Справа № 216/1340/17
провадження №2/216/1385/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року

Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_1 Дніпропетровської

області в складі:

головуючого судді - Бутенко М. В.

за участю

секретаря - Ярмошенко О.О.,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своєї заяви пояснила, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2011 року. Шлюб офіційно не розірваний, але сторони фактично припинили шлюбні відносини, та позивачка з дитиною живуть окремо, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має стабільний заробіток, його стан здоровя та відсутність інших утриманців дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

В звязку з усім вищезазначеним, позивачка була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментних платежів на утримання дитини.

Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково, не проти того, аби на дитину щомісячно з нього стягувалися аліменти в твердій грошовій сумі, яка дорівнює 1000 грн., вказану суму вважає достатньою та справедливою.

Після виступу відповідача, позивачка заявила суду, що не проти того аби суд виніс рішення про стягнення аліментів з відповідача в той сумі, яку відповідач визнає.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2011 року (свідоцтво про шлюб а.с. 4), від шлюбу мають малолітню дитину: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), який після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.10), що також не заперечувалось відповідачем по справі. Після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має стабільний заробіток, його стан здоровя та відсутність інших утриманців дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Згідно зі ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, розмір аліментів на утримання дитини може бути встановлений у частці від заробітку, в твердій грошовій сумі, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач, перебуваючи у шлюбі, разом не проживають, спільна дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Згідно розяснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних.

Із врахуванням матеріального становища позивача та відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача повинні бути задоволені частково.

Так як відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, то в силу ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, з нього підлягають стягненню на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. на дитину, починаючи стягнення з дня предявлення позову, до досягнення сином повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: 640,00 грн. по сплаті судового збору.

Згідно зі ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 367 п.1 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, який народився 30 грудня 1991 року у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, офіційно не працюючого, на користь матері дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову, тобто з 23 березня 2017 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 640 грн. (шістсот сорок).

В задоволені іншої частини вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий суддя: М.В. Бутенко