Справа № 541/2942/16-ц
Номер провадження 2/541/256/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 березня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі Непокупній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом,

в с т а н о в и в :

26.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом.

В направленому на адресу суду позові позивачка зазначила, що відповідачка ОСОБА_2 її рідна дочка, а відповідач ОСОБА_3 онук. Їй на праві власності належить житловий будинок розташований в м. Миргороді по вул. Комишнянській №2/11. В належному їй житловому будинку відповідачка ОСОБА_2 не проживає з 1999 року, а відповідач ОСОБА_3 з 26 грудня 2015 року. Все належне їм майно вони вивезли з будинку та виїхали на інше місце проживання, а тому просить суд визнати відповідачів таким, що втратив право на користування належним їй житловим будинком розташованим в м. Миргороді по вул. Комишнянській буд №2/11, оскільки реєстрація відповідачів створює для неї певні незручності в користуванні власністю, зокрема стосовно отримання субсидії.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про день та час судового розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не зявилися. Відповідно до ст.ст. 77, 225 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку розташованого в м. Миргороді по вул. Комишнянській буд. №2/11, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6).

В житловому будинку розташованому в м. Миргороді по вул. Комишнянській №2/11 значаться зареєстрованими відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що вбачається з витягу з домової книги та інформації отриманої з відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради (а.с.9-10, 15-16).

З офіційних довідок голови вуличного комітету вбачається, що ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації м. Миргород вул. Комишнянська №2/11 з 26 грудня 2015 року, а ОСОБА_2 з 1999 року (а.с.7-8).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що проживають неподалік від позивачки, знали відповідачів. Їм достовірно відомо, що відповідачка ОСОБА_2 не проживає в спірному будинку більше 10 років, жодного її майна в будинку немає, а відповідач ОСОБА_3 не проживає в будинку по вул. Комишнянській №2/11 з грудня 2015 року, всі належні йому речі вивіз.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом 6 місяців.

Відповідно до ст. 167 ЖК України наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сімї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї який вибув, втрачає право на користування цим житлом з дня вибуття.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки судом встановлено, що відповідачі виїхали із спірного житлового приміщення, та не проживають в ньому більше року, їх слід визнати такими, що втратили право на користування житловим будинком розташованим в м. Миргороді по вул. Комишнянській №2/11.

Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 10; 11; 60; 88; 208; 214; 215; 224; 225; 226 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати такою, що втратила право на користування жилим приміщенням житловим будинком №2/11 по вулиці Комишнянській в м. Миргороді.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком №2/11 по вулиці Комишнянській в м. Миргороді.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачів про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6