Справа № 199/6829/15 Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/586/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 09.02.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Кулішенка Ю.М., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги банк обґрунтовував наступним:

20 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 1018/ФКВ-7, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кошти у розмірі 300 000,00 доларів США з розрахунку 14,0 % річних за користування кредитом на строк до 19 листопада 2037 року. 20 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 1018/Zфпop-07, згідно з яким останній поручався перед банком за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань, відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступило АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінило ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях. Також до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами ТОВ «Укрпромбанк». Таким чином ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги в тому числі і за кредитним договором №1018/ФКВ -07 від 20.11.2007 року.

Позивач вказував, що ОСОБА_3 свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим за кредитом утворилась заборгованість. Станом на 31 липня 2015 року така заборгованість становила 8 795 619 грн. 62 коп., з яких: борг за кредитом - 5 170 140 грн. 63 коп., борг за відсотками - 3625478 грн. 99 коп. Оскільки відповідач виступив поручителем за даним кредитом, банк просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» вказану заборгованість, а також судові витрати.

08 грудня 2015 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська дану цивільну справу було направлено за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2016 року позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Обґрунтував скаргу тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним доказам у справі. Зазначає, що судом не взято до уваги ту обставину, що вимоги за кредитним договором від 20 листопада 2007 року вже були задоволені шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок №32, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровській район, смт. Ювілейне, вул. Київська. 22 жовтня 2012 року були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, внаслідок яких майно було реалізовано за ціною 559 000, 00 грн. Таким чином позивач ПАТ «Дельта Банк» вже отримав кошти в рахунок погашення кредиту та заборгованості. Крім того, в представленому розрахунку заборгованості відсутні операції за кредитом за період з 20.11.2007 р. по 01.07.2010 р. Не погодився апелянт й з позицією суду першої інстанції щодо відсутності підстав для висновку про припинення поруки. У звязку з викладеним вважає, що судом першої інстанції незаконно задоволено позов банку, у звязку з чим рішення підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши обставини справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в не повній мірі відповідає наведеним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, банк предявив вимогу до поручителя за кредитом у звязку з неналежним виконанням боржником своїх зобовязань з повернення кредитних коштів. Так, 20 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 1018/ФКВ-7, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кошти у розмірі 300 000,00 доларів США з розрахунку 14,0 % річних за користування кредитом на строк до 19 листопада 2037 року. 20 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 1018/Zфпop-07, згідно з яким останній поручався перед банком за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Оскільки погашення кредиту здійснювалося не у відповідності до встановленого договором графіку, за кредитом утворилася заборгованість.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

В даному випадку договором поруки не було визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами його п. 10. встановлено, що він діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором боржником або поручителем.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобовязання.

Так, в матеріалах справи (т.2 а.с. 11) міститься вимога ТОВ «Український промисловий банк» від 28.10.2008 року про дострокове (на протязі 15 календарних днів з дня направлення вимоги) повернення в повному обсязі кредитних коштів та здійснених за кредитом нарахувань. За таких умов банк встановив новий строк виконання зобовязання за кредитом.

В разі, якщо кредитор змінює на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України 6-місячний строк обчислюється від цієї дати. Вищенаведена правова позиція була висловлена в ряді постанов Верховного Суду України, зокрема у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2056цс15.

Оскільки у 6-місячний строк кредитор не предявив позову до поручителя, порука припинила свою дію, що зумовлює відсутність правових підстав для задоволення даного позову. В той же час на вказані обставини суд першої інстанції увагу не звернув, ухваливши помилкове по суті рішення у справі.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення. У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Ю.М. Кулішенко

ОСОБА_4