Справа № 500/978/17
Провадження № 6/500/36/17
УХВАЛА

07 березня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі подання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасову забору ОСОБА_1 виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з поданням про тимчасову заборону ОСОБА_1 виїзду за межі України.

В поданні про тимчасову заборону виїзду ОСОБА_1 за кордон державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області зазначив, що на виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження № 6102657 з виконання виконавчого листа № 2-1388-2005 виданий 30.03.2005 року Ізмаїльським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 08.12.2004 року до 19.07.2018 року, заборгованість за якими станом на 01.02.2017 року складає 7126 грн. 50 коп.

Державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 04.04.2005 року та копію постанови було направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб боржників, які отримують пенсію інформацію не знайдено. Згідно відповіді Державної податкової служби України платник податків з таким податковим номером чи серією та номером паспорту на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді відділу Держгеокадастру в Ізмаїльському районі Одеської області щодо земельних ділянок інформація відсутня. Згідно відповіді Територіального сервісного центру 5144 Регіонального сервісного центу МВС в Одеській області транспортних засобів не зареєстровано. Згідно відповіді інспекції сільського господарства в Одеській області сільгосптехніка за боржником не значиться. Згідно відповіді управління економіки Ізмаїльської міської ради, відомості про юридичних та фізичних осіб боржників відсутні. Згідно відповіді Ізмаїльського районного відділу державної міграційної служби України в Одеській області боржник отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон в Ізмаїльському РВ ГУДМС в Одеській області 24.10.2008 року серії ЕЕ № 634522. Згідно з актом державного виконавця від 13.10.2016 року майно боржника, яке підлягає опису й арешту відсутнє.

Боржник до Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області зявився, подав пояснювальну та декларацію, з розрахунком заборгованості по аліментам ознайомлений під підпис.

Державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та зареєстрована в державному реєстрі речових прав та державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Стягувач звернувся до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про заборону виїзду за кордон ОСОБА_1, оскільки у боржника існує заборгованість, а дохід отримує працюючи за кордоном.

Як зазначено державним виконавцем в поданні, у звязку із тим, що боржник має заборгованість за виконавчим документом, що знаходиться на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби в розмірі 7126 грн. 50 коп., є доцільним заборонити боржнику виїзд за кордон України до повного погашення боргового зобовязання.

В судове засідання державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою подання про тимчасову заборону ОСОБА_1 виїзду за межі України просив задовольнити.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з таких підстав.

Згідно з п. 4 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ч.1 ст. 377-1 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Частина 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачає, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом п. 5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобовязань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобовязань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Вивченням матеріалів справи, судом встановлено, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того факту, що боржник ОСОБА_1 навмисно ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України передчасне, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст. 377-1 ЦПК України, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасову заборону ОСОБА_1 виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4