Справа № 500/4542/16-ц
Провадження № 2/500/448/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Одеській державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання в сумі 9128,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ректора Одеського державного університету внутрішніх справ від 11.08.2014 року № 109 о/с ОСОБА_1 з 01.08.20014 року був зарахований курсантом першого курсу. 08 вересня 2014 року сторони уклали договір про підготовку фахівця в ОДУВС. Згідно наказу ОДУВС № 92 о/с від 04.08.2015 року ОСОБА_1 відрахований з університету та звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням. таким чином відповідач не виконав умови Договору, а саме п.2.3.1,2.3.2,2.3.6 а також порушив п. 3 Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі МВС України у звязку із небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни.

Представник позивача в судове засідання не зявився, при цьому надав письмову заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, вказавши на підтримку заявлених вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення та просить визнати договір про підготовку фахівця в ОДУВС від 08.09.2014 року укладений між ним та ОДУВС, Головним управлінням МВС України в Одеській області недійсним. В задоволені позову про стягнення витрат на навчання та зі сплати судового збору просить відмовити в повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази , вислухавши осіб, що приймали участь при розгляді справи , суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Згідно матеріалів справи встановлено, що Наказом від 11.08.2014 року № 109 о/с ректора Одеського державного університету внутрішніх справ ОСОБА_1 з 01.08.2014 року зараховано курсантом першого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів транспортної міліції.

08 вересня 2014 року між ОДУВС та ОСОБА_1 укладено Договір про підготовку фахівця в ОДУВС. Відповідно до Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими Договором відшкодувати фактичні витрати повязані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.

З 11.08.2014 року по 04.08.2015 року, відповідно до умов Договору, у період навчання ОСОБА_1 перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.

Згідно з Витягом з наказу ОДУВС № 92 о/с від 04.08.ю2015 року молодший сержант міліції ОСОБА_1 був відрахований з університету та звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням.

Згідно з розрахунком вартості утримання курсанта, ОСОБА_1 повинен відшкодувати витрати на суму 10 506,25 грн., однак ОСОБА_1 у добровільному порядку було відшкодовану частину суми заборгованості в сумі 1378 грн.

Згідно п. 2.1.3. Договору, виконавець зобовязаний забезпечити особу (відповідача у справі) харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно - правовими актами України .А відповідно до п. 2.3.6. Договору, відповідач зобовязався у разі відрахування з навчального закладу за підставами передбаченими п. 3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі - згідно із затвердженим розрахунком (пунктом 3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. ).

Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору, здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Аналогічні положення щодо укладення договору та обовязку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 року № 150 Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України Типовому договорі (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 року за № 547/13814).

Стосовно зауважень відповідача щодо визнання оспорюванного Договору про підготовку фахівця в ОДУВС від 08.09.2014 року недійсним суд виходить з наступного, нормою ст. 33 ЦК України визначено, що правочин укладений неповнолітньою особою, який він не мав права укладати без згоди батьків, може бути визнаний судом недійсним із застосуванням правових наслідків у вигляді двосторонньої реституції. При цьому, якщо неможливо повернути предмет правочину, а у неповнолітньої особи відсутні кошти , достатні для відшкодування, батьки зобовязані відшкодувати завданні збитки, якщо вони своєю винною поведінкою сприяли вчиненню правочину або втрати майна, яке було предметом правочину. З цього вбачається, що в інших випадках відповідальність за договором, укладеним неповнолітнім за межами його цивільної дієздатності, може нести лише сам неповнолітній.

Враховуючи той факт, що відповідач сам подав рапорт на звільнення з органів внутрішніх справ та відрахування з університету за власним бажанням, суд вважає, що наслідки, передбачені ст.33 ЦК України, не мають правової основи. Тому період навчання ОСОБА_1С, в університеті повинен буди відшкодований останнім в розмірі фактичних витрат понесених МВС України.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно припису ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007 року №313. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до ст. 18 ЗУ « Про Міліцію», курсанти вищих навчальних закладів МВС України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького закладу відшкодовують МВС України витрати повязані з їх навчанням та утриманням у вищому закладі. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Розрахунок витрат позивачем здійснено з дотриманням положень відповідно вищезазначеного Порядку відшкодування. У довідках про доходи та відрахування розраховано грошове утримання відповідача за період навчання з 11.08.2014 року по 04.08.2015 року. Вартість витрат за період навчання, яка підлягає відшкодуванню, становить 9128 гривень 25 копійок. Вказана сума відповідачем не відшкодована, а вимоги про відшкодування саме цієї суми і є предметом позову.

За вищевказаних встановлених судом фактичних обставин суд вважає, що позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання підлягає задоволенню.

При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст.88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 1378 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 623 Цивільного кодексу України, ст.ст.10,11, 88, 212-216, 218, 225.226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КМ 87407, виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області 06.12.2013 року, ІНН НОМЕР_1 на користь Одеського державного університету внутрішніх справ вартість витрат повязаних з навчанням в сумі 9128 ( девять тисяч сто двадцять вісім) гривень 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КМ 87407, виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області 06.12.2013 року, ІНН НОМЕР_1 на користь Одеського державного університету внутрішніх справ 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_2