н/п 2/490/3870/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 серпня 2017 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання договору дійсним

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири № 10 в будинку №15 на вул.Декабристів в м.Миколаєві, що був укладений 23.11.2000р. на Товарній біржі "Ріко-Альянс" за №4-118 та зареєстрований в Миколаївському МБТІ. Позовні вимоги позивач обґрунтовує нормами ст.16,ч.2ст.220 ЦК України. Позивач вказує, що 23.11.2000р. укладено договір купівлі-продажу спірної квартири - квартири № 10 в будинку №15 на вул.Декабристів в м.Миколаєві, даний договір був укладений на Товарній біржі "Ріко-Альянс" за реєстраційним №4-118 та зареєстрований в Миколаївському МБТІ 16.11.2001р. за №236. В даний час у позивача виникла необхідність підтвердити дійсність даного договору в судовому порядку. Позивач вказує, що згоди щодо всіх істотних умов договору сторонами досягнуто, договір виконано, а тому просить суд визнати вказаний договір дійсним.

Відповідач в судове засіданні не з?явився, про мысце дату та час розгляду справи повыдомлений, позивач згідний на заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.2ст.220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що позивач та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу квартири № 10 в будинку №15 на вул.Декабристів в м.Миколаєві. Даний договір був укладений 23.11.2000р. на Товарній біржі "Ріко-Альянс". Предмет договору купівлі-продажу - квартири № 10 в будинку №15 на вул.Декабристів в м.Миколаєві, що належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ю.ф. "Едвайс". Отже, судом встановлено, що продавець предмета спірного договору набув права на цей об?єкт нерухомості за сумнівним правочином, який не посвідчений нотаріусом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод суд повинен перевірити чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Відповідно до ст.47 ЦК України (в редакції 1963р.) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Відповідно до ст.227 ЦК України (в редакції 1963р.) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Таким чином, оскільки судом встановлено, що продавець, як сторона спірного договору, в свою чергу набув право власності на предмет спірного договору в результаті сумнівного правочину, який не був посвідчений нотаріально, то відповідно і спірний договір купівлі-продажу від 23.11.2000р., що посвідчений на Товарній біржі "Ріко-Альянс" є недійсним.

Позивачем не подано суду доказів, які свідчать про те, що сторони договору зверталися до нотаріуса для посвідчення спірного договору та про відмову нотаріуса посвідчити даний договір, а також в тому, що відповідач ухиляється від посвідчення спірного договору нотаріально.

Отже, судом встановлено, що договір, який сторони бажають визнати дійсним, не підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки одна із сторін спірного договору, набула право власності за правочином, який не посвідчений нотаріально. Даний договір не був посвідчений нотаріально, оскільки сторони не звертались до нотаріуса для посвідчення договору, тобто ніяких дій щодо його нотаріального посвідчення сторони не вчиняли. А тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212 ЦПК України, ч.2ст.220,ч.1,3,4 ст.203 ЦК України, суд

В И Р І ШИ В :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дійсним договору №4-118 купівлі-продажу квартири № 10 в будинку №15 на вул.Декабристів в м.Миколаєві, укладеного 23.11.2000 року на Товарній біржі "Ріко-Альянс" між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_4, та визнанні за ОСОБА_1 1/2 частки та ОСОБА_4 1/2 частки у праві власності на квартиру № 10 в будинку №15 на вул.Декабристів в м.Миколаєві - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя