Справа № 570/5659/16-ц
Номер провадження 2/570/517/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 травня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

головуючого судді Таргоній М.В.

з участю секретаря Беднарчук Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату користування житлом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась в суд із вказаним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 права користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування предявлених вимог вказано, що за позивачем зареєстровано право власності на вказану квартиру, згідно договору купівлі продажу від 31.08.2015 року.У зазначеній квартирі за вказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідача (член сім'ї попередніх власників). Із моменту посвідчення договору купівлі-продажу відповідач у вказаній квартирі не проживає, його речі там не зберігаються. Добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовляється.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, пред'явлені вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, та відповідно до ст. 74 ЦПК України. Заяви про причини неявки відповідача та про розгляд справи у його відсутності до суду не надійшли.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору купівлі продажу від 31.08.2015 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 5-7). Місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано в квартирі за вказаною адресою (а.с. 4). Позивач звертався до відповідача з пропозицією знятися з реєстрації за вказаною адресою (а.с. 7) Згідно акту обстеження від 06.12.2016 року ОСОБА_2 не проживає у зазначеній квартирі з 31.08.2015 року (а.с. 3)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї. Тому в даному в випадку суд, захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням..

Із урахуванням наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що за вказаних обставин наявне порушення прав позивача як власника будинку, а тому позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у згаданому будинку підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 10-11, 14, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2 про втрату користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Таргоній М.В.