Справа № 219/4140/17
Провадження № 2-о/219/351/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті, -

встановив:

до суду надійшла заява ОСОБА_1, згідно якої вона просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Єнакієве Донецької області, вказуючи, що її мати після тривалої хвороби померла в м. Єнакієве у віці 75 років від набряку легенів, гострої серцево-судиної недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 310 від 21 березня 2017 року. Вказує, що її представник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її матері та надано письмові роз'яснення про те, що оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також не надано документ визначений наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 25.10.2006 року № 1150/13024, у реєстрації факту смерті ОСОБА_2 слід відмовити. Даний факт позбавляє її можливості зареєструвати належним чином факт смерті її матері та оформити спадщину.

Представник зацікавленої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував, просив постановити рішення у відповідності до діючого законодавства України (а.с.26 ).

Представник зацікавленої особи - Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечував (а.с.24).

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1, виданого 22.03.1963 року Єнакіївським міським РАЦС Донецької області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 22.03.1963 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, після реєстрації шлюбу «ОСОБА_2» змінила прізвище на «ОСОБА_3», про що зроблено відповідний актовий запис № 29 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, виданого Вуглегірським РАЦС Донецької області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис № 180 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 22.12.1978 року Корсунською селищною радою народних депутатів, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, після реєстрації шлюбу «ОСОБА_3» змінила прізвище на «ОСОБА_2», про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 54 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_4, виданого 12.12.1988 року Відділом РАЦС Єнакіївської міської ради, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був розірваний, після розірвання шлюбу «ОСОБА_2» залишила прізвище «ОСОБА_2», про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 752 (а.с.10)

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_5, виданого 15.04.1989 року міським відділом Єнакіївської міської ради Донецької області, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, після реєстрації шлюбу «ОСОБА_2» змінила прізвище на «ОСОБА_8», про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 313 (а.с.11).

Згідно дубліката лікарського свідоцтва про смерть № 310 від 21.03.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Єнакієве Донецької області від набряку легенів, гострої серцево-судиної недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу (а.с.4).

У свідоцтві про поховання № НОМЕР_6, яке видане комунальним підприємством, в книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян була проведена відповідна запис про поховання ОСОБА_2 23.03.2017року(а.с.9)

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Представник заявника вказує, що ОСОБА_2 померла в м. Єнакієве Донецької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією, ОСОБА_1 отримала свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання спадщини після смерті її матері, оскільки воно посвідчене міністерством охорони здоров'я так званої «Донецької Народної Республіки».

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Так, заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, однак їй було роз'яснено, що документ, який було пред'явлено заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024 (а.с. 3).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для встановлення факту смерті її матері та для оформлення спадщини.

Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою.

В судовому засіданні представником заявника було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний нею факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті її матері.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

А тому суд задовольняє заяву ОСОБА_1 та встановлює факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Єнакієве Донецької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212-215, 256, 257-1, 259 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п.п. 13,18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судове практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Єнакієве Донецької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Жари Ушачського району Вітебської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а зацікавленою особою - в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Суддя О.М.Павленко