Справа № 750/7529/16-ц Провадження № 22-ц/795/470/2017 Головуючий у I інстанції -Литвиненко І. В. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.

за участю: представника відповідача Рожка С.М., представника позивача - адвоката Пучини М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів та зобов'язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково; стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти наявні на карткових рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в сумі 206504,46 грн.; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено та вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачем було призупинено здійснення операцій з використанням платіжних карток, держателем яких є позивач, на підставі аналізу руху грошових коштів та висновків, що позивач використовує платіжні картки, як засіб доступу до відкритого на його ім'я рахунку, з порушенням умов договору між позивачем та відповідачем, а саме: для отримання грошових коштів та здійснення їх переказу в рамках функціонування фінансової піраміди «Меркурій» з метою одержання прибутку, що є ознаками підприємницької діяльності.

Заявник вказує на правомірність його дій як суб'єкта первинного фінансового моніторінгу, оскільки позивач на його запит щодо уточнення інформації на підтвердження джерела походження грошових коштів, які надійшли на його рахунок, відповіді не надав, що відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» є підставою для відмови банку від проведення фінансових операцій.

Заявник наголошує, що відповідно до п.1.1.3.2.14 Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з якими погодився позивач підписавши анкету-заяву на приєднання до останніх, банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить відхилити апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Рожка С.М., який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача - адвоката Пучини М.Ф., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині стягнення грошових коштів наявних на карткових рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у сумі 206504,46 грн., суд першої інстанції, посилаючись на положення ст.ст. 1066, 1074 ЦК України, виходив з того, що відповідачем не доведена правомірність обмеження права доступу ОСОБА_3 до власних коштів та вільного розпорядження ними.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він повністю ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_3 є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та перебуває у договірних відносинах з останнім з 03 листопада 2014 року, що вбачається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 72). На ім'я позивача в даній банківській установі відкрито рахунки та емітовано і видано платіжні картки на загальну суму 206 504,46 грн. (а.с. 19-24):

- картка № НОМЕР_1 (рахунок № НОМЕР_3) залишок 197 943, 80 грн.;

- картка № НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_3) залишок 8 560, 66 грн.

Згідно довідок та виписок із особистого кабінету ОСОБА_3 в системі Приват24 рахунки позивача було заблоковано з 23 листопада 2015 року (а.с. 108-122).

Листом від 30.01.2016 року банк повідомив позивача про необхідність надання документів, що підтверджують походження грошових коштів, які надійшли на його рахунки за період з 01.01.2015р. по 23.11.2015р., з посиланням на ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (а.с. 25). Позивачем відповіді на вказану заяву дано не було.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 1 статті 1074 ЦК України передбачено заборону обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдженням зброї масового знищення, передбачених законом.

Порядок та умови зупинення фінансових операцій визначає ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», відповідно до якої суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

У разі зупинення видаткових фінансових операцій відповідно до частини третьої цієї статті Закону прибуткові фінансові операції не зупиняються. При цьому суб'єкт первинного фінансового моніторингу в день проведення, але не пізніше 11 години наступного робочого дня з дня здійснення прибуткової операції зобов'язаний повідомити про здійснення прибуткових фінансових операцій та/або спробу здійснення видаткових фінансових операцій спеціально уповноваженому органу.

У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки:

- ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов'язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб'єкту первинного фінансового моніторингу;

- є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб'єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операцій суб'єктами первинного фінансового моніторінгу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у чч. 1-5 ст. 17 вказаного Закону, є остаточними та продовженню не підлягають.

Відповідно до п. 91 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 417 від 26.06.2015, банк зобов'язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов'язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.

Отже, районний суд дійшов вірного висновку, що правомірність блокування карткового рахунку можлива лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Враховуючи викладене, місцевий суд ґрунтовно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем встановленої вказаним Законом процедури інформування правоохоронних органів про фінансові операції за картковими рахунками позивача з наявності підозри щодо неправомірності їх проведення та наявності рішення, прийнятого з цього питання правоохоронними органами.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивач використовує платіжні картки для отримання грошових коштів та здійснення їх переказу в рамках функціонування фінансової піраміди «Меркурій» з метою одержання прибутку, що є ознаками підприємницької діяльності, оскільки жодних належних та допустимих доказів в підтвердження таких доводів, надано не було.

Посилання заявника на те, що підставою для відмови банку від проведення фінансових операцій по рахункам позивача відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» стало те, що позивач на запит банку щодо уточнення інформації на підтвердження джерела походження грошових коштів, які надійшли на його рахунок, відповіді не надав, не можуть свідчити про правомірність тривалого блокування карткових рахунків позивача, зважаючи на положення ст. 17 вказаного Закону.

Доводи апеляційної скарги про порушення позивачем п.1.1.3.2.14 Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якого банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій, є необґрунтованими, оскільки факт проведення незаконних операцій ОСОБА_3 є припущенням відповідача, яке не знайшло своєї подальшої реалізації згідно норм чинного законодавства.

Оскаржуване рішення, яке переглядається в межах доводів апеляційної скарги, є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:Судді: