Провадження № 2/760/662/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Бугайчука О.Р.

представника позивача- ОСОБА_4

відповідача- ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить розірвати Договір №11/09 від 11 вересня 2012 року про надання інформаційно-консультативних послуг та стягнути з відповідача 160076, 10 гр.

Посилається в позові на те, що 11 вересня 2012 року між ним та відповідачем був укладений Договір про надання інформаційно-консультативних послуг, за умовами якого відповідач зобов»язався надати йому інформаційно-консультативні послуги з підготовки документів, необхідних для одержання сертифіката відповідності на офісні приміщення загальною площею 99, 4 кв.м. по АДРЕСА_1.

Вартість послуг за умовами договору визначена в сумі 28 000, 00 гр., що в еквіваленті становить 3500, 00 доларів США.

Додатковою угодою до даного Договору від 23 липня 2013 року пункт 2.1 Договору був викладений в новій редакції, вартість послуг була визначена в сумі 60 000, 00гр. та встановлений еквівалент вартості послуг у сумі 7500, 00 доларів США.

В договорі було визначено еквівалент послуги в доларах США за курсом 8,0 грн. за 1 долар США.

Прибутковими касовими ордерами від 11 вересня 2012 року та 23 липня 2013 року ним було сплачено вартість послуг відповідача двома сумами відповідно 19600, 00 гр. та 32 000, 00 гр., що на день сплати становило 6 450, 00 доларів США.

Відповідно до п.п.3.1 та 3.2 Договору виконання відповідачем його обов»язків починається з отримання авансу в розмірі 70% від загальної вартості послуги.

Строк виконання робіт становить 25 робочих днів.

Зважаючи на те, що він повністю виконав свої зобов»язання перед відповідачем, останній свої зобов»язання перед ним не виконує, просить стягнути з відповідача сплачену ним суму за курсом НБУ станом на 10 серпня 2016 року в розмірі 160076, 10 гр. та розірвати укладений з відповідачем договір.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував.

Не заперечував сплати позивачем коштів за умовами договору в зазначеній ним сумі.

В той же час пояснив, що він не міг приступити до виконання умов договору, оскільки позивач не надав йому необхідних для цього документів.

Крім того, зазначив, що позивач пропустив строк для звернення до суду, а тому просить у позові відмовити.

Представник позивача, в свою чергу, подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, посилаючись на те, що відповідач не заперечує невиконання ним умов договору та необхідності повернення коштів, однак добровільно відмовляється це роботи, очікуючи рішення суду.

Крім того, він звертався до суду з позовом, однак помилково позов був поданий до Шевченківського районного суду м. Києва, яким він був повернутий.

Вважаючи ці обставини достатніми для поновлення строку звернення до суду, просить задовольнити позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року між сторонами був укладений Договір № 11/09Н про надання інформаційно-консультативних послуг.

Відповідно до п.1.1. Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов»язання щодо надання інформаційно-консультативних послуг з підготовки документів, необхідних для одержання позивачем сертифіката відповідності на офісні приміщення загальною площею 99, 4 кв.м. по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2.1 Договору загальна вартість послуг сторонами була погоджена в розмірі 28 000, 00 гр., що за комерційним курсом на день підписання цього договору еквівалентна 3500, 00 доларів США.

В пункті 2.3.1 Договору сторони погодили, що аванс у розмірі 70% від загальної вартості послуг вноситься не пізніше двох банківських днів з моменту підписання договору.

Додатковою угодою №1 до договору від 23 липня 2013 року сторони погодили вартість послуг у розмірі 60 000, 00 гр. та його еквівалент у доларах США в розмірі 7500, 00 доларів США.

На виконання умов Договору позивачем квитанціями від 11 вересня 2012 року було сплачено 19 600, 00гр. авансу, а 23 липня 2013 року - 32 000, 00 гр.

/ а.с.10 - 15 /

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що умови договору відповідачем не виконані до цього часу.

Відповідно до р.10 Договору він діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань.

Якщо інше не передбачено договором або чинним законодавством України, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

В силу ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання, згідно зі ст. 525 ЦК України, не допускається.

За правилами ч.ч.1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

В статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

З точки зору ст.610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено вище, позивач умови укладеного договору виконав, сплатив за умовами договору аванс у розмірі 51 600, 00 гр.

Дані обставини відповідач у судовому засіданні підтвердив.

Відповідач, у свою чергу, до виконання умов договору не приступив і сплачені позивачем кошти не повернув.

За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, розірвання укладеного з відповідачем договору та стягнення сплаченої на виконання умов договору суми.

В той же час, звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача сплачену ним суму за курсом долара США до української гривні за курсом НБУ.

Відповідно до ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідні зі ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

З укладеного між сторонами договору вбачається, що зобов»язання було ними виражене в гривні.

Сторони в судовому засіданні підтвердили і це підтверджується квитанціями, аванс позивачем на виконання умов договору сплачувався в гривні.

Законом не передбачено переведення грошового зобов»язання, вираженого в гривні, в іноземну валюту.

За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої ним суми в розмірі 51 600, 00гр.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3.4 Договору початок перебігу строку виконання зобов»язання починається після надання замовником всіх необхідних документів.

У випадку, коли надання замовником документів буде недостатньо, строк надання послуг призупиняється на час затримки надання необхідних документів.

Представник позивача суду пояснив, що в день укладення договору відповідачу були передані документи, необхідні для виконання договору.

В подальшому з будь-якими вимогами про надання додаткових документів він до позивача не звертався і про необхідність надання додаткових документів він позивача до відома не ставив.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Будь-яких доказів своїм твердженням відповідач суду не надав.

За таких обставин зазначені твердження відповідача судом не можуть бути прийняті до уваги.

Суд також вважає за необхідне поновити позивачу строк для звернення до суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, в т.ч., свобода договору.

Це знайшло своє відображення та закріплення в ст.ст.6, 627 ЦК України.

Як зазначено вище, договір між сторонами був укладений 11 вересня 2012 року, а додаткова угода 23 липня 2013 року.

Друга частина авансу сплачена позивачем 23 липня 2013 року.

До суду позивач звернувся 05 вересня 2016 року, тобто з незначним пропуском встановленого законом строку.

Відповідно до п. 6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Виходячи з цього, принципу добросовіності та справедливості суд приходить до висновку про поновлення позивачу строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 102, 40 гр. судового збору, виходячи з розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.3, 6, 15,16, 524-525,, 533,610-611, 627-629, 651 ЦК України, ст.ст.3-4,10-11, 57-60,88, 209, 212-215, 218 ЦПК кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати Договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 11/09 від 11 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 51 600, 00 гр. та 1 102, 40 гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя