провадження 2-з/201/281/2017
УХВАЛА

20 вересня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи: державний нотаріус Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання свідоцтва недійсним, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, визнання права власності, витребування майна та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи: державний нотаріус Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ПНДМНО ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській ДМР, про визнання свідоцтва недійсним, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, визнання права власності, витребування майна та стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидової С.О. від 02 грудня 2016 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

У звязку з закінченням строку повноважень судді Демидової С.О. вище вказану справу згідно встановленого законом порядку, було розподілено автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судді Антонюк О.А.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А. від 22 травня 2017 року справу прийнято до свого провадження.

Представником позивача 19 вересня 2017 року до суду було подано заяву про забезпечення позову, яку канцелярією суду передано судді 20 вересня 2017 року.

В заяві про забезпечення позову представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1), оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та предметом спору є грошові кошти та вище вказана квартира, крім того одним з відповідачів під час розгляду інших справ судом вказане майно була продано іншому відповідачу по справі, а грошові кошти витрачені, також зазначає, що вказані вимоги є співмірними із заявленими вимогами і не порушують прав відповідачів і не завдають їм ніякої шкоди, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У частині 2 статті 151 ЦПК України вказано, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову в ній не обґрунтовано, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний у заяві вид забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; не зазначено чи є між сторонами по справі спір щодо відчуження вказаного майна іншим особам, також в заяві не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; не вказано інші відомості, потрібні для забезпечення позову, оскільки згідно ч. 3 ст. 210 ЦПК України якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено вимоги до виконавчого документа (ухвала суду) та зазначено, що у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків), місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки вона була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи: державний нотаріус Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання свідоцтва недійсним, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, визнання права власності, витребування майна та стягнення грошових коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя