Рішення

Іменем України

15 лютого 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайоннй суд Хмельницької області у складі

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Романишеної Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Хмельницької міської ради, дитячий будинок Хмельницької обласної ради про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася ОСОБА_2 з вказаним позовом в якому зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її матір'ю є ОСОБА_5 09 жовтня 2016 року вона пішла з дому та написала заяву в якій просила влаштувати її до Дитячого будинку. Причиною цього стало те, що її мама та співмешканець ОСОБА_6 вживають алкогольні напої, не займаються вихованням дітей, ображають її. Її мати часто залишала на неї молодших дітей аби вона їх доглядала; не приділяє їй належної уваги та догляду. У квітні 2015 року вітчим її сильно побив у зв'язку з чим вона перебувала на лікуванні. У зв'язку тим, що жодних позитивних змін у ставленні матері до неї не відбуваються вона пішла з дому. За рік який вона проживає у дитячому будинку мати не цікавиться її життям, не намагається налагодити з нею стосунків. За таких обставин просила суд позбавити ОСОБА_5 батьківських прав стосовно неї.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила її задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначила, що вона проживала разом з матір'ю ОСОБА_5, молодшими братом і сестрою та співмешканцем матері за адресою: АДРЕСА_1. Між нею та матір'ю часто виникали сварки. Мати залишала її аби вона доглядала за молодшими дітьми та у неї не було вільного часу на себе. Також мати не достатньо забезпечувала її одягом та одежу їй надавали сусіди; не приділяла їй належної уваги. У 2015 році вона потрапила до лікарні, у зв'язку з тим, що її побив співмешканець матері, проте останній не притягувався до відповідальності оскільки вона сама забрала з поліції відповідну заяву. Під час проживання з матір'ю вона відвідувала школу. Оскільки ставлення матері до неї не покращувалося, у жовтні 2015 року вона пішла з дому та влаштувалася до дитячого будинку, де проживає на теперішній час.

Представник органу опіки та піклування Хмельницької міської ради, який був залучений до участі у розгляді даної справи в якості представника позивача, позов підтримав, просив його задовольнити. Зазначила, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків стосовно своєї доньки ОСОБА_2 На адресу служби у справах дітей надходили відомості про наявність конфліктних ситуації у цій сім'ї та наявність небезпеки стосовно ОСОБА_2 Останній співмешканцем відповідачки були спричиненні тілесні ушкодження, проте через те, що мати забрала заяву з поліції до відповідальності ніхто притягнутий не був. Після того, як дитина пішла з дому та була влаштована до дитячого будинку, мати була повідомлена про місце перебування ОСОБА_2. проте остання не намагалися повернути доньку до себе, налагодити з нею стосунки. З того часу мати жодного разу не поцікавилася життям доньки, її навчанням, станом здоров'я.

Також зазначила, що вона, як представник третьої особи органу опіки та піклування Хмельницької міської ради повністю підтримує висновок органу опіки та піклування, яким визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_2

Відповідач позов не визнала та зазначила, що свої батьківські обов'язки стосовно своєї доньки вона виконувала. Окрім ОСОБА_2 в неї є ще двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 09 жовтня 2015 року ОСОБА_2 пішла з дому та вона її розшукувала. На 4 день вона дізналася що її донька перебуває у Дитячому будинку та вона її одразу навідала. Визнала, що між нею та донькою дійсно виникали конфлікти, які виникали з приводу її навчання. Також зазначила, що оскільки вона працює то дійсно залишала молодших дітей на старшу доньку, аби та їх доглядала. Також зазначила, що вона виконувала свої обов'язки стосовно забезпечення навчання доньки (остання ходила до школи та вона контролювала її навчання, цікавилася її успіхами), по можливості забезпечувала дітей матеріально. Вважає, що підстав для позбавлення її батьківських прав стосовно доньки не має.

Представник Дитячого будинку Хмельницької обласної ради позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що у жовтні 2015 року ОСОБА_2 була влаштована до Дитячого будинку оскільки в її сім'ї у неї з матір'ю та вітчимом часто виникають конфлікти. Позивач відмовляється повертатися у сім'ю матері та бажає залишитися у дитячому будинку. Мати за весь час лише один раз навідала доньку.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

Встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказане підтверджено свідоцтвом про народження дитини, не заперечувалося сторонами у справі.

Неповнолітня ОСОБА_2 за її особистою заявою з 09 жовтня 2015 року була влаштована та перебуває в дитячому будинку Хмельницької обласної ради на державному утриманні. З часу влаштування дитини до вказаного закладу мати дівчинки до адміністрації установи з приводу її повернення не зверталася. Вказана підтверджується довідками Дитячого будинку Хмельницької обласної ради №39 від 20.01.2017 року, №397 від 06.12.2016 року.

Статтею 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства»встановлено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

В силу п. 2 ч. 1ст. 164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16, 18постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Аналіз положеньст. 164 СК Українидає підстави для висновку, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які своєю винною поведінкою ухиляються від виховання дитини та виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до протоколу бесіди практичного психолога від 15.10.2015 року проведеною з ОСОБА_2 вбачається, що остання захотіла проживати у дитячому будинку, через погане ставлення до себе з сторони вітчима та матері. Повідомила, що мати не приділяє їй належної уваги, купує їй вживаний одяг; остання потерпає від образ та побиття зі сторони матері та вітчима.

Згідно представленої психологічної характеристики, яка складена практичним психологом дитячого будинку Хмельницької обласної ради 06.12.2016 року ОСОБА_2 перебуває у вказаному закладі більше року; успішно адаптувалася до нових умов проживання та навчання в ЗОШ. Має друзів серед дітей дитячого закладу та однокласників. У спілкуванні з дорослими та однолітками врівноважена, доброзичлива, емоційно-стабільна. Після влаштування до закладу дзвонила до матері та намагалася спілкуватися з нею, проте згодом перестала підтримувати з нею контакт, оскільки мати звинувачує її у своїх проблемах. За час перебування ОСОБА_2 у дитячому будинку, мати жодного разу не звернулася до практичного психолога з метою налагодження відносин з донькою та повернення її до сім'ї.

Згідно довідки №149 від 16.12.2016 року спеціалізованої ЗОШ І-ІІІ ступенів №27 ім. Дмитра Іваха м. Хмельницького встановлено, що мати учениці 9-го класу ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ніколи не цікавилася життям та навчанням дочки у школі (жодного разу не навідувала навчальний заклад: не була на батьківських зборах, не спілкувалася з вчителями-предметниками, практичним психологом).

Відповідно до представленого акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 21.04.2015 року встановлено, що зі слів дитини 04.04.2015 року вітчим вдарив її у ніс; мати заперечувала вказаний факт. Слідів фізичного насилля у дитини виявлено не було. За результатами обстеження було прийнято рішення повідомити про встановлені факти правоохоронні органи.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради №01-34-2304/16 від 08.12.2016 року було визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Приймаючи вказане рішення орган опіки та піклування виходив з того, що ОСОБА_2 з 09.10.2015 року перебуває у дитячому будинку Хмельницької обласної Ради. За весь час перебування дитини у цьому закладі мати всього декілька разів навідувалася до неї, проте заходів щодо її повернення не вживала. Стосунки у дитини з матір'ю напружені; ОСОБА_9. притягувалися до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП; успіхами доньки у навчанні не цікавиться.

Згідно відповіді Хмельницького МВ Управління МВС України в Хмельницькій обрості №21078/с від 28.09.2015 року встановлено, що кримінальне провадження №0002141 від 24.04.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України по факту заподіяння ОСОБА_2 в приміщенні будинку АДРЕСА_1 закрито 27.04.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2015 року ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Вказаною постановою ОСОБА_3 була визнана винуватою у неналежному виконанні своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_2, внаслідок чого остання 09.10.2015 року не повернулася до дому, а звернулася до дитячого будинку, оскільки її матір зловживає спиртними напоями, принижує та не займається вихованням.

Разом з цим суд звертає свою увагу на те, що відповідно до представленої характеристики, яка складена ДОП СП ПЗВП ХВП ШУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 за місцем проживання (АДРЕСА_1) характеризується посередньо; алкогольними напоями не зловживає, наркотичних речовин не вживає; громадський порядок не порушує, сварки з сусідами не вчиняє. На адресу дільничного офіцера поліції скарг та заяв від сусідів на спосіб життя ОСОБА_3 не надходило.

Також встановлено, що з 30 серпня 2016 року ОСОБА_3 працює в ТОВ «Торговий дім «Хмельницькхліб» на посаді машиніста ТОМ.

Також суд звертає свою увагу на те, що відповідно до представленої характеристики з ЗОШ №18 м. Хмельницького на ученицю 7-Б класу ОСОБА_2, встановлено, що остання протягом часу навчання зарекомендувала себе здібною та відповідальною ученицею; до навчання ставиться сумлінно. ЇЇ мати ОСОБА_3 на загальні батьківські збори не приходить, проте відвідує школу під час навчального процесу, цікавиться навчанням та поведінкою доньки.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що протягом часу, коли донька проживала з матір'ю, остання виконувала свої батьківські обов'язки: піклувалася про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Стосовно посилань на те, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов'язки з часу, коли донька покинула сім'ю та стала проживати у дитячому будинку, як на підставу позбавлення її батьківських прав, суд зазначає, що за такі дії ОСОБА_3 вже була притягнута до адміністративної відповідальності та з огляду на встановлені обставини у справі підстави для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у виді позбавлення його батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», ст..ст.164 СК України, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Хмельницької міської ради, дитячий будинок Хмельницької обласної ради про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня винесення рішення, а особами, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутніми при його проголошенні в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя: