Справа № 215/4817/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді Квятковського Я.А.

за участю секретаря Пасько М.В.

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя,-

ВСТАНОВИВ:

17.11.2016 р. представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодження здоровя, до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» /далі ПрАТ/, яким просить стягнути моральну шкоду у розмірі 145 000 грн. у зв'язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_1 2 роки 5 місяців працював у відповідача в умовах, які характеризувались перевищенням граничного допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища. У липні 2016 року рішенням ЛЕК Українського науково-досліницького інституту промислової медицини протокол №979 йому були встановлені професійні захворювання, а саме, вібраційна хвороба першої - другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-переферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з помірно вираженою полірадикулонейропатією (L5, S1, C6, C7), двобічним плечолопатковим періатрозом (ПФ першого ст.), остеоартозом ліктьових суглобів (ПФ першого ст.), періатрозом колінних суглобів (ПФ першого ст.), хронічний (пиловий) бронхіт, ЛН 1 ст., які відповідно до даних індивідуальної СГХ умов праці від 09.02.2015 р. № Ф-2/2-11-3/585, виданого Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів, виникли з вини роботодавця.

Крім того, по факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією створеної на підприємстві ПРАТ "Північний ГЗК", про що був складений акт розслідування від 16.08.2016 року, де вказано, що позивач підпадав під вплив шкідливих та несприятливих факторів, умови праці машиніста екскаватора у кар'єрі відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за концентрацією аерозолю, до 3 класу 1 ступеню шкідливості за незручною робочої зони. Вібрація загальна транспортно-технологічна, рівень 62 дБ, при допустимих 59 дБ, вміст пилу з вмістом кристалічного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 2,5 рази перевищує ГДК:5,0 мг/м3 при ГДК 2,0мг/м3. Згідно до медичного висновку МСЕК від 27.10.2016 р. серії 12 ААА №043278 позивачу було встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 55% та 3 група інвалідності з 03.10.2016 року з переоглядом у 2017 р. Виходячи з характеру захворювань позивача він не має змоги вести звичайний спосіб життя, повинен приймати ліки, йому важко виконувати будь яку роботу по господарству, він страждає на біль у попереково-крижовому і шийному відділах хребта з іррадіацією в ліву ногу, заніміння кінцівок, біль та обмеження рухів в суглобів, що порушує його нормальні життєві звязки. Виходячи з тривалості роботи у відповідача, просить стягнути з ПрАТ 145 000 грн. моральної шкоди.

Позивач в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання 10.05.2017 не зявилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В судовому засіданні 21.02.2017 позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання 10.05.2017 не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні 21.02.2017 позов не визнав, надав письмові заперечення, згідно яких у позивача відсутні законні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки шкода позивачу завдана ПрАТ «ПівнГзк» а не відповідачем, в звязку із чим на користь позивача було стягнуто 80 000 грн., а також участі в складанні акту розслідування профзахворювання представники відповідача не приймали. Наявність шкідливих умов праці є обєктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує на відсутність доказів заподіяння моральної шкоди.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено поясненнями сторін, актом розслідування хронічного професійного захворювання (а.с.4-5), що позивачу ОСОБА_1 встановлені хронічні професійні захворювання, а саме: вібраційна хвороба першої - другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-переферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з помірно вираженою полірадикулонейропатією (L5, S1, C6, C7), двобічним плечолопатковим періатрозом (ПФ першого ст.), остеоартозом ліктьових суглобів (ПФ першого ст.), періатрозом колінних суглобів (ПФ першого ст.), хронічний (пиловий) бронхіт, ЛН 1 ст.

27.10.2017 Позивачу було первинно встановлено 55% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності з переоглядом у 2017 (а.с.6).

Позивач працював машиністом екскаватора на виробництві у ПрАТ «ЦГЗК» - 2 роки 5 місяців (а.с. 21-26)

З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Ст.ст.21, 28, 34 цього Закону було передбачено обов'язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей.

Законами України про Державний бюджет України на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась дія на 2006 -2007 р.р., абзацу 4 ст.1, підпункту "є"ч. 1 ст. 21, ч. З ст. 28, ч.3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей.

Крім цього, Законом від 28.12.2007 року № 107 з п.3 Прикінцевих положень вказаного Закону виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної шкоди потерпілим на виробництві і крім того з 01.01.2008 р. припинено відшкодування моральної шкоди Фондом, незалежно від часу настання страхового випадку.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішення спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв'язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст.153 КЗпП України - на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України - власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу як вказувалося раніше згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання, медичних виписок і епікризів (а.с.7-20), встановлені хронічні професійні захворювання . Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі, напружені умови праці машиніста екскаватора екскаваторної дільниці ПрАТ "Центральний ГЗК" (15.04.2002 - 05.04.2003, 19.08.2003 - 03.02.2005), які відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості за концентрацією аерозолю, до 3 класу 1 ступеню шкідливості за незручністю робочої зони, до 3 класу 1 ступеню шкідливості за рівнем загальної транспортно-технологічної вібрації (а.с. 4-5, 29-32). Встановлена вина роботодавця-відповідача в пошкодженні здоров?я позивача, рекомендовано згідно п.16-18 акту застосування заходів по зменшенню рівня впливу шкідливих факторів, та важкості праці.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд враховує тривалість роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує його нормальні життєві зв"язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності, тривалість розладу його здоров'я, припинення трудової діяльності з відповідачем за власним бажанням .

З урахуванням вищенаведеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позов слід задовольнити частково та стягнути на користь позивача 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною.

Доводи представника відповідача щодо об'єктивного характеру шкідливих умов праці та наявності судового рішення, яким вже стягнуто завдану ушкодженням здоровя шкоду на користь позивача з ПрАТ "Північний ГЗК" , суд до уваги не приймає, оскільки вони не мають правового значенння для вирішенння спору.

Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 81, 88, 209 ч.3, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІН - НОМЕР_1) моральну шкоду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В інший частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: