Справа № 352/1336/16-ц
Провадження № 2/352/149/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту постійного проживання. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були власниками будинковолодіння в с. Підлісся по вул. Незалежності №17 Тисменицького району Івано-Франківської області та земельної ділянки площею 0,1319 га для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору за цією ж адресою. Після смерті батька вона з травня 2004 року і по даний час постійно проживала разом мамою, ОСОБА_6, у даному будинковолодінні та здійснювала догляд за нею. Проте, була зареєстрована за іншою адресою в селі Підлісся по вул. Франка №6 Тисменицького району Івано-Франківської області. 17 березня 2000 року її мама при житті склала заповіт про те, що після її смерті, все належне їй майно остання заповідає ОСОБА_1 07.06. 2006 року мама померла. Після її смерті спадщина на все належне їй майно в т.ч. на будинковолодіння в с. Підлісся по вул. Незалежності №17 Тисменицького району Івано-Франківської області та земельну ділянку площею 0,1312 га. ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом на спадкове майно. Проте, в нотаріальній конторі їй було відмовлено в оформленні спадщини у звязку з тим, що вона повинна доказати факт прийняття спадщини після смерті матері у звязку з тим, що вона постійно проживала з останньою на час її смерті, однак офіційно була зареєстрована за іншою адресою.

Позивач в судове засідання не з»явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися. Від них надійшли заяви, у яких вони просили справу розглядати без їх участі, позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлялася.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, письмові пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були власниками будинковолодіння в с. Підлісся по вул. Незалежності №17 Тисменицького району Івано-Франківської області та земельної ділянки площею 0,1319 га для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору за цією ж адресою. Після смерті батька позивач з травня 2004 року і по даний час постійно проживала у спірному будиноковолодіння разом з мамою та здійснювала догляд за нею. Проте, була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_6 17.03.2000 року, при житті, склала заповіт, який посвідчено секретарем Підліської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за №22 про те, що після її смерті, все належне їй майно остання заповідає позивачу. 07.06.2006 року остання померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме на будинковолодіння в с. Підлісся по вул. Незалежності №17 Тисменицького району Івано-Франківської області та земельну ділянку площею 0,1312 га . Відповідачі по справі є спадкоємцями за законом.

Відповідно до ст. 1235, 1268 ЦК України позивач має право на спадщину після смерті матері як спадкоємець за заповітом, а тому в серпні 2016 року звернулася до нотаріальної контори для оформлення документів про прийняття спадщини. Проте, їй було відмовлено в оформленні спадщини у звязку з тим, що вона повинна доказати факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 у звязку з тим, що япостійно проживала з останньою на час її смерті, однак офіційно була зареєстрована за іншою адресою.

Відповідно до вимог ст.256 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються в окремому провадженні.

В судовому порядку можуть бути встановлені факти, які перелічено в ч.1 ст.256 ЦПК України, а також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008р. №7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

У звязку тим, що має місце спір про право і встановлення даного юридичного факту впливає на права та обовязки інших спадкоємців в частині оформлення спадкового майна, тому позовом про встановлення юридичного факту постійного проживання та прийняття спадщини, суд розглядає на загальних підставах, а не в порядку окремого провадження.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1235, 1268 ЦК України, та керуючись ст. 213- 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, з травня 2004 року по 07.06.2006 року постійно проживала із померлою 07 червня 2006 року ОСОБА_6 в с. Підлісся по вул. Незалежності №17 Тисменицького району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Струтинський Р.Р.