Номер провадження: 22-ц/785/914/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Драгомерецького М.М.

суддів: Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представників позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6 митниці Державної фіскальної служби в Одеській області ОСОБА_7, представника третьої особи Управління служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області та Одеської митниці Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05 жовтня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Одеської митниці Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області, за участю третьої особи Управління служби безпеки України в Одеській області про стягнення майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

25 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області, за участю третьої особи Управління служби безпеки України в Одеській області про стягнення майнової та моральної шкоди.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 04 жовтня 2006 року була винесена постанова про порушення кримінальної справи (№ 18/50000/06) за фактом контрабанди вантажу аксесуарів для ванної кімнати (в асортименті), за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 Кримінального кодексу України.

Постановою від 04.10.2006 року визнано речовими доказами та приєднані до кримінальної справи із збереженням на відповідальному зберіганні на складі ТОВ 21 вік за адресою м. Одеса, вул. Моторна, 8 аксесуари до ванної кімнати в асортименті вартістю 237783,79 грн.

Справа разом з речовими доказами була передана для проведення слідчих дій до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області.

22.05.2007 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси постанову органів досудового слідства від 04.10.2006 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 Кримінального кодексу України скасовано та відмовлено у її порушенні.

06.06.2007 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області постанова Малиновського районного суду від 22.05.2007 року доповнено вказівкою органам досудового слідства повернути визнані речовими доказами вантаж аксесуари для ванної кімнати (в асортименті) вартістю 237 783, 79 гривні, що зберігаються в контейнері № MS KH 3743880.

В подальшому позивач неодноразово звертався до органів досудового слідства, однак, або не отримував відповіді взагалі, або вимоги не задовольнялися.

До цього часу аксесуари для ванної кімнати (в асортименті) вартістю 237 783, 79 гривні позивачеві повернуті не були, відповідно він вважає таку бездіяльність Південної регіональної митниці неправомірною.

Позивач зазначає, що дії державних органів, які чиняться з 2006 року завдали йому непоправної моральної шкоди. Більш ніж шість років він не може отримати неправомірно вилучений у нього вантаж, не зважаючи на наявність судового рішення про його повернення. За таких умов, позивач просив суд стягнути з відповідачів в якості відшкодування завданої моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги з підстав, які викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 митниці ДФС у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказано, що Одеська митниця ДФС не є правонаступником ліквідованої Південної регіональної митниці, Одеська митниця не порушувала прав ОСОБА_3, а тому просили суд застосувати строки позовної давності та відмовити ОСОБА_9 у задоволені позову.

Представник відповідачів Державної казначейської служби України та Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи Управління СБУ в Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщеним належним чином.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05 жовтня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з державного бюджету України на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 237 783,79 гривень та моральної шкоди у розмірі 500 гривень. Судовий збір в розмірі 229,40 гривень компенсовано за рахунок держави. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області та Одеська митниця Державної фіскальної служби в Одеській області просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області та Одеської митниці Державної фіскальної служби в Одеській області, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Колегія суддів вважає, що рішення суду щодо стягнення майнової та моральної шкоди постановлено на підставі неповного зясування обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено норми матеріального права, що відповідно до вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову у заоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.10.2006 року заступником начальника Одеської митниці з правоохоронної роботи начальником служби боротьби з контрабандою та митної варти ОСОБА_11 порушена кримінальна справа №18/50000/06 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України. Постановою ст. інспектора відділу дізнання та провадження в справах ПМП СБК та МВ Одеської митниці ОСОБА_12 від 04.10.2006 року визнано речовими доказами та приєднані до кримінальної справи із збереженням на відповідальному зберіганні на складі ТОВ 21 вік за адресою м. Одеса, вул. Моторна, 8 аксесуари до ванної кімнати в асортименті вартістю 237783,79 грн.: вішалка для рушника металева 408 шт., туалетна поличка з скла та металу 900 шт., підставка для зубних щіток 180 шт., дозатор для рідкого мила 120 шт., петля дверна металева 6800 шт., мильниця 120 шт., засувка дверна (шпінгалет) 50160 шт., набір туалетний з 6 предметів 150 наборів., гачок настінний металевий для одягу 180 шт., вішалка для одягу з 4-ма гачками 100 шт., тримач для туалетного паперу 250 шт., йоржик з підставкою 200 шт., дзеркало 80х60 140 шт., дзеркало 80х80 30 шт., дзеркало 90х70 60 шт., дзеркало 90х50 шт. 40 шт., набір світильників для дзеркал 340 шт. Постановою Малиновського районного суду міста ОСОБА_9 від 22 травня 2007 року зазначена постанова про порушення кримінальної справи скасована. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06 червня 2007 року постанова суду залишена в силі, органи досудового слідства були зобовязані повернути ОСОБА_3 аксесуари до ванної кімнати, що визнані речовими доказами в кримінальній справі. 20.07.2007 року та 15.12.2008 року позивач звертався до Південної регіональної митниці із заявою про повернення належного йому майна. Листом № 23-2/3806 від 31.07.2007 року представник ОСОБА_3 був повідомлений про необхідність звернення до слідчого відділу УСБУ України в Одеській області, де знаходяться матеріали кримінальної справи та речові докази по ній. За даними Управління Служби безпеки України в Одеській області речові докази по кримінальній справі Управлінню не передавались, а знаходяться на відповідальному зберіганні у ТОВ 21 вік.

Апеляційний суд Одеської області своєю ухвалою від 06.06.2007 року доповнив постанову Малиновського районного суду міста ОСОБА_9 від 22.05.2007 року вказівкою органам досудового слідства повернути ОСОБА_3 вантаж аксесуари до ванної кімнати (в асортименті), вартістю 237783,79 грн., що визнані речовими доказами по кримінальній справі

Позивачем був поданий позов в порядку адміністративного судочинства до управління служби безпеки України в Одеській області, Південної регіональної митниці, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідачів у поверненні позивачу аксесуарів для ванної кімнати вартістю 237783,79 гривень.

Під час розгляду справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом (справа № 2а-4559/09/0470) представником Південної митниці до суду наданий лист за підписом заступника начальника Південної митниці начальника СБК та ПМП ОСОБА_13 від 15.03.2010 року ДК-4 № 23-2/1096, в якому міститься інформація про розміщення митницею зазначеного вантажу на складі відповідального зберігання ТОВ 21 вік. При цьому, 19.05.2009 року митницею створена комісія, проведена інвентаризація на складі та виявлена нестача, у тому числі, по майну, вилученому по протоколу ПМП №0694/50000/06, у звязку з чим до господарського суду Одеської області подана заява про стягнення з ТОВ 21 вік суми нестачі.

У відповідь на заяви позивача від 29 жовтня 2012 року, про повернення речових доказів, надання копії постанови по справі про порушення митних правил, на адресу позивача надійшов лист від Малиновського районного суду м.Одеси від 10.12.2012 року №11711/12-Вих., в якому зазначено, що після скасування постанови про порушення кримінальної справи, співробітниками СВ УСБУ України в Одеській області був складений протокол про порушення митних правил за ст. 352 МК України №0694/50000/06 стосовно невстановленої особи, який був направлений до Малиновського районного суду м.Одеси та фактично отриманий судом 19.10.2007 року. Вказаний протокол надійшов до судді Старикова О.О., у справі про порушення митних правил присвоєно обліково-статистичний номер №3-35257/07. Згідно даних обліково-статистичної картки, а також відповідно до супровідного листа щодо направлення справи, судовий розгляд протоколу про порушення митних правил №0694/50000/06 відбувся 15.12.2007 року, у звязку з відсутністю в протоколі про порушення митних правил відомостей щодо особи, що скоїла адміністративне правопорушення, судом було прийняте рішення про направлення вказаної справи Голові південної регіональної митниці для проведення додаткової перевірки.

Таким чином, судом встановлено, що Південна регіональна митниця допустила щодо позивача протиправну бездіяльність, яка полягає у неповерненні йому предметів, визнаних речовими доказами по кримінальній справі №18/50000/06 (462), порушеної 04.10.2006 року Одеською митницею за фактом контрабанди вантажу аксесуарів до ванної кімнати (в асортименті), вартістю 237783,79 грн. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 Кримінального кодексу України, після скасування цієї постанови та закриття кримінальної справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції не звернув уваги на клопотання представника Одеської митниці ДФС про застосування сторків позовної давності.

Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що представник Одеської митниці ДФС звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початком перебігу строку є день, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З врахуванням наведеного, для визначення початку перебігу виникнення права на позов важливими є як об'єктивні, так і суб'єктивні фактори.

При цьому, правило частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення строку, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Оскільки особа, в інтересах якої подано позов, як юридична особа, набуває та здійснює свої права і обов'язки через свої органи, то його обізнаність про порушення його прав або можливість такої обізнаності слід розглядати через призму обізнаності його органів та посадових осіб цих органів.

Такий правовий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Верховного Суду України від 29.10. 2014 р. по справі № 6-152цс14, яка є обов'язковою для всіх судів України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2011 у справі № 2-а-4559/09/0470 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління служби безпеки України в Одеській області, Південної регіональної митниці скасоване рішення суду першої інстанції та закрите провадження по справі з тих підстав, що справа підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства. Тобто що у 2011 році позивач знав про порушення свого права

Відповідно до п.1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України, визначає загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Частиною першою, ст. 261 ЦК України, передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому ст. 263 ЦК України, передбачено, що заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Відповідно до системного аналізу національного та міжнародного законодавства, згоду на обовязковість якого було надано у встановленому Законом порядку, всі учасники правовідносин зобовязані добросовісно здійснювати свої права та обовязки, а тому суд доходить висновку про те, що позивачем пропущено строк на предявлення позову про стягнення майнової та моральної шкоди, що у даному випадку є підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виносячи рішення, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області та Одеської митниці Державної фіскальної служби в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05 жовтня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Одеської митниці Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області, за участю третьої особи Управління служби безпеки України в Одеській області про стягнення майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_2