковий, вартістю 700,00 грн., тумба під TV, вартістю 1 700,00 грн., сервант з посудом, вартістю 6 000,00 грн., мякі меблі (диван та 2 крісла), вартістю 35 200,00 грн., килим, вартістю 6 000,00 грн., компютер стаціонарний з монітором «Асус», вартістю 17 000,00 грн., жорсткий диск, вартістю 2 500,00 грн., фотоапарат, вартістю 2 800,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що вказане майно набуте сторонами в період шлюбу та є їх спільною сумісною власністю. Відповідачка за зустрічним позовом вивезла вказане майно та з метою ухилення від справедливого поділу майна подружжя може розпорядитися майном на свій розсуд, у звязку з чим позивач вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, які може застосувати суд.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою 27 вересня 2016р., проте заяву про забезпечення позову подав лише 11 травня 2017р.

При цьому ОСОБА_2 не навів обґрунтування та не надав доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову на даний час може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Посилання на те, що ОСОБА_1 може сховати або розпорядитись майном є лише припущенням заявника, про що він прямо вказує у своїй заяві. Крім цього, зі змісту самої заяви не можливо зрозуміти місце знаходження майна, на яке позивач за зустрічним позовом просить накласти арешт.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області протягом пяти днів з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_3