Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Вікторов О.О., Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківського національного аграрного університету, третя особа Генеральна прокуратура України, про визнання незаконним наказу про відрахування зі складу студентів,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказував, що у 2015 році здобув повну загальну середню освіту. Після цього подав необхідні документи для вступу до приймальної комісії Білоцерківського національного аграрного університету. Після перевірки яких, його було зараховано на перший курс факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямком підготовки «Правознавство».

25.07.2016 року наказом ректора університету № 230/З його відраховано зі складу студентів факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030401 «Правознавство» ОР «Бакалавр» у звязку з недостовірністю поданої інформації при вступі до університету у 2015 році.

Посилаючись на ст.ст. 40, 46 Закону України «Про вищу освіту», п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, з урахуванням уточнень від 31.01.2017 року, просив визнати незаконним та скасувати наказ Білоцерківського національного аграрного університету № 230/З від 25.07.2016 року про відрахування ОСОБА_1, студента 2 курсу (2015 року набору) зі складу студентів факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030401 «Правознавство» ОР «Бакалавр».

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, оскільки з пояснень Генеральної прокуратури України вбачається, що лист на підставі якого видано наказ має рекомендаційний характер, окрім цього підтвердила, що наказ не мав погодження студентського самоврядування, оскільки на день видачі наказу студенти перебували на канікулах.

Третя особа в судове засідання представника не направила, представник звернувся до суду із заявою, в якій справу просив розглядати без участі її представника, а в позові відмовити в звязку з його безпідставністю.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

25.08.2015 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір про підготовку бакалавра № ЮЗ-5/4-2015, за умовами якого позивач (виконавець) взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку ОСОБА_1 за напрямом підготовки правознавство (а.с. 13).

18.07.2016 року відповідачем отримано лист від Генеральної прокуратури України від 14.07.2016 року № 21/2-18310-15 (а.с. 14).

Зазначеним листом Генеральна прокуратура України повідомила відповідача про недостовірність інформації, поданої у 2015 році ОСОБА_3 для зарахування на навчання та рекомендовано прийняти рішення щодо анулювання наказу про зарахування вступника.

25.07.2016 року на підставі листа Генеральної прокуратури України від 14.07.2016 року № 21/2-18310-15 відповідач наказом № 230/З відрахував ОСОБА_1 зі складу студентів факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030401 «Правознавство» ОР «Бакалавр» у звязку з недостовірністю поданої інформації при вступі до університету у 2015 році.

При вирішені спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом.

Положеннями ч. 5 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах, а також порядок надання їм академічної відпустки визначаються положенням, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Згідно п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.07.1996 року № 245, студент може бути відрахований з вищого закладу освіти:- за власним бажанням; - у зв'язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти;- за станом здоров'я на підставі висновку ЛКК;- за академічну неуспішність;- за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти.

З аналізу зазначених норм вбачається, що законом передбачені виключні підстави для відрахування студента з вищого закладу освіти. Серед них відсутня така підстава, як надання абітурієнтом при вступі недостовірних відомостей.

Таким чином, суд дійшов висновку, що лист від Генеральної прокуратури України від 14.07.2016 року № 21/2-18310-15 не може бути правовою підставою для відрахування студента з вищого закладу освіти, відтак ОСОБА_1 безпідставно відраховано зі складу студентів.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 40 Закону України «Про вищу освіту» за погодженням з органом студентського самоврядування вищого навчального закладу приймаються рішення про відрахування студентів (курсантів) з вищого навчального закладу та їх поновлення на навчання.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 відрахували без погодження з діючим в Білоцерківському національному аграрному університеті органом студентського самоврядування, а оскаржуваний наказ не містить в собі посилань на будь-який нормативно-правовий акт, .

Докази, які спростовують встановлені судом обставини, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд вважає, що наказ Білоцерківського національного аграрного університету № 230/З від 25.07.2016 року про відрахування ОСОБА_1, студента 2 курсу (2015 року набору) зі складу студентів факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030401 «Правознавство» ОР «Бакалавр» слід визнати незаконним та скасувати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ Білоцерківського національного аграрного університету № 230/З від 25.07.2016 року про відрахування ОСОБА_1, студента 2 курсу (2015 року набору) зі складу студентів факультету права та лінгвістики заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030401 «Правознавство» ОР «Бакалавр».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4