ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7551/17
провадження № 6/753/316/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Шклянка М. П.

при секретарі Бак О.Л..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця Білан Юлії Станіславівни Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2-

в с т а н о в и в:

До суду звернувся головний державний виконавець Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобов'язань, посилаючись на те, що у Дарницькому РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві на виконанні знаходиться виконавчий лист №2-3321 від 29.03.2008 року, виданий Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утриання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 26.07.2002 року і до його повноліття. На підставі виконавчого листа державним виконавцем відкрито 02.12.2013 року виконавче провадження ВП № 41109021 по примусовому виконанню, але зобов'язання покладені на боржника добровільно ним не виконуються, виклики державного виконавця ігноруються.

В судове засідання державний виконавець Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві не з'явився, в матеріалах подання міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державної виконавчої служби.

Суд дослідивши подання вважає, що подання про тимчасову заборону виїзду за кордон задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах подання відсутні будь-які докази необхідності обмеження прав боржника, а саме ОСОБА_2, немає доказів того, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та немає підтверджень, що боржник ухиляється від сплати боргу.

Відповідно до Узагальнення Верховного суду України від 01.12.2013 р. «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. З ст. 11 Закону № 606-ХІУ, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Державний виконавець не з'явився в судове засідання та не надав для огляду в судове засідання матеріали виконавчого провадження, що позбавляє суд з'ясувати всі обставини даного подання.

Враховуючи викладене, проаналізувавши заяву заявника та матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного виконавця державного виконавця Білан Юлії Станіславівни Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: