АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 461/3567/16 Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: № 22-ц/791/659/17 Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Склярської І.В.

суддів: Базіль Л.В.

ОСОБА_2

секретар: Чертков Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Херсонській області на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 08 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Львівської області, Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Херсонській області, третя особа Залізничний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на проведення реєстраційних операцій, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником автомобіля MAN LE 150C, державний номер НОМЕР_1, на який за постановою слідчого СВ прокуратури Львівської області від 23.05.2011 року в ході досудового розслідування кримінальної справи № 181-0311 було накладено арешт. Враховуючи те, що звернувшись в Центр надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Генічеського, Новотроїцького та Іванівського районів ГУ МВС України у Херсонській області позивачу було відмовлено в перереєстрації автомобіля, на який накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій на підставі постанови слідчого прокуратури, у звязку з чим порушено його права власності на вищезазначений автомобіль, просив:

1) звільнити з-під арешту та зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) накладені постановою СВ прокуратури Львівської області від 23.05.2011 року, в рамках розслідування кримінальної справи № 181-0311, на автомобіль марки «MAN LE 150C», номер шасі: WMAL20ZZZ3Y107765, державний номер НОМЕР_1, який перебуває на обліку в м. Генічеськ Херсонської області та належить ОСОБА_3;

2) зобовязати регіональний сервісний центр МВС у Херсонській області скасувати накладену заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) на автомобіль марки «MAN LE 150C», номер шасі WMAL20ZZZ3Y107765, державний номер НОМЕР_1.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 08 грудня 2016 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Херсонській області посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог про зобовязання скасувати накладену заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) на автомобіль марки «MAN LE 150C», номер шасі WMAL20ZZZ3Y107765, державний номер НОМЕР_1 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні зазначеної позовної вимоги, посилаючись як на порушення судом першої інстанції ст.16 ЦПК України щодо недопустимості обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства , так і на ту обставину, що заборона на проведення реєстраційних операцій була здійснена відповідно до вимог законодавства, на підставі постанови слідчого, яка не скасована.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, представника, особи, яка подала апеляційну скаргу перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не є учасником кримінального провадження, автомобіль не визнавався речовим доказом, в діях ОСОБА_3 не встановлено неправомірної поведінки при купівлі транспортного засобу, майно придбано у законний спосіб, належним чином оформлено правовстановлюючі документи, сплачено відповідний податок за проведення перереєстрації даного транспортного засобу, проведені всі інші передбачені законом платежі, тобто автомобіль у власність набуто правомірно, право власності ОСОБА_3 на транспортний засіб не оспорюється, підставою винесеної слідчим заборони є - неправомірні дії невстановлених осіб, які мали місце при первинній реєстрації належного позивачу транспортного засобу на території Львівської області, наявність заборони на проведення реєстраційних операцій щодо автомобіля, належного позивачу, обмежує його право власності, а отже підлягає захисту та відновленню.

Як розяснено в п.п.1,19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення, суд згідно з частиною першою статті 214 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, на які посилалися особи, які беруть участь у справі. У зв'язку із цим посилання позивача у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню у цій справі, не є підставою для відмови в задоволенні пред'явленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підстави (обставини, якими обґрунтовувались вимоги) та зміст позовних вимог (стаття 119 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11.11.2010 року ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «MAN LE 150C», номер шасі: WMAL20ZZZ3Y107765, державний номер НОМЕР_1 (а.с.13).

Постановою старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів від 23.05.2011 року, відповідно до вимог ст. 130 КПК України, накладено заборону на проведення реєстраційних операцій) реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку), до вирішення питання у справі, щодо транспортних засобів в тому числі автомобіль марки «MAN LE 150C», номер шасі: WMAL20ZZZ3Y107765, державний номер НОМЕР_1 (а.с.7).

Отже, згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

На думку судової колегії, суд першої інстанції, при наведенні висновків, які стали підставою для задоволення позовних вимог не звернув увагу на те, що матеріали справи не містять, і позивачем не доводилося, щодо його статусу у кримінальному провадженні, що автомобіль не визнавався речовим доказом, майно придбано у законній спосіб, належним чином оформлено правовстановлюючі документи, сплачено відповідний податок за проведення перереєстрації даного транспортного засобу, проведені всі інші передбачені законом платежі, тобто автомобіль у власність набуто правомірно.

Також, суд першої інстанції безпідставно послався на ті обставини, які не підтверджені матеріалами цивільної справи, а саме щодо наявності вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року.

Як вбачається з листа старшого слідчого слідчого відділу Залізничного районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області за №16/14-3290 від 06.03.2015 року, на звернення ОСОБА_3 з приводу зняття заборони на проведення реєстраційних операцій із належним йому транспортним засобом, йому повідомлено як про підстави накладення заборони на вчинення реєстраційних дій щодо автомобіля, а саме, що заборона накладена у звязку з тим, що під час проведення його первинної реєстрації у Львівському ВРЕВ ДАІ ГУ МВС України у Львівській області, в порушення вимог закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», не сплачено відповідного податку, так і про те, що зняття заборони на проведення реєстраційних операцій з автомобілем можливе лише у випадку сплати відповідної суми податку з власників транспортних засобів або після прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні (а.с.165).

Суду першої та апеляційної інстанції позивачем не надано доказів оскарження дій слідчого про відмову в скасуванні накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортного засобу: автомобіль марки «MAN LE 150C», номер шасі: WMAL20ZZZ3Y107765, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Суд першої інстанції, при вирішенні позовних вимог про звільнення автомобіля з-під арешту та зняття заборони на проведення реєстраційних операцій, накладених постановою слідчого в рамках розслідування кримінальної справи, відповідачами у справі повинен був притягнути особу, в інтересах якої накладено арешт на майно (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 червня 1978 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»), якою є фіскальна служба, повноваження якої повязані із перевіркою правильності сплати податку при первинній реєстрації транспортного засобу позивача.

Крім того, враховуючи наявність діючої постанови слідчого в межах кримінальної справи про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) щодо транспортного засобу: автомобіль марки «MAN LE 150C», номер шасі: WMAL20ZZZ3Y107765, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням обставин, викладених у листі слідчого від 06.03.2015 року, неможливість втручання в цивільному судочинстві у кримінальне провадження щодо звільнення майна з - під арешту за даних обставин, а також того, що відповідачі: прокуратура Львівської області та регіональний сервісний центр МВС України в Херсонській області не є особами, в інтересах яких накладена заборона на проведення реєстраційних операцій, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави задовольняти позовні вимоги про звільнення з -під арешту та зняття заборони на проведення реєстраційних операцій.

Окрім того, суд першої інстанції не звернув уваги на невідповідність між позовними вимогами та змістом постанови слідчого, якою не накладався арешт на майно позивача. Арешт на майно позивача накладено не було, ОСОБА_3 продовжує вільно володіти та користуватися, з обмеженням права зняття з реєстрації транспортного засобу. Однак такі обмеження не визнані у передбаченому законом порядку незаконними чи протиправними.

Таким чином, встановивши, що відповідачі не є належними, а доводи позивача щодо звільнення майна з-під арешту, зняття заборони на проведення реєстраційних операцій, зобовязання скасувати накладену заборону на проведення реєстраційних операцій не ґрунтуються на спростуванні рішення слідчого, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інтонації, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 303, 307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Херсонській області задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 08 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на проведення реєстраційних операцій відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Базіль

ОСОБА_2