15 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» про відновлення постачання електричної енергії,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго», подану представником ОСОБА_5, на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від
23 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від
29 серпня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» (далі - ПАТ «Сумиобленерго») про відновлення постачання електричної енергії.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що в березні 2015 року відповідач, зловживаючи своїм монопольним становищем на ринку енергопостачання, безпідставно припинив його надання до житла позивачки по вул. Студентська, 19 у с. Подільки Липоводолинського району Сумської області, порушивши положення п. 35 Правил користування електричною енергією для населення, які передбачають виключний перелік підстав для відключення споживача від вказаних послуг. Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просила зобов'язати відповідача відновити їй надання електричної енергії за вказаною адресою.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від

23 червня 2016 року позовні вимоги задоволено. Зобовʼязано ПАТ «Сумиобленерго» відновити постачання електричної енергії до житла ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 23 червня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Сумиобленерго» - ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відключення позивачеві електропостачання відбулося всупереч вимогам діючого законодавства.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, а власником земельної ділянки під житловим будинком є Подільківська сільська рада Липоводолиснького Району Сумської області.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Подільківської сільської ради Липоводолиснького Району Сумської області від 06 жовтня 1993 року № 17 «Про затвердження списків жителів сільської ради на приватизацію землі» ОСОБА_4 була включена до цього списку для безоплатної приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1.

За останні п'ять років в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані:

- позивачка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова домогосподарства;

- чоловік позивачки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- дочка позивачки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3;

- дочка позивачки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4;

- син позивачки, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5;

- онука позивачки, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6.

На час розгляду справи за названою адресою зареєстровані

ОСОБА_4 та ОСОБА_7

При цьому судами встановлено, що протягом багатьох років мешканці будинку по АДРЕСА_1 є споживачами послуг ПАТ «Сумиобленерго». Спожита електроенергія сплачувалась своєчасно.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від

18 березня 2010 року зобов'язано ОСОБА_4 допустити представників ВАТ «Сумиобленерго» до електричного лічильника, встановленого у житловому будинку по АДРЕСА_1 для перевірки його справності, цілісності пломб на лічильнику і обстеження електропроводки, зобов'язано ОСОБА_4 допустити представників ВАТ «Сумиобленерго» до перших ізоляторів житлового будинку по АДРЕСА_1 для виконання організаційних і технічних заходів, спрямованих на припинення передачі електроенергії в її електроустановку.

05 лютого 2015 року філія «Роменський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» поштою надіслала ОСОБА_4 попередження про припинення з 11 березня 2015 року постачання електричної енергії до житлового будинку по АДРЕСА_1 у зв'язку з відмовою

ОСОБА_4 та членів її сім'ї укласти договір про користування електричною енергією та невиконанням рішення Липоводолиснького районного суду Сумської області від 18 березня 2010 року.

У вказаному попередженні ОСОБА_4 було запропоновано укласти відповідний договір, допустити працівників товариства до електричного лічильника для перевірки його справності, цілісності пломб, повірки, обстеження електропроводки.

11 лютого 2015 року ОСОБА_4 отримала вищеназване повідомлення.

11 березня 2015 року філією «Роменський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» електроустановка споживача ОСОБА_4 була відключена на електроопорі від електропостачання. У заявці про відключення електропостачання зазначено наступні причини відключення:

1) не допуск працівників ПАТ «Сумиобленерго» до електричного лічильника, встановленого у житловому будинку; 2) відмова укласти договір про користування електроенергією (а. с. 22).

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР, «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року. Вказані правовідносини є договірними.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами

Статтею 25 Закону України «Про електроенергетику» у редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачається, що споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктами 3, 35 «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від

26 липня 1999 року № 1357 передбачається, зокрема, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. Енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією. У разі виникнення питань, можливі шляхи вирішення яких не обумовлені договором, сторони керуються цими Правилами та законодавством. Енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; неоплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07 серпня 2000 року між чоловіком позивачки, ОСОБА_6, та ВАТ «Сумиобленерго» укладений договір про користування електричною енергією по

АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 17 Договору від 07 серпня 2000 року Договір набирає чинності з дня його підписання; укладається на три роки; вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про відмову від цього Договору або його перегляду.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що укладений між ОСОБА_6 та ВАТ «Сумиобленерго» Договір від 07 серпня 2000 року на час розгляду справи не припинився, оскільки жодна із сторін договору в установленому порядку не подавала заяви про відмову від Договору або про його перегляд, ПАТ «Сумиобленерго» не вчиняло передбачених законом дій до примусового виконання рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 березня 2010 року, а в даний час спливли передбачені законом строки для його примусового виконання, а тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому, суд апеляційної інстанції надав належну оцінку доводам представників ПАТ «Сумиобленерго» про те, що позивачка була відключена від електропостачання на підставі рішення суду Липоводолиснького районного суду Сумської області від 18 березня 2010 року, оскільки при ухваленні вказаного рішення судом зазначено те, що він не вирішує питання стосовно того, чи повинен позивач (ВАТ «Сумиобленерго») відключати відповідача (ОСОБА_4.) від подачі електроенергії та вчиняти інші дії, направлені на обмеження його споживання електроенергії, а лише констатує факт того, що позивач як постачальник електроенергії має право згідно чинного законодавства на безперешкодний доступ до електроустановки відповідача для виконання своїх функціональних обов'язків.

Також, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, вірно зазначив, що всі спірні питання сторони мають вирішувати у спосіб, передбачений законом, але їх існування не надає

ПАТ «Сумиобленерго» права для відключення житлового будинку ОСОБА_4 від електропостачання за відсутності підстав, передбачених п. 35 «Правил користування електричною енергією для населення».

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 23 червня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29 серпня

2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго», подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від

23 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від

29 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» про відновлення постачання електричної енергії залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова