Ухвала

іменем україни

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою фермерського господарства «Бурка В.В.» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2016 року, у відкритті провадження відмовлено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

У касаційній скарзі фермерське господарство «Бурка В.В.» (далі - ФГ «Бурка В.В.») просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 1 ЦПК Українивизначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України та ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у визначений законом спосіб.

Згідно із вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, як позивач, так і відповідачі є юридичними особами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для звернення ФГ «Бурка В.В.»стало проведення 23 травня 2013 року перевірки працівниками Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області, на ставкові в с. Поториця Сокальського району Львівської області, користувачем якого є ФГ «Бурка В.В.», та складання адміністративного протоколу № 1435 від 23 травня 2013 року, що спричинило ФГ «Бурка В.В.»приниження честі, гідності, ділової репутації, і в результаті протиправних дій працівниками відповідача при проведенні вищевказаної перевірки спричинено моральну шкоду, в розмірі 1 000 000 грн, яку останній просив стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області.

Разом з тим, згідно з роз'ясненнями викладеними у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості справ господарським судам» від 24 жовтня 2011 року № 10 вбачається, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також, спори, пов'язані, крім іншого, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічного-правових відносин, за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктивним складом підпадають під дію ст. 1 ГПК України.

Як роз'яснено у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

В свою чергу, підвідомчість та підсудність справ господарським судам визначені ст. ст. 12, 13 ГПК України.

Відповідно до положень ст. ст. 1 і 12 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно зі встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

На підвідомчість даної категорії справ господарським судам вказано також у п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості справ господарським судам», де зазначено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об'єднаються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію ст. 1 ГПК України.

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що вимоги, заявлені позивачем не стосуються вирішення публічно-правового спору, а тому, відповідно до ст. ст. 1, 12 ГПК України, такі повинні розглядатися господарським судом в порядку господарського судочинства.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, ухвали постановлено з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фермерського господарства «Бурка В.В.» відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович