права № 430/868/13-ц
2-р/408/5/16
УХВАЛА

про розяснення судового рішення

19 вересня 2017 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача - ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розяснення рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 26.07.2003 року у справі № 430/868/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась із заявою про розяснення судового рішення у справі № 430/868/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно земельну ділянку.

В обґрунтування заяви представник зазначила, що в резолютивній частині рішення суду про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,119 га розташовану на території Передільської сільради не зазначені ідентифікуючи ознаки земельної ділянки на яку визнано право власності, у звязку з чим позивач не може оформити усі належні документи на право власності на зазначену земельну ділянку.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч.3 ст. 221 ЦПК України, неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, відновленої рішенням Біловодського районного суду від 18 липня 2017 року в частині поданих документів та винесеного судового рішення, суд дійшов висновку про необхідність розяснення судового рішення з огляду на наступне:

Статтею 221 ЦПК України передбачено, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Рішенням Станично-Луганського районного суду Луганської області від 26.07.2013 року, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, визнане за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_5, яка померла, 16 червня 2006 року, на земельну ділянку, площею 0,119 га, цільове призначення садівництво, розташовану на території Передільської сільради Станично-Луганського району Луганської області, СТ «Вишенка».

З тексту заяви про розяснення рішення вбачається, що відповідачу не зрозуміла резолютивна частина рішення щодо ідентифікаційних ознак земельної ділянки загальною площею 0,119 га, оскільки в державному земельному кадастрі на імя ОСОБА_5 з місцем розташування Луганська область, Станично-Луганський район, Передільська сільська рада, с/т «Вішенька» зареєстровані дві земельні ділянки: №105 площею 0,0585 га та №50 площею 0,0600га із різними кадастровими номерами, та їх сукупна площа складає 0,119 га.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року, відповідно до статті 221 ЦПК України розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

З матеріалів справи йдеться, що предметом розгляду справи № 430/868/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно земельну ділянку, була земельна ділянка загальною площею 0,119 га в межах згідно з планом, розташована на території Передільської сільради СТ «Вишенка», яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №60 і видано 19 вересня 1994 року. З плану зовнішніх меж земельної ділянки йдеться, що вона складається з двох ділянок: № 50 площею 0,06 га та №105а площею 0,059 га.

Посилання представника позивача на відомості з Державного земельного кадастру не можуть прийматись до уваги, оскільки відомості про реєстрацію земельних ділянок не були долучені до матеріалів справи та не були досліджені при її розгляді у Станично-Луганському районному суді, що підтверджується датами державної реєстрації земельних ділянок.

Таким чином, за позивачем ОСОБА_1 рішенням суду від 26.07.2017 фактично було визнане право власності на дві земельні ділянки які належали померлій дружині позивача на підставі одного Державного акту на право приватної власності на землю, в якому зазначена загальна площа землі 0,119 га.

Керуючись ч. 2 ст. 197, ст. 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розяснення рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 26.07.2013 року - задовольнити.

Розяснити, що в резолютивній частині рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 26.07.2013 року у цивільній справі №430/868/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно земельну ділянку, за ОСОБА_1 визнано право на земельну ділянку загальною площею 0,119 га, цільове призначення садівництво, розташовану на території Передільської сільради СТ «Вишенка», яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №60 і видано 19 вересня 1994 року, і яка, згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки, фактично складається з двох ділянок: № 50 площею 0,06 га та №105а площею 0,059 га.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом пяти днів з моменту її проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Головуючий: