Справа №486/1193/16-ц 23.05.2017 23.05.2017
Провадження №22-ц/784/1027/17
Справа № 486/1193/16-ц
Провадження № 22-ц/784/1027/17 Головуючий першої інстанції: Франчук О.Д.
Категорія: 50 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Колосовського С.Ю., Кушнірової Т.Б.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.

за участі: представника позивачки - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5, про збільшення розміру аліментів, стягнутих на утримання малолітньої дитини, та стягнення додаткових витрат на дитину

в с т а н о в и л а:

04 листопада 2016 р. ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнутих на утримання малолітньої дитини, та стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що з 26 серпня 2011 р. перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 квітня 2014 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка ОСОБА_6, яка після припинення сімейних відносин з відповідачем проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 вересня 2013 р. з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини заробітку та у розмірі 1/6 частини заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Посилаючись на те, що з 07 лютого 2016 р. стягнення аліментів на її утримання припинено у зв'язку з тим, що дитина досягла трирічного віку, вважає, що у відповідача значно покращилось матеріальне становище, просила збільшити розмір стягуваних аліментів з 1/6 частини всіх видів заробітку до - ? частини.

Крім того, просить стягнути з відповідача додаткові витрати, понесені нею у зв'язку з захворюванням дитини, в сумі 5 288 грн. 23 коп.

В подальшому ОСОБА_4 збільшила позовні вимоги в частині додаткових витрат та просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на утримання дитини в сумі 6 864 грн. 76 коп. та судові витрати.

Позивачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, її представник в судовому засіданні підтримала і просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, його представник в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 щомісячно у розмірі 4 000 грн., що є достатнім для утримання чотирирічної дитини.

Третя особа ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилась, направила до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 березня 2017 р. позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 вересня 2013 р. на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 на 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Відкликано виконавчий лист №486/1873/13-ц, виданий на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 вересня 2013 р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на неповне з'ясування судом обставини, що мають суттєве значення для вирішення спору, у зв'язку із чим просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у позові.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, представника позивачки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що сторони з 26 серпня 2011 р. перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 квітня 2014 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка ОСОБА_6, яка після припинення сімейних відносин з відповідачем проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Між сторонами існує спір щодо надання відповідачем коштів на утримання малолітньої дитини.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 вересня 2013 р. з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини заробітку та у розмірі 1/6 частини заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Також на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 червня 2014 р. ОСОБА_3 сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки заробітку.

З 07 лютого 2016 р. стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 припинено у зв'язку з тим, що дитина - ОСОБА_6 досягла трирічного віку.

Посилаючись на те, що у зв'язку із припиненням виплати аліментів на її утримання матеріальне становище відповідача поліпшилось, позивачка просила про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання їх з відповідачем доньки.

Суд, погодившись з доводами ОСОБА_4, задовольнив позовні вимоги, збільшивши розмір аліментів, що стягуються на утриманні доньки ОСОБА_6, до ? частини заробітку відповідача.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (частини 1, 2 ст. 212 ЦПК України).

В силу ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як роз'яснено в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Збільшивши розмір стягнутих на утримання дочки сторін аліментів, суд врахував лише зміну матеріального становища платника аліментів у зв'язку із зменшенням кола утриманців, натомість залишив поза увагою інші обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору.

Зокрема, суд не врахував, що на час звернення до суду з даним позовом, позивачка має постійну роботу та заробіток, розмір якого становить за 2016 р. 51 258 грн. (а.с. 82), що свідчить про покращення матеріального становища ОСОБА_4 та її можливості надавати утримання спільній з відповідачем доньці.

Також судом не було враховано, що розмір заробітної плати ОСОБА_3 збільшився з часу стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6 і становить за 2016 рік 407 979 грн. 63 коп. (а.с. 81), а тому збільшився і розмір отримуваних ОСОБА_4 аліментів, який за 2016 рік склав 54 534 грн. 48 коп. ( в середньому 4 545 грн. на місяць), що є достатнім для утримання малолітньої доньки сторін (а.с. 82-83).

За такого суд, не врахувавши усіх обставин справи та вимог закону дійшов помилкового висновку про наявність підстав для збільшення розміру стягнутих з відповідача аліментів, а тому рішення суду в цій частині в силу п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України необхідно скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволені вказаних вимог.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини не оскаржується і предметом апеляційного перегляду не було.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року в частині збільшення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 вересня 2013 року на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 та розподілу судових витрат скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5, про збільшення розміру аліментів, стягнутих на утримання малолітньої дитини відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: С.Ю. Колосовський

Т.Б. Кушнірова