Справа № 369/4085/16-ц Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/1532/17 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 46 28.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року по справі за позовом Першого заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2, ПАТ «Київобленерго», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_8, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Київській області, про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельних ділянок, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом.

16 листопада 2016 року Перший заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Відповідно до вказаної заяви заявник просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року клопотання задоволено частково. Накладено арешт на земельні ділянки, які розташовані в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та перебувають у власності ОСОБА_2 площею 0,3810 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 1,2467 га з кадастровим номером НОМЕР_2 та ОСОБА_4 площею 2,2901 га з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,1078 га з кадастровим номером НОМЕР_4 та площею 0,1566 га з кадастровим номером НОМЕР_5. В решті заяви відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову при цьому посилається на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Забезпечуючи позов в порядку ст. ст. 151-152 ЦПК України, місцевий суд свої висновки обґрунтовував тим, що неприйняття мір по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК Українисуд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2, ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК Українипозов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК Українизаява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є витребування земельних ділянок, які розташовані в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області та перебувають у власності: ОСОБА_2: площею 0,3810 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 1,2467 га з кадастровим номером НОМЕР_2; ОСОБА_4, площею 2,2901 га з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,1078 га з кадастровим номером НОМЕР_4 та площею 0,1566 га з кадастровим номером НОМЕР_5, визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації права власності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд, допускаючи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, діяв у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 153 ЦПК України і обґрунтовано прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Доводи апелянта про відсутність доказів в підтвердження того, що порушено права відповідача та неприйняття мір по забезпеченню зазначеного позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду про забезпечення позову.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає обставинам справи, постановлена з додержанням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.1 ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: