Справа № 226/1938/16-ц
Провадження № 2/226/39/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2017 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Пікало К.І.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якому фактично просила визнати квартиру № 45 будинку № 26 в мікрорайоні Молодіжному м. Мирнограда Донецької області їх з відповідачем спільною сумісною власністю та поділити цю квартиру між ними, визнавши за кожним з них право власності на ? частину спірної квартири. В обґрунтування вимог вказала, що шлюб між ними був укладений 04.11.2006 року, від шлюбу наявна дитина син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спірна квартира була придбана 30.04.2007 року, право власності було зареєстроване за відповідачем, документи щодо цього перебувають у нього. Наразі шлюб між ними не розірваний, але проживають вони окремо, доступу до спільної квартири чоловік їй не надає, згоди про її поділ між ними не досягнуто. Враховуючи, що вона має рівні з відповідачем права щодо спільного майна, просить задовольнити її вимоги повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та обґрунтувала їх викладеними в позовній заяві відомостями. Також пояснила, що вже близько чотирьох років в квартирі не живе. Про наявність заборгованості з платежів щодо утримання квартири їй відомо, коли суд здійснить поділ квартири, вона має намір добровільно узгодити питання щодо погашення заборгованості. Просила задовольнити її вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, але окремо наголошував на наявності великої суми заборгованості з утримання квартири. Так, дійсно, квартира придбана в період шлюбу, але за його гроші, оскільки позивач тоді не працювала та перебувала у декретній відпустці. Він не заперечує право позивача на ? частину квартири, але й витрати з утримання квартири також мають бути поділені навпіл.

Судом встановлено, що сторони з 04.11.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6), який розірваний рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 17.01.2017 року, рішення набуло законної сили (ЄДРСР України, справа № 226/1808/16-ц).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.04.2007 року, відомостей КП «БТІ» Мирноградської міської ради станом на 01.01.2013 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 73604219 від 22.11.2016 рокуАДРЕСА_1 будинку № 26 в мікрорайоні Молодіжному м. Мирнограда Донецької області, загальною площею 44,4 кв.м, жилою площею 25,3 кв.м, належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності (а.с. 8, 9, 10).

Отже, судом встановлено і сторонами не заперечується, що спірна квартира була придбана під час їх шлюбу, тобто, є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст.ст. 60, 63 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Кожен з подружжя має рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 61, ч. 1 ст. 69 СК України, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, при цьому за положенням ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, суд вважає, що оскільки спірна квартира була придбана у період шлюбу сторін, позивач має право на 1/2 частину квартири незалежно від того, на кого з подружжя було оформлено правовстановлюючий документ.

З урахуванням вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові втрати на оплату судового збору в сумі 275,60 гривень.

У зв'язку з вищевикладеним на підставі ст.ст. 60, 61, 63, 70 Сімейного кодексу України, ст. 372 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 44,4 квадратних метрів, у тому числі жилою 25,3 квадратних метрів.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 44,4 квадратних метрів, у тому числі жилою 25,3 квадратних метрів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 275 (двісті сімдесят пять гривень) 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: В.С. Салькова