Справа № 2/756/869/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Васалатія К.А.

при секретарі Ковган О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Моноліт плюс» корпорації ДБК «Житлобуд», 3 особи - ТОВ «Трест Бориспільсільбуд», ПАТ „Банк „Фінанси і кредит" про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду до відповідачів з даним позовом посилаючись на те, що 16.09.2015 р. між нею яка покупцем та ТОВ «Моноліт плюс» - відповідачем, за дорученням та в інтересах якою діє ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» - 3 особа № 1, якій діяв на підставі Довіреності № 5 від 01.05.2015 р. з другого боку, було укладено Договір № 31 купівлі-продажу майнових прав.

Як вказує позивач, у відповідності до п.п. 1.1.-1.3. Договору Продавець продає, а Покупець придбав права на квартиру АДРЕСА_1, на умовах та у порядку, що визначені в цьому Договорі.

Під майновими правами сторони розуміли право Продавця набути у власність квартиру, яке виникає у Продавця за Договором № 2 від 24.03.2015 р., укладеного між ТОВ «Моноліт плюс» та ТОВ «Градобуд-С», якому надано право на користування земельною ділянкою згідно з рішенням Бориспільської міської ради № 679S-58-V від 17.11.2009 року, і Договором оренди землі від 17.08.2010 року б/н, зареєстрованого у Бориспільському міському відділенні Київської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у Держаному реєстру земель вчинено запис від 20.10.2010 року за № 5. Декларації про початок виконання будівельних робіт № КС 0831 4 1500408 від 30.05.2014 року. При цьому квартира, яка визначена у п. 1.1., має наступні характеристики: № квартири 37, поверх - 4, загальна площа - 44,37 кв.м., кількість кімнат 1. При цьому майнові права на дану квартиру належать відповідачу - ТОВ «Моноліт плюс» ().

Як вказує позивач, 17.09.2015 р. нею на виконання умов п.п. 1.1., 2.4.1. п. 2.4., п. 3.1. Договору та відповідно розпорядження на здійснення платежу у розмірі 539539 грн. 20 коп. відповідача - ТОВ «Моноліт плюс», згідно квитанції № 641001 від 17.09.2016 р. було сплачено цю суму через 3 особу № 2 - Центральне РУ ПАТ «Банк «фінанси та кредит» на рахунок банку отримувача ПАТ «Діамантбанк», однак перерахування коштів виконано не було.

На мою претензію уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб отримано відповідь від 03.11.2015 р. про неможливість здійснення розпорядження та перерахування коштів за умови введення 18.09.2015 р. тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». 12.11.2015 р. Фонд гарантування вкладів повідомив позивача, що якщо фізична особа через касу банку здійснила платіж, однак кошти не надійшли одержувачу платежу, на такі операції не поширюються гарантії Фонду.

Як вказує у позові позивач, вона звернулась з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до Шевченківського р/с м. Києва про зобов'язання вчинити дії, де судом були ретельно перевірені зазначені вище докази, але рішенням суду від 24.03.2016 р. в задоволенні позову було відмовлено, і ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08.06.2016 р. це рішення було залишено без змін.

При цьому позивач звернулась до 3 особи № 1 - ТОВ «Трест Бориспільсільбуд», яке діяло в інтересах відповідача відповідно до довіреності, отримала листа № ос/01-197 від 21.09.2015 р., згідно до якого позивача було повідомлено, що її звернення відповідач - ТОВ «Моноліт плюс» не отримувало коштів в якості оплати Договору.

Тому позивач вважає, що в неї виникло майнове право вимоги оформлення права власності на квартиру та обов'язок сплати вартості вказаної квартири, а у відповідача виникло право на отримання вартості квартири та кореспондуючий обов'язок на оформлення права власності на вказану квартиру за позивачем та просить суд визнати за нею право власності на майнове право вимоги оформлення права власності на житлову квартиру за будівельним номером АДРЕСА_1 зобов'язати відповідача надати позивачу Акт прийому-передачі майнових прав на квартиру, довідку про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на квартиру, завірену печаткою копію сертифікату відповідності, технічний паспорт спірної квартири, виготовлений у БТІ та заборонити відповідачу та 3 особі № 1 - ТОВ «Трест «Бориспільсільбуд» здійснювати дії щодо переоформлення (у тому числі відчуження, передачі у паям, передачі у заставу, обтяження іншим чином) майнових прав на спірну житлову квартиру.

У судовому засіданні позивач та її представник уточнили позов щодо визнання права власності на вже збудовану АДРЕСА_1, а у іншому залишили без змін.

Представник відповідача № 1 - ТОВ «Моноліт плюс» у судовому засіданні проти позову заперечив вказавши, що будівництво будинку закінчено, але грошових коштів вони не отримували, а тому підстав визнання власності не має.

Представник 3 особи № 1 - ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» також позов не визнав у повному об'ємі.

Представник 3 особи № 2 - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судовому засіданні позов залишила на розсуд, а у судові дебати так і не з'явилась.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результату інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У відповідності до положення ст. 190 ЦК України встановлено, що майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. П. 2 вказаної статті встановлено, що майнові права є не споживною річчю.

Судом встановлено, що 16.09.2015 р. між позивачем ОСОБА_1 - учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та відповідачем - ТОВ «Моноліт плюс», за дорученням та в інтересах якою діє ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» - 3 особа № 1, якій діяв на підставі Довіреності № 5 від 01.05.2015 р. з другого боку, було укладено Договір № 31 купівлі-продажу майнових прав.

У відповідності до п.п. 1.1.-1.3. укладеного договору продавець продав, а позивача як покупець придбала права на кв. АДРЕСА_1, на умовах та у порядку, що визначені в цьому Договорі.

Відповідно п. п. 1.4.-1.6 Договору Продавець зобов'язаний передати Покупцю майнові права на Квартиру в повному обсязі після повної сплати їх вартості, а покупець, прийняти їх. Передача та приймання майнових прав здійснюється сторонами за Актом приймання-передачі майнових прав . Покупець паву ваг права власності на майнові права після оформлення Акту приймання-передачі майнових прав.

Покупець, після набуття права власності на майнові права па Квартиру, та введення Об'єкту капітального будівництва в експлуатацію, має право володіти та користуватись нею без обмежень та самостійно оформити правовстановлюючі документи на Квартиру.

Ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 17.09.2015 р. позивачем на виконання умов п.п. 1.1., 2.4.1. п. 2.4., п. 3.1. Договору та відповідно розпорядження на здійснення платежу у розмірі 539539 грн. 20 коп. від відповідача - ТОВ «Моноліт плюс», згідно квитанції № 641001 від 17.09.2016 р. сплатила вищевказану через банківську установу - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рахунок банку отримувача ПАТ «Діамантбанк», однак перерахування коштів не відбувся, так як 18.09.2015 р. було введено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

При цьому позивач звернулась з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до Шевченківського р/с м. Києва про зобов'язання вчинити дії, де судом були ретельно перевірені зазначені вище докази, але рішенням суду від 24.03.2016 р. в задоволенні позову було відмовлено, і ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08.06.2016 р. це рішення було залишено без змін.

У відповідності до ст. 202 ЦК України встановлено, що дво-або багатосторонній правочин є тотожнім з поняттям договір. Так, вказаний у позові договір є двостороннім правочином, спрямованим на набуття цивільних прав та обов'язків між сторонами.

Ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вказаний правочин не був визнаний судом недійсним та його недійсність не встановлена законом, що дає підстави для визнання його правомірним.

Майновими визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначати як право очікування, є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Ст. 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на окремі об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 вжито усі можливі дії щодо виконання своєї частини договору, і тільки з незалежних від неї підстав передача грошей не відбулась - початок процедури ліквідації банківської установи - ПАТ «Банк «Фінанси і кредит», що надає суд підстави для задоволення позову в частині визнання за позивачем право власності на АДРЕСА_1, зважаючи на те, що їй (позивачу) як особі, що до цього часу виконує свої професійні обов'язки на території Чернобильскої АЕС, важко сприймати той факт, що всі зароблені важкою працею гроші не з її вини, не надійшли до забудовника.

Ст. 386 ЦК України зокрема встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду із вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню.

Таким чином суд приходить також до висновку щодо задоволення позову у частині заборони відповідачу - ТОВ «Моноліт плюс» та 3 особі № 1 - ТОВ «Трест «Бориспільсільбуд» вчиняти будь які щодо майна - АДРЕСА_2, що випливає з вимог ст. 217 ЦПК України.

Що стосується позовної вимоги - зобов'язання відповідача надати позивачу Акт прийому-передачі майнових прав на квартиру, довідку про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на квартиру, завірену печаткою копію сертифікату відповідності, технічний паспорт спірної квартири, виготовлений у БТІ, то суд відмовляє у її задоволенні, так як у разі визнання права власності на квартиру, позивач та відповідач переходить у стадію виконання рішення суду, що у даному випадку і просить позивач зробити.

Тому керуючись п.п. 1.4.-1.6 Договору № 31 від 16.09.2015 р., ст. 16, 316, 317, 319, 321, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 60, 61, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1) право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1

На підставі ст. 217 ЦПК України заборонити ТОВ «Моноліт плюс» (м. Київ, вул. Лугова 13, ) та ТОВ «Трест «Бориспільсільбуд» (Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях 84) здійснювати будь які дії щодо переоформлення, відчуження, передачі у найом, передачі у заставу та обтяження майнових прав на АДРЕСА_1

У іншій частині позову - відмовити.

Судовий збір у сумі 5390 грн. стягнути із ТОВ «Моноліт плюс» () на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.А. Васалатій