Справа № 467/145/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Похитун М.В.,

ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представник третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора на стороні відповідача

ОСОБА_6 сільська рада Арбузинського району Миколаївської області

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Миколаївобленерго» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Свої вимоги мотивував тим, що він є власником домоволодіння та земельної ділянки площею 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, с. Рябоконево по вул. Набережна, 11.

Вздовж всієї території земельної ділянки прокладена повітряна лінія електропередач з опорами (ПЛ-10кВ фідер 384) та розміщено трансформаторну підстанцію ТП-10/0,4 кВ № 337, що є власністю ПАТ «Миколаївобленерго», які використовуються та обслуговуються останнім.

Відстань від ТП-10/0,4 кВ № 337 до фундаменту житлового будинку позивача складає 2.4 м, а від опори ЛЕП - 4.2 м. Оскільки дані електроустановки обмежують користування земельною ділянкою, псують естетичний вигляд садиби, створюють інші перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою, вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права, як власника землі.

Просив суд зобовязати ПАТ «Миколаївобленерго» демонтувати та перенести на безпечну відстань за межі земельної ділянки, належної позивачу, розташовані на ній повітряну лінію електропередач ПЛ-10кВ фідер 384 та трансформаторну підстанцію ТП-10/0,4 кВ № 337.

Ухвалою суду від 09 березня 2017 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора на стороні відповідача ОСОБА_6 сільську раду Арбузинського району Миколаївської області.

В судовому засіданні позивач змінив підставу та уточнив позов. Зазначив, що у відповідача відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які б підтверджували законність розміщення трансформаторної підстанції та ТП-10/0,4 кВ № 337 та повітряної лінії електропередач ПЛ-10кВ на землях комунальної власності, у звязку з чим зазначені об»єкти розміщені на землях комунальної власності незаконно, тому їх розміщення не може породжувати правових наслідків та обовязків для позивача, в частині обмеження права користування власною земельною ділянкою.

Просив суд зобовязати ПАТ «Миколаївобленерго» демонтувати та перенести на відстань не менше 10м від меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0002, яка на праві приватної власності належить позивачу, трансформаторну підстанцію ТП-10/0,4 кВ № 337 та повітряну лінію електропередач ПЛ-10кВ. Дані вимоги позивач підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що обєкти електроустановок, що належать відповідачу, обмежують право ОСОБА_2 на користування його земельною ділянкою. Під час виготовлення та погодження позивачем проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки, позивачу не було відомо, що спірні обєкти розташовані на земельній ділянці незаконно. Позивач думав, що обєкти електроустановок відповідача розміщені на законних підставах. А тому вважає заявлені вимоги позивача законними та обґрунтованими.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та суду пояснив, що відповідно до проекту землеустрою земельної ділянки, що належить позивачу, та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, така документація сформована з урахуванням охоронних зон енергообєктів згідно чинного законодавства. Із такого вбачається, що в документах на земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0002 визначено відомості про обмеження у її користуванні у виді охоронних зон навколо (вздовж) обєкта енергетичної системи, а саме ПЛ-0,4 кВ (0,0109 га) та ПЛ-10 кВ (0,0677 га), що належить та обліковуються на балансі ПАТ «Миколаївобленерго». За такого земельна ділянка під опорою ПЛ-0,4 кВ, під ТП № 337 та її охоронною зоною до складу земельної ділянки позивача не увійшла, а є землями комунальної власності. Розміри та межі земельної ділянки під опорою ПЛ-0,4 кВ, під ТП № 337, погоджені у проекті землеустрою підписами представника ПАТ «Миколаївобленерго» та печаткою, та підписом позивача. Тому позивач при формуванні документації щодо земельної ділянки, позивач усвідомлював та знав про наявність охоронних зон на земельній ділянці, яка оформлювалась у власність а також про необхідність додержання вимог Правил та необхідність використання частини земельної ділянки з обмеженнями. За такого просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник ОСОБА_6 сільської ради Арбузинського району пояснила, що в 2016 році ОСОБА_2 звертався до неї за допомогою щодо перенесення ТП. На місце розташування обєктів електроустановок приїздили представники ПАТ «Миколаївобленерго», яким було запропоновано написати заяву для відведення та виділення земельної ділянки для перенесення ТП, але у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, хоча будинок був побудований в 1970 році. Земельна ділянка, на якій розташовані спірні обєкти, належить до земель комунальної власності. Вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного.

Так, згідно рішення Рябоконівської сільської ради від 26 жовтня 2016 року № 5 (а.с. 107) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та передано у власність останньому земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, с. Рябоконево по вул. Набережна, 11 кадастровий номер :01:018:0002.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 8) за ОСОБА_2 16 листопада 2016 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, с. Рябоконево по вул. Набережна, 11 кадастровий номер :01:018:0002.

Досліджена в судовому засіданні копія проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 (а.с. 9-12) містить кадастровий план, план горизонтальної зйомки та ситуаційний план. Із даних документів видно, що біля земельної ділянки позивача розміщена ще земельна ділянка, що входять в охоронну зону ЛЕМ та використовуються з обмеженнями відповідно до вимог Правил охорони електричних мереж, затвердженими Постановою КМ України від 04.03.1997 року № 209. Про таке ОСОБА_2 було достовірно відомо, про що мається його особистий підпис на вказаних документах.

Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер :01:018:0002, що належить позивачу (а.с. 120-124) містить відомості про обмеження у користуванні земельною ділянкою у виді охоронної зони навколо (вздовж) обєкта енергетичної системи.

Згідно копії ОСОБА_3 від 21 грудня 2015 року, що є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 (а.с. 125), зазначено, що на земельній ділянці, яка відводиться у власність ОСОБА_2 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, с. Рябоконево по вул. Набережна, 11, у відповідності з планом меж охоронних зон земельної ділянки, перенесено на місцевість межі охоронних зон 01.01.05 (охоронна зона вздовж ЛЕМ) площею 0,0786 га (ПЛ-0,4 кВ (0,0109 га) та ПЛ-10 кВ (0,0677 га). Земельна ділянка, що входить в охоронну зону ЛЕМ використовується з обовязковим виконанням вимог Правил охорони електричних мереж, затвердженими Постановою КМ України від 04.03.1997 року № 209. Даний ОСОБА_3 підписаний позивачем, тому про вказані обмеження йому було відомо.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 13-18) за ОСОБА_2 24 листопада 2016 року зареєстровано право власності на житловий будинок № 11 по вул. Набережна в с. Рябоконево Арбузинського району Миколаївської області.

Згідно копії облікової картки обєкта по господарського обліку (а.с. 108), станом на 1 січня 2016 року, позивачу належить земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а також житловий будинок № 11, розташований по вул. Набережна в с. Рябоконево Арбузинського району, який побудовано в 1970 році.

Згідно копії паспорту ТП-10/0,4 кВ № 337 такий розташований в с. Рябоконево Арбузинського району та введений в експлуатацію в 1973 році (а.с. 50-58)

Згідно копії паспорту повітряної лінії електропередач ПЛ-10кВ фідер 384 (а.с. 59-65) такий обєкт побудований та введений в експлуатацію в 1975 році.

В судовому засіданні сторонами не заперечувалось, що трансформаторна підстанція ТП-10/0,4 кВ № 337 та повітряна лінії електропередач ПЛ-10кВ фідер 384 належать та обліковуються на балансі ПАТ «Миколаївобленерго», а також такі, що розташовані на землях комунальної власності в межах території Рябоконівської сільської ради Арбузинського району.

З пояснень представника відповідача вбачається, що на теперішній час документація щодо підтвердження права користування земельною ділянкою, на якій розташовано ТП-10/0,4 кВ № 337 не збереглася.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 76 ЗК України землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі обєкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під обєкти транспортування електроенергії до користувача.

Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЗК України, на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження.

Згідно п. «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України власник земельної ділянки зобов'язаний дотримуватися правил добросусідства та обмежень, повязаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Згідно ч. 5 ст. 111 ЗК України відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих обєктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 112 ЗК України охоронні зони створюються уздовж ліній звязку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових обєктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні обєкти.

Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про електроенергетику" в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих обєктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель. Розміщення споруд та інших об'єктів в охоронних зонах електричних і теплових мереж без здійснення передбачених нормативно-технічними документами технічних заходів безпеки не допускається.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів" для забезпечення надійної експлуатації та охорони енергогенеруючих об'єктів і об'єктів передачі електричної та теплової енергії, а також безпеки населення і охорони навколишнього природного середовища встановлюються спеціальні зони об'єктів енергетики, в тому числі, охоронні зони об'єктів енергетики. Земельні ділянки в межах спеціальних зон об'єктів енергетики не вилучаються (викупляються) у власників чи користувачів земельних ділянок, а використовуються з обмеженнями (крім випадків, коли встановлення спеціальних зон призводить до неможливості використання земельних ділянок за цільовим призначенням). Спеціальні зони обєктів енергетики встановлюються на землях всіх категорій.

Статтею 22 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів" встановлено, що охоронні зони уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки ліній від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на певній відстані залежно від напруги ліній електропередачі.

Згідно п.п. 1, 2 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 4 березня 1997 року, правила охорони електричних мереж (далі - Правила) запроваджуються з метою забезпечення збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасним випадкам від впливу електричного струму і використовуються у разі проектування, будівництва та експлуатації електричних мереж, а також під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж.

Електричними мережами, які підлягають охороні згідно з Правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільні пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать.

Для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки здійснюються такі заходи: відводяться земельні ділянки; встановлюються охоронні зони; визначаються мінімально допустимі відстані; прокладаються просіки у лісових, садових, паркових та інших багаторічних насадженнях.

Згідно з п. 4 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209, на період будівництва та експлуатації електричних мереж земельні ділянки надаються забудовникам відповідно до Земельного кодексу України. У межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться обєкти електричних мереж, зобовязані вживати належних заходів до збереження зазначених об'єктів.

Тобто, діючим законодавством передбачено розташування поряд із земельною ділянкою, власником якого є позивач, обєктів передачі електричної енергії на охоронній зоні, в межах якої власник зобовязаний її використовувати з обмеженнями, передбаченими законодавством.

Зауважень чи приписів зі сторони державних контролюючих органів з питань енергонагляду щодо технічного стану зазначених повітряних ліній електропередачі та трансформаторної підстанції або про недотримання Правил улаштування електроустановок при їх будівництві матеріали сторонами не надано.

У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Як видно, ОСОБА_2 у 2016 році реєстрував право власності на земельну ділянку з обмеженнями, передбаченими чинним законодавством, знав про наявність електроустановок, які введені в експлуатацію з 1973 року, не заперечував проти цього а тому й порушення його прав у даному випадку немає.

Крім того, факт знаходження на землях комунальної власності трансформаторної підстанції ТП-10/0,4 кВ № 337 та повітряної лінії електропередач ПЛ-10кВ, що межує із земельною ділянкою позивача, вказує на наявність спеціальної зони обєкту енергетики, який підлягає охороні згідно з вимогами чинного законодавства.

А тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора на стороні відповідача ОСОБА_6 сільська рада Арбузинського району Миколаївської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 24 травня 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_7