Справа № 456/3831/16-ц
Провадження № 2/456/18/2017
РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

04 травня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2, зареєстрований 08 червня 1973 року у Червонозаводському районному ЗАГС м. Харкова, запис № 296.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 08 червня 1973 року він разом з відповідачкою, ОСОБА_2, уклали шлюб, який зареєстрували у Червонозаводському районному ЗАГС м. Харкова, про що зроблено запис №296. Від даного шлюбу в них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вже є повнолітньою та створила свою сімю. Їхня сімя розпалася та існує формально, оскільки більше 15 років вони проживають окремо, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачкою неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушений звернутись до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Додатково зазначив, що шлюбні відносини між ними припинились понад 15 років тому, з цього часу вони проживають окремо.

Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, на виклик суду не зявилась, про причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 08 червня 1973 року, який зареєстровано в Червонозаводському районному ЗАГС м. Харкова, про що складено відповідний запис №296 та видано свідоцтво про одруження І-ВЛ №305485.

Сімя позивача та відповідачки фактично розпалася та існує тільки формально. Шлюбні відносини між ними припинилися остаточно та з 2002 року сторони проживають окремо.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 113 СК України. особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними, цей строк не змінить відношення позивача до шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 226 ЦПК України, ст., ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 08 червня 1973 року у Червонозаводському районному ЗАГС м. Харкова, запис № 296.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий-суддя ОСОБА_4