Справа № 346/185/17
Провадження № 22-ц/779/464/2017
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю. Р.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Ясеновенко Л.В., Васильковського В.М.,

секретаря Возняк В.Д.

з участю представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року позовні матеріали ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності повернуто позивачу.

На зазначену ухвалу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, були нею виправлені у передбачений законом строк. Однак суд у порушення ч. 2 ст. 121 ЦПК України не прийняв цього до уваги. З цих підстав просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відкриття провадження у справі та направити її на розгляд по суті в суд першої інстанції.

Представник апелянта в засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів, наведених у ній.

Відповідачі в засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та день розгляду справи повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою суду від 18 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності залишено без руху з тих підстав, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ч. 2 п. 5, 6 ч. 4 ЦПК України, а саме: не викладено обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги щодо суб'єкта, часу та обставин будівництва нового будинку, наявності чи відсутності правовстановлюючих документів, причин такої відсутності, результатів розгляду позову про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, із зазначенням доказів; не зазначено доказів всіх обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, зокрема присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам площею 0,0297 га та 0,2991 га. Крім того, в порушення вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» не додано постанову нотаріуса про відмову позивачу у вчиненні нотаріальних дій. Позивачу надано строк для усунення недоліків до 05.02.2017 року.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що у визначений судом строк недоліки, вказані в ухвалі суду від 18 січня 2017 року, заявником усунуті не були.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

За змістом зазначеної норми саме позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК (1618-15). У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Поряд із цим він може запропонувати позивачеві чи відповідачеві подати додаткові докази, а в разі, коли сторони не в змозі їх зібрати, а без них правильно вирішити справу неможливо, - за клопотанням сторін сам витребувати такі докази.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, а тому його висновок про необхідність повернення позовної заяви є необґрунтованим.

Більше того, 26 січня 2017 року представник позивача подала до суду заяву про усунення недоліків, у якій зазначила, зокрема, що земельні ділянки не зареєстровані та не занесені до земельного кадастру, що підтверджується повідомленням управління держгеокадастру; щодо подання постанови нотаріуса зазначила, що у нотаріуса не було підстав для винесення постанови, оскільки нотаріус не прийняв її заяву про прийняття спадщини, про що видав відповідного листа, який долучений до позовної заяви; оскільки будинок не являється предметом спору, то вона і не зазначала про обставини його будівництва, а правовстановлюючі документи та технічна документація долучені до позовної заяви.

Таким чином, представником позивача було усунено недоліки, зазначені в ухвалі про залишення без руху, однак наведене залишилось поза увагою суду.

Враховуючи викладене, а також вимоги положень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка гарантує право особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, висновок судді суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_3 з підстав передбачених ст. 121 ЦПК України є помилковим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали є обґрунтованими, то ухвалу суду слід скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи те, що у апеляційний суд не має повноважень постановляти ухвалу про відкриття провадження у справі, про що просить представник апелянта.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Л.В. Ясеновенко

В.М. Васильковський