УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Якуші Н.В.

при секретарі Коломойцеві М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

28.02.2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про відстрочення виконання рішення суду, посилаючись на те, за рішенням Апеляційного суду Харківської області, яким було частково змінено рішення Київського районного суду м. Харкова в частині визначення способу стягнення аліментів, його було зобовязано сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 2000 грн., починаючи з 05.08.2015 року до її повноліття. Вказав, що через матеріальне становище, він не має змоги одноразово виплатити заборгованість по сплаті аліментів, яке вже склалась, оскільки не працює і доходів не отримує, має на утриманні батьків пенсіонерів.

У звязку з чим просив суд розстрочити виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2015 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.06.2016 р. шляхом надання йому розстрочення виниклої заборгованості по 500 грн. щомісяця до фактичного погашення заборгованості.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи, надав заяву про слухання справи за його відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила суд розглянути заяву ОСОБА_1 без її участі, у задоволенні заяви просила відмовити, посилалась на те, що боржник у своїй заяві не вказав обставини, що утруднюють виконання рішення суду.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2015 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.06.2016 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі 2000 грн., починаючи з 05 серпня 2015 року і до її повноліття.

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав по справі виконавчий лист та предявила його до виконання.

Відповідно до вимог ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження»передбачено випадки, коли надається відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання рішення, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч.1 ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснив, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Вказані заявником обставини, а саме його скрутне матеріальне становище, відсутність у нього достатнього доходу, перебування батьків на пенсії, суд не вважає винятковими і тому вони не можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Крім того, судом вбачається, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, працездатним, а доказів існування виняткових обставин, які б обґрунтовано підтверджували його нездатність своєчасно виконати рішення суду, надано не було.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2015 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.06.2016 року у цивільній справі №640/13583/15-ц - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, або в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвалу складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Н.В. Якуша