Справа №442/6675/15-ц
Провадження №2/442/189/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петрів В.М.

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Приват Банк» звернулося з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 449218,94 грн. з ОСОБА_5, ОСОБА_6 мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №E/V3504/1 від 27.12.2007р., відповідач ОСОБА_5 - 27.12.2007р. отримала кредит у розмірі 10000,00 доларів США на термін до 27.12.2012р., та відповідач зобов»язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

У порушення зазначених норм закону, відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 17.07.2015р. має заборгованість 20437,62 доларів США, яка складається із наступного:

-6371,53 доларів США - заборгованість за кредитом;

-6124,89 доларів США. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-218,09 доларів США заборгованість за пенею та комісією;

-6739,06 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором;

-11,37 доларів США штраф ( фіксована частина)

-972,68 доларів США штраф ( процентна складова).

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язуються повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п.3.3 кредитного договору з метою своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в забезпечення виконання Договору позичальником прийнято Поруку поручителя.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед спілкою. Поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника в повному тобто за повернення кредиту, процентів за його користування, за сплату штрафних санкцій, також за відшкодування збитків, завданих Спілці невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов договору.

Одночасно п.4.2 кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує кредитодавцю кредит та плату за користування кредитом в розмірах та в терміни визначені в графіку погашення кредиту.

А тому змушені були звернутися до суду із вказаним позовом про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 уточнила заявлені позовні вимоги та додатково суду пояснила, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 травня 2011 року, що набрав чинності з відповідача ОСОБА_5 стягнута на користь Позивача - Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати, однак відповідачем сума не сплачена належним чином, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за кредитом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Заборгованість по кредиту зростала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_5 станом на 17.07.2015 року має заборгованість - 19453,57 Доларів США, яка складається з наступного: 6371,53 (Долар США) - заборгованість за кредитом; 6124,89 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 218,09 (Долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 6739,06 (Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6751,42 (Долар США), яка була задоволена судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2011 року з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", різниця становить 12702,15 доларів США. Отже, до стягнення підлягає заборгованість, яка утворилась після ухвалення рішення суду, а саме: 6096,50 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 218,09 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 6387,56 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також 11,37 доларів США штраф (фіксована частина), 635,11 доларів США штраф (процентна складова), отже заборгованість становить 13348,63 доларів США. У відповідності до п.6.8 кредитної угоди від 08.02.2007р., термін позовної давності збільшено до 5 років щодо стягнення заборгованості, а тому вважає, що банк вчасно звернувся (в межах давності) про стягнення заборгованості, просить заявлені вимоги задоволити.

Представники відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просить в задоволенні заявлених вимог відмовити, оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» пропустив строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту та процентів за користування кредитом.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнала заявлені позовні вимоги, просить в позові відмовити, просить застосувати строки позовної давності, оскільки за змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і додаткової вимоги, зокрема стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно, тощо, так як слід врахувати, що в зв»язку з неналежним виконання умов договору, змінився строк виконання основного зобов»язання, та позивач мав право звернутися до боржника з цього часу( день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його) й протягом трьох років до суду, однак, не надавши цьому оцінки, пропустив строки позовної давності. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні не оспорюється той факт, що відповідно до укладеного договору №E/V3504/1 від 27.12.2007р., відповідач ОСОБА_5 - 27.12.2007р. отримала кредит у розмірі 10000,00 доларів США на термін до 27.12.2012р., та зобов»язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Згідно з приписами ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст.257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша ст.261 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Частиною 1 ст.264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Відповідно до приписів ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з правовою позицією Верховного ОСОБА_4 України, викладеною у постанові від 19.03.2014р. у справі № 6-20цс14, якщо в кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіка погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту й процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його. За таких обставин загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений у договорі графіком платежів.

Крім того, судом враховано той факт, що згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов»язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним та оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов»язання, які деталізують обов»язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов»язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, аналізуючи умови Договору, судом враховано те, що у разі неналежного виконання позичальником (відповідачем по справі) зобов»язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинно бути обчислено з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем частково здійснювалось погашення кредиту та нарахованих процентів, що підтверджується даними про загальну суму платежів по кредитному Договору №E/V3504/1 від 27.12.2007р., а відтак з цього випливає, що перебіг строку позовної давності по стягнення платежів за кредитним договором розпочався, так як платежі повинні були бути здійсненні до 27.12.2012р. згідно Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невід»єдними додатками до договору.

Останній платіж по тілу кредиту відповідачем по спарві було зроблено 25.03.2010 року.

Відповідно до правила ч.1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), а відтак позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» пропустив строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту та процентів за користування кредитом, а тому заявлені позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88 , 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 559 ЦК Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Гарасимків Л.І.