Справа № 283/172/17-ц
провадження №2/283/157/2017
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

28 лютого 2017 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Малинської міської ради Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и в:

Позивач зазначив, що 15.04.2008 року в м. Малин Житомирської області помер його батько, ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок №102 по вулиці Городищанській в м. Малин Житомирської області.

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про визнання за ним права власності на житловий будинок, який знаходиться в м. Малин Житомирської області по вулиці Городищанській, 102.

Пояснив, що 11.11.1975 року у Малинській державній нотаріальній конторі рідний брат його батька - ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка відкрилась після смерті їх матері, ОСОБА_4, на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Городище Малинського району (на даний час - вул. Городищанська, 102 м. Малин). Відповідно до довідки Малинського районного комульного підприємстваз технічної інвентаризації за №3052 від 12.01.2017 року станом на 01.01.2013 року на підставі вище вказаного Свідоцтва про право на спадщину, право власності зареєстровано та занесено в реєстрову кадастров у книгу під №30 під реєстрованим номером 4484 за ОСОБА_3. Фактично на час отримання вище вказаного свідоцтва ОСОБА_3 у м. Малині вже не проживав, а проживав у м. Петропавловськ-Камчатський Російської Федерації, де 11.12.1991 року помер.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок по вулиці Городищанській, 102 в м. Малині та на інше майно. У зв'язку з тим, що він не був одружений та не мав дітей, його батько, ОСОБА_2, як спадкоємець другої черги за законом протягом встановленого шестимісячного строку з часу відкриття спадщини звернувся із заявою про прийняття спадщини до Петропавловськ-Камчатської нотаріальної контори, а 28.07.1995 року звернувся в Малинське бюро технічної інвентаризації з заявою провести оцінку будівель та видати довідку-характеристику для представлення в нотаріальну контору для прийняття спадщини від ОСОБА_3. Крім того, 28.11.1997 року його батько також звертався у Малинське районне державне комунальне підприємство по технічній інвентаризації видати довідку-характеристику для пред'явлення в нотаріальну контору. Також з відповідним замовленням він звертався 25.02.2002 року, 21.02.2003 року та 26.02.2003 року отримав витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Фактично з 02.04.1975 року до дня смерті 15.04.2008 року батька, ОСОБА_2, протягом 33 років після смерті його матері, ОСОБА_4, та протягом понад 16 років з дня смерті свого брата ОСОБА_3, ОСОБА_2 відкрито та безперервно користувався будинком по вул. Городищанській, 102 в м. Малині, ніс всі витрати, пов'язані з користуванням будинком та всіма сприймався як його власник.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача до суду не з'явився двічі, повідомлений належно, будь-яких заяв, клопотань по суті позову до суду не подав.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Встановлено, що після смерті 15.04.2008 року ОСОБА_2, який за життя володів будинком №102 по вулиці Городищанській в м. Малин після смерті свого брата, ОСОБА_3, який помер 11.12.1991 року в м. Петропавловськ-Камчатський Російської Федерації та будучи єдиним спадкоємцем за законом другої черги своєчасно звернувся із заявою про її прийняття. Після смерті ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем за законом першої черги та заповітом від 12.02.2003 року, який прийняв спадщину після смерті свого батька, є його син, ОСОБА_1 З свідоцтва про народження позивача вбачаються родинні відносини з спадкодавцем.

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 від 11.11.1975 року, замовлення ОСОБА_2 №184 на видачу довідки-характеристики на отримання спадщини від 25.02.2002 року, довідки-характеристики, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.02.2003 року, а також довідки Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації №3052 від 12.01.2017 року, технічного паспорту на житловий будинок, вбачається, що житловим будинком по вулиці Городищанській, 102 в м. Малин Житомирської області володів за життя ОСОБА_2.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Судом встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені ним письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 215, 224 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок, що розташований в м. Малин Житомирської області по вулиці Городищанській, 102 в порядку набувальної давності, що залишилась після смерті ОСОБА_5, який помер 11.12.1991 року.

Судові витрати за заявою позивача вважати по фактично понесеним.

Копію рішення направити відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення і роз'яснити, що заяву про перегляд заочного рішення може бути ним подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до суду, що його ухвалив.

Позивач має право оскаржити рішення суду протягом 10 днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Житомирської області.

Суддя: