Справа № 463/4975/15-ц
Провадження № 2/463/116/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Шеремети Г.І.

при секретарі с/з - Козак О.В.

з участю представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ЛМР - Поповича Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради, третьої особи: ОСОБА_5 про визнання прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, остаточно просила визнати за нею права та обов'язки забудовника індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому на момент смерті майно, а саме: частку у будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку площею 0,038 га. Померлий ОСОБА_6 за життя не зробив особистого розпорядження на випадок своєї смерті щодо належного йому майна, а відтак спадкування майна останнього здійснюється за законом позивачем, як дружиною померлого та єдиною спадкоємицею першої черги за законом, оскільки дочка померлого ОСОБА_6, ОСОБА_5 відмовилась від спадщини на користь матері, позивача по справі. ОСОБА_4 прийняла спадщину після свого чоловіка і вступила у володіння ним відповідно до ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляла відмову від неї. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Через наявність вказаної відмови позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, а тому звернулася до суду з відповідним позовом про захист своїх прав, який просить задоволити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові.

Представник відповідача проти позову не заперечив, оскільки такий не суперечить інтересам територіальної громади м.Львова. Просив прийняти законне та обґрунтоване рішення по справі.

Третя особа в судове засідання з розгляду даної справи не з'явилася з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. До судового засідання від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнає в повному обсязі та просить задоволити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.215 ЦПК України, суд вважає, що позов ОСОБА_4 до Львівської міської ради, третьої особи: ОСОБА_5 про визнання прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, про що зроблено актовий запис за №1366, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10). Після смерті такого відкрилась спадщина на належне йому майно.

Як вбачається зі свідоцтва про одруження померлий ОСОБА_6 був чоловіком позивачки ОСОБА_4 (а.с.11).

З матеріалів спадкової справи №350/2016, копія якої долучна до справи, встановлено, що ОСОБА_6 за життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробив, а тому спадкування належного йому на момент смерті майна здійснювалось за законом дружиною ОСОБА_7, позивачем по справі, як єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Так як донька померлого ОСОБА_5, третя особа по справі, відмовилась від прийняття спадщини на користь своєї матері ОСОБА_4.

Спадкуванням відповідно до статті 1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач ОСОБА_4 прийняла спадщину після померлого чоловіка у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, згідно положень якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт постійного проживання позивача ОСОБА_4 з померлим ОСОБА_6 підтверджується, долученою до матеріалів справи, копією довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки (а.с.82).

Судом встановлено, що спадкове майно складається з частки у будинку по АДРЕСА_1 та частки земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку площею 0,038 га.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка з метою оформлення спадкових прав, позивачу ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.06.2016 року на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку площею 0,038 га (а.с.95). Однак, відмовлено у видачі такого свідоцтва на частку у будинку по АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на вказане майно.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_4 та її померлий чоловік ОСОБА_6 проживали та були співвласниками будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_2 від 28.07.1995 року (а.с.12). Для обслуговування вказаного будинку позивачу та її чоловіку на підставі ухвали Львівської міської ради народних депутатів від 27.05.1999 року №240 та наказу від 28.04.1999 року №103 було відведено та передано у спільну власність земельну ділянку площею 0,0380 га., що підтверджується державним актом серії НОМЕР_3 (а.с.18).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_6 протягом періоду 1998-2002 років здійснено реконструкцію індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 31.12.2013 року (а.с19-21) та технічним паспортом на вказане житло (а.с.16). Однак, будинок уже з врахуванням проведених робіт по реконструкції в експлуатацію введено не було. У зв'язку з чим суд у відповідності до положень ЦК України робить висновок про те, що таке будівництво за своїм правовим статусом є незавершеним, оскільки проводилось на відведеній для цього земельній ділянці та за наявності відповідного дозволу.

Згідно ст.331 ЦК України, передбачено набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва, зокрема право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

Зважаючи на те, що померлим ОСОБА_6 не введено в експлуатацію житловий будинок по АДРЕСА_1 з урахуванням проведених робіт по реконструкції, а відтак не отримано свідоцтва про право власності на такий будинок та не здійснено державної реєстрації такого права, то зважаючи на те, що визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе, суд приходить до висновку, що померлому ОСОБА_6 на момент смерті належало не право власності на частку у вказаному будинку, а права і обов'язки забудовника такого житла, які увішли до складу спадщини.

А відтак суд вважає, що такі права підлягають спадкуванню позивачем ОСОБА_4, у зв'язку з чим позов задовольняє в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215,294 ЦПК України, ст.ст.15,16,316,1216,1218,1261 ЦК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задоволити.

Визнати за ОСОБА_4 права та обов'язки забудовника індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.