У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (далі - ПАТ «Платинум Банк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 24 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Агробанк» (далі - ЗАТ «Агробанк»), правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «Хоум Кредіт Банк» (далі - ЗАТ «Хоум Кредіт Банк»), правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Хоум Кредіт Банк» (далі - ВАТ «Хоум Кредіт Банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Хоум Кредіт Банк» (далі - ПАТ «Хоум Кредіт Банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Восток» (далі - ПАТ «Банк Восток») та ОСОБА_4 укладено договір про надання кредитної лінії № 44.840.07.10, відповідно до п. 1.1 якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді поновлюваної відкличної кредитної лінії окремими траншами з лімітом кредитування 1 000 000 доларів США, строком до 23 травня 2012 року зі сплатою 15,5 % річних.

Також 24 травня 2007 року між ЗАТ «Агробанк», правонаступником якого є ЗАТ «Хоум Кредіт Банк», правонаступником якого є ВАТ «Хоум Кредіт Банк», ПАТ «Хоум КредітБанк», правонаступником якого є ПАТ «Банк Восток» та ОСОБА_4 укладено договір про надання кредитної лінії № 45.840.07.10, відповідно до п. 1.1 якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді поновлюваної відкличної кредитної лінії окремими траншами з лімітом кредитування 500 000 доларів США, строком до 23 травня 2010 року зі сплатою 15,5 % річних.

24 травня 2007 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «Агробанк» укладено додаткову угоду до договору про надання кредитної лінії від 24 травня 2007 року № 44.840.07.10, якою був змінений період внесення грошових коштів для погашення заборгованості та черговість її погашення.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 44.840.07.10, 24 травня 2007 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «Агробанк» укладено договір іпотеки № 44.840.07.10.1, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 45.840.07.10, 24 травня 2007 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «Агробанк» укладено договір іпотеки № 45.840.07.10.1, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1.

12 липня 2011 року між первісним кредитором та ПАТ «Платинум Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 20110712/1-Г (інв.), відповідно до п. 1.1 якого первісний кредит відступив новому кредитору всі свої права вимоги за кредитними договорами згідно з переліком, наведеним у додатку № 1 до договору, зокрема, за кредитними договорами від 24 травня 2007 року № 44.840.07.10 та № 45.840.07.10.

12 липня 2011 року між первісним кредитором та новим кредитором укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до п. 1.1 якого первісний кредитор відступив новому кредитору усі свої права вимоги за договорами іпотеки, згідно з переліком, наведеним у додатку № 1 до договору, зокрема право вимоги за договорами іпотеки від 24 травня 2007 року № 44.840.07.10.1 та № 45.840.07.10.1.

13 грудня 2011 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Платинум Банк» укладено додаткові угоди до кредитних договорів.

Пунктами 4.2 та 4.3 кредитних договорів визначено, що позичальник, починаючи з місяця наступного за датою видачі першого траншу, щомісячно у період з 1 по 16 число вносить грошові кошти у сумі, достатній для погашення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у попередньому календарному місяці на рахунок, вказаний у п. 3.2. цього договору, а починаючи з червня місяця 2008 року - щомісячно у період з 1 по 16 число вносить грошові кошти у розмірі 20 850 доларів США на рахунок, вказаний у п. 3.1 цього договору - для погашення заборгованості за кредитом.

Згідно з п. 5 додаткових угод до кредитного договору у зв'язку зі зміною сторони кредитора погашення відповідної частини кредиту та сплата нарахованих процентів за його користування, у тому числі сплата штрафних санкцій за кредитним договором, здійснюється позичальником шляхом перерахування коштів за наступними банківськими реквізитами: рахунок - НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «Платинум Банк», код банку 3803388.

Позивач зазначав, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитними договорами.

Відповідно до п. 4.7 кредитних договорів позичальник зобов'язаний за порушення строків повернення заборгованості за кредитом та відсотками за його використовування сплачувати пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених грошових зобов'язань, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 44.840.07.10 станом на 24 червня 2015 року склала 33 670 359 грн 51 коп., з якої: залишок заборгованості за кредитом - 7 989 900 грн; заборгованість за відсотками - 3 928 811 грн 33 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту у період з 25 червня 2014 року по 24 червня 2015 року - 21 751 648 грн 51 коп.

Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 45.840.07.10 станом на 24 червня 2015 року склала 11 696 646 грн 07 коп., з якої: залишок заборгованості за кредитом - 2 796 465 грн; заборгованість за відсотками - 1 343 940 грн 69 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 25 червня 2014 року по 24 червня 2015 року - 7 556 240 грн 07 коп.

На погашення зазначеної заборгованості позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки від 24 травня 2007 року № 44.840.07.10.1 та № 45.840.07.10.1.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року, у задоволення позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Платинум Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 13 грудня 2011 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Платинум Банк» укладено додаткові угоди до кредитних договорів, згідно з п. п. 1 та 3 яких у зв'язку зі зміною кредитора за кредитним договором на підставі відповідного договору відступлення права вимоги, сторони домовились за текстом кредитного договору змінити словосполучення ЗАТ «Агробанк» на словосполучення ПАТ «Платинум Банк» відповідно. Також сторони домовилися змінити валюту зобов'язання, якою за умовами кредитного договору є долар США, а з дати набуття чинності додаткової угоди заборгованість позичальника виражається у гривнях і позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором, у тому числі сплату нарахованих процентів за користування кредитом у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до п. 8.5 договорів іпотеки у разі внесення змін до основного договору щодо зміни розміру процентів по кредиту (у тому числі при їх збільшення) до цього договору зміни можуть не вноситись, і розмір процентів у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки підтверджуватимуться відповідними угодами про внесення змін до основного договору.

Позивач зазначив, що первісний кредитор ПАТ «Банк Восток» виконав свої зобов'язання, шляхом видачі готівки відповідно до підпунктів 1.1.1, 1.1.2 та 1.3 кредитного договору.

На обґрунтування вимог щодо стягнення пені, позивач посилався на п. 4.6 кредитних договорів, відповідно до якого позичальник зобов'язаний за порушення строків повернення заборгованості за кредитом та відсотками за його використовування сплачувати пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених грошових зобов'язань, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

У той же час, згідно з п. 2 додаткових угод від 13 грудня 2011 року сторонами фактично змінені умови забезпечення зобов'язання за кредитними договорами, а саме, сторони домовилися, що за порушення позичальником строків сплати заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за користування кредитом позичальник сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,0001 % від суми простроченого заборгованості, а саме: 4,07 грн. Штраф сплачується у національній валюті України відповідно до офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України на день сплати позичальником штрафу шляхом зарахування позичальником коштів на рахунок, відкритий у ПАТ «Платинум Банк».

Таким чином, суди зробили правильний висновок, що у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту у період з 25 червня 2014 року по 24 червня 2015 року у розмірі 21 751 648 грн 51 коп. та 7 556 240 грн 07 коп. слід відмовити.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів, що зазначено у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13.

Судами встановлено, що відповідач з грудня 2008 року перестав сплачувати платежі за кредитними договорами, у зв'язку з чим, перебіг позовної давності у частині щомісячних платежів починався саме з грудня 2008 року.

ПАТ «Платинум Банк» посилалося на те, що відповідачем 02 листопада 2012 року на адресу банку направлено електронною поштою лист від 28 жовтня 2012 року на електронну адресу провідного аналітика відділу андерайтингу заставних кредитів ОСОБА_7, відповідно до якого, станом на 28 жовтня 2012 року ОСОБА_4 визнавав наявність за ним заборгованості, що виникла у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитних договорів та зобов'язань, пов'язаних з укладенням договорів іпотеки.

На підтвердження факту переривання позовної давності ПАТ «Платинум Банк» надало суду першої інстанції електронний лист про врегулювання заборгованості від 28 жовтня 2012 року, направлений ОСОБА_4 02 листопада 2012 року зі своєї поштової електронної скриньки «ІНФОРМАЦІЯ_2» інтернет-домен (logos-corp.com), зареєстрований ТОВ «Цент інтернет-імен України» за компанією ТОВ «Логос Ессет Менеджмент», на поштову електронну скриньку «ІНФОРМАЦІЯ_3» співробітника ПАТ «Платинум Банк» провідного аналітика відділу андерайтингу заставних кредитів ОСОБА_7

Представник відповідача заперечував факт, що ОСОБА_4 направляв 02 листопада 2012 року електронний лист про врегулювання заборгованості від 28 жовтня 2012 року.

ТОВ «Логос Ессет Менеджмент» 15 лютого 2016 року надало відповідь № 02/1 про те, що інтернет-домен (logos-corp.com), дійсно зареєстрований в ТОВ «Цент інтернет-імен України» за компанією ТОВ «Логос Ессет Менеджмент», але поштова скринька «ІНФОРМАЦІЯ_2» на цьому домені не зареєстрована.

Домен - це частина простору ієрархічних імен мережі Інтернет, що обслуговується групою серверів доменних імен (DNS-серверів) та централізовано адмініструється. DNS-сервери зберігають інформацію про вузли, імена яких належать домену і виконують трансляцію їх імен в адреси. Кожний домен має унікальне ім'я, а кожен комп'ютер, підключений до Інтернету, має, як правило, доменне ім'я.

Крім того, у листі від 06 квітня 2016 року № 12 ТОВ «Логос Ессет Менеджмент» зазначило, що у ТOB «Логос Ессет Менеджмент» не реєструвалася електронна поштова скринька «ІНФОРМАЦІЯ_2». Електронні скриньки в інтернет-домені logos-corp., що належить ТОВ «Логос Ессет Менеджмент», реєструються виключно співробітникам підприємства згідно зі штатним розкладом. ОСОБА_4 станом на 02 листопада 2012 року не був співробітником ТОВ «Логос Ессет Менеджмент», відповідно вказаній особі не могла бути наданау користування електронна скринька в інтернет-домені logos-corp.com та електронна скринька «ІНФОРМАЦІЯ_2» не могла бути зареєстрована ТОВ «Логос Ессет Менеджмент» на вищенаведеному інтернет-домені.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» обов'язків реквізит електронного документа - обов'язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону (у редакції станом на 2012 рік), електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (у редакції станом на 18 жовтня 2012 року) електронний підпис - дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов'язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних.

Таким чином, для ідентифікації особи, яка підписала електронний документ законодавством України визначений саме електронний підпис на електронному документі, а не електронна скринька особи.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано відмовив у позові, оскільки банк пропустив строк позовної давності, на застосуванні якої наполягав відповідач, про що зазначено в його запереченнях на позовну заяву.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М., Маляренко А.В. Ступак О.В.