Категорія 24 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Копаничук С.Г.

суддів: Медвецького С.К., Марчук В.С.

при секретарі Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Поділлягеодезкартографії» про спонукання до виконання умов договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду від 25 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 29 вересня 2009 року між ним та державним підприємством "Поділлягеодезкартографія" було укладено договір на виконання проектно-вишукувальних робіт № 1652/01-09/09, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання виконати з дотриманням технічних вимог проектно-вишукувальні роботи по установленню меж землекористування, а позивач зобов'язався - прийняти та оплатити дані роботи.

В ході підписання договору відповідачем було надано позивачу для здійснення оплати рахунок-фактуру № ПГ-0000758 від 29.09.2009 року та кошторис до зазначеного рахунку. ОСОБА_2 зазначив, що ним було перераховано кошти в сумі 582,44 грн. на рахунок відповідача.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору, зокрема ненадання йому результатів теодолітних ходів та акту встановлення меж земельної ділянки, позивач просив поновити процесуальні строки на звернення до суду із даним позовом та зобов'язати ДП "Поділлягеодезкартографія" надати йому належні примірники результатів проведення теодолітних ходів та акту встановлення меж земельної ділянки за договором № 1652/01-09/09 від 29 вересня 2009 року.

Рішенням Вінницького міського суду від 25 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначене рішення просить скасувати, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Зазначив, що строк позовної давності був перерваний у 2015 році, коли ним було отримано частину документів від відповідача, вважає, що відповідачем не виконано взяті на себе за договором № 1652/01-09/09 від 29 вересня 2009 року зобов'язання.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що ДП "Поділлягеодезкартографія" повністю виконало взяті на себе за договором № 1652/01-09/09 від 29 вересня 2009 року зобов'язання, та здійснило проектно-вишукувальні роботи по установленню меж землекористування, однак позивач свідомо не отримував результати даних робіт. Відновлення меж земельної ділянки № 47 та № 48 було здійснено в 2010 році в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку із пропуском позовної давності, зазначаючи що позивач дізнався про порушення свого права 20.05.2010 року, а за позовом до суду звернувся лише 18.08.2016 року.

Проте з висновком суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволенні позову погодитися не можна, оскільки вони здійснені з порушенням судом матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» 18.12.2009 N 14 встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Зокрема, суд першої інстанції, встановивши, факт повного виконання відповідачем зобов'язань за договором, відмовив у задоволенні позову у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Зазначені підстави відмови у задоволенні позову є взаємовиключними.

Разом з тим, суд невірно оцінив докази та встановив обставини справи і не звернув увагу, що факт виконання відповідачем взятих за договором зобов'язань не підтверджений належними та допустимими доказами.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 29 вересня 2009 року між ОСОБА_2 та ДП "Поділлягеодезкартографія" було укладено договір на виконання проектно-вишукувальних робіт по установленню меж землекористування, відповідно до умов якого останній зобов'язався виконати з дотриманням технічних вимог проектно-вишукувальні роботи по установленню меж землекористування, а ОСОБА_2 зобов'язався перерахувати відповідачу суму в розмірі 582,44 грн., в тому числі ПДВ 97,07 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору роботи вважаються виконаними з дати підписання сторонами акту виконання робіт, а згідно п. 3.2 договору ОСОБА_2 зобов'язаний у 5-денний термін підписати акт виконаних робіт, або в цей же термін надати вмотивовану відмову від його підписання.

Згідно розділу 4 договору роботи розпочинаються через 5 днів з дня одержання оплати, а термін виконання робіт становить один календарний місяць

Факт здійснення оплатив сумі 582, 44 грн. згідно з рахунком - фактури № ПГ - 0000758 від 29.09.2009 року сторонами не оспорюється.

Разом з тим, факт невиконання підприємством своїх договірних зобов'язань визнається відповідачем та підтверджується доказами.

Так, представник відповідача та позивач визнали, що акт виконання робіт, що є підтвердженням виконання договору, не складався, технічна документація з проектно-вишукувальних робіт позивачу не передавалась. Крім того, результат проведених підприємством робіт по договору не може бути наданий позивачу з причин відсутності в архіві за закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою.

Таким чином, відповідачем не виконано умови договору та взяті за ним зобов'язання, а доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

В той же час, щодо способу захисту порушеного права позивача необхідно виходити з слідуючого.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.303 ЦК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Звертаючись до суду з позовом про зобов'язання надати результати проведення проектно-вишукувальних робіт по встановленню меж землекористування на підставі ст.ст. 610, 611, 651 ЦК України, позивач не звернув увагу, що відповідно до змісту ст.ст. 611, 651 ЦК України у зв"язку з порушенням зобов"язання правовими наслідками, а відтак і способами захисту є: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди, а не зобов'язаня (спонукання) виконати умови договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивач, звертаючись до суду із позовом про зобов'язання виконати умови договору, обрав неналежний спосіб захисту своїх прав.

Оскільки висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у зв'язку із недоведеністю позовних вимог та пропуском позовної давності не можна вважати законним та обґрунтованим, оскільки право позивача в обраний ним спосіб не підлягає судовому захисту, рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду від 25 жовтня 2016 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до державного підприємства «Поділлягеодезкартографії» про спонукання до виконання умов договору - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти з дня його проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: С.Г. Копаничук

Судді: С.К. Медвецький

В.С. Марчук

/підписи/

Згідно з оригіналом: