ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6498/17
провадження № 6/753/281/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді: ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря: АВДЄЄНКО А.А.

сторін : ОСОБА_2, ОСОБА_3,

заявників:

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справіза позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про визначення порядку користування житловим будинком та за зустрічним позовом ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, третя особа: Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація про усунення перешкод у користуванні власністю, суд

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 05 квітня 2017 року звернулися до суду з заявою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справіза позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про визначення порядку користування житловим будинком та за зустрічним позовом ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, третя особа: Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація про усунення перешкод у користуванні власністю. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до п. 1 cт. 368 ЦПК України, питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.Згідно з п. 2 цієї статті, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

21.09.2016року Дарницьким районним судом м. Києва цивільній справі № 753/15247/15 ( провадження № 2/753/7169/15) було видано виконавчий лист .З виконавчого листа вбачається, що він виданий стосовно кількох відповідачів за зустрічним позовом, а саме її, ОСОБА_6 та її чоловіка, ОСОБА_7, про виселення їх з будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 cт. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню,та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно з п. 4 цієї статті суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

06.10.2016року ОСОБА_8 згідно договору дарування 1/6 частини житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Устименко В.Т. подарувала їй, ОСОБА_6 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

На підставі вказаного договору дарування за нею , ОСОБА_6 було зареєстровано право приватної власності (вид - спільна часткова)на 1/6 будинку АДРЕСА_1, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно .

В подальшому користуючись своїм правом вона , ОСОБА_13, як власник 1/6 будинку по АДРЕСА_1, 11.06.2016 року зареєструвала за своїм фактичним місцем проживання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі cт. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до cт. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п.п. 1, 2, 3, б, 7 cт. 319 ЦК України:

1.Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

2.Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

3.Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

6.Держава не втручається у здійснення власником права власності.

7.Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до cт. 383 ЦПК України, власник житлового будинку, квартири має право використовуватися помешкання для власного проживання, проживаннячленів своєї сім"ї інших осіб.

Отже, набувши 06.10.2016 року право власності на 1/6 будинку по АДРЕСА_1 вона , ОСОБА_6, набула законне право володіння, користування та розпорядження ним. Таким чином, виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва в частині виселення її, ОСОБА_6, з будинку по АДРЕСА_1, призведе до порушення її конституційних прав, як співвласника будинку.

Згідно з п 2 cт. 57 Сімейного кодексу України випливає, що майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Відповідно до cт. 59 Сімейного кодексу, той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім'ї, насамперед дітей.

При розпорядженні своїм майном дружина, чоловік зобов'язані враховувати інтереси дитини, інших членів сім'ї, які відповідно до закону мають право користування ним.

Згідно п. 1 cт. 141 Сімейного кодексу, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

На її переконання, з вищевикладеного випливає, що після набуття нею , ОСОБА_6, права власності на 1/6 будинку по АДРЕСА_1 та проживання там на законних підставах разом із своїми неповнолітніми дітьми, зобов'язання щодо виселення з цього житла її чоловіка та батька моїх дітей, ОСОБА_7 також припинилось. Адже, його виселення суперечитиме принципу сім'ї та призведе до порушення прав їх спільних неповнолітніх дітей.

04.10.2016 року, державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві Шпаком Олександром Івановичем, у зв'язку з відсутністю всіх необхідних реквізитів у виконавчому листі, постановою ВП № 52524856 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання за виконавчим листом № 753/15247/15, виданим 21.09.2016 року.

Однак, як випливає з положень Закону України «Про виконавче провадження», стягувач не позбавлений права повторно звернутися з відповідною заявою після усунення недоліків.

З метою недопущення порушення принципів інституту приватної власності та запобіганню порушення її, чоловіка та їх дітей прав, просять виконавчий лист № 753/15247/15 від 21.09.2016 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва про виселення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з будинку № АДРЕСА_1, визнати таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні заявники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заяви та просили у задоволенні відмовити, пояснивши суду, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 02.03.2016р. було скасовано рішення Дарницького районного суду м.Києва від 16.11.2015р. та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10. про визначення порядку користування житловим будинком АДРЕСА_1 - відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користування власністюзадоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_8 не чинити ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_9

перешкоди у користуванні частиною будинку АДРЕСА_1.

Ухвалено виселити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з будинку АДРЕСА_1.

Вищезазначене рішення в частині усунення перешкод у користуванні частиною

будинку було в примусовому порядку виконано, а в частині виселення ОСОБА_6 і

ОСОБА_7 на підставі виданого судом виконавчого листа та заяви стягувачів звернено до

примусового виконання, проте на сьогоднішній день залишається невиконаним.

Відмовившись добровільно виконати судове рішення боржники ОСОБА_6 та

ОСОБА_7 звернулися до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не

підлягає виконання і в обгрунтування зазначають, що після набрання судовим рішенням

законної сили ОСОБА_6 набула права власності на 1/6 частину спірного домоволодіння.

З цих підстав вона вважає, що набувши право власності на частину будинку зобов'язання про

її виселення припинилося, а тому судове рішення в частині її виселення із будинку не підлягає

виконанню. Що стосується її чоловіка ОСОБА_7, то вона вважає, що виходячи з

принципів сім'ї, чоловік та батько двох дітей має проживати зі своєю сім'єю, а тому з цих

підстав просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Інші учасники судового розгляду. належним чином повідомлені у судове засідання не прибули, про причини неявки суду не повідомили, проте відповідно до ч.3 ст. 369 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, які додані до заяви та письмових пояснень та ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 753/15247/15 ( провадження № 2/753/7169/15) ( 2 томи), суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню регулюються ст.369 ЦПК України.

Частиною 2 ст.369 ЦПК України передбачено, що суд,який видав виконавчий лист, може за заявою стягувана або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судового рішення у цивільних справах» від 25.09.2015р., обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Відповідно до норм ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як слідує із матеріалів цивільної справи , усерпні 2015 року ОСОБА_8 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про визначення порядку користування житловим будинком.

10.09.2015року ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_10 подали зустрічну позовну заяву до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11 про усунення перешкод у користуванні власністю.

16.11.2015року Дарницький районний суд м. Києва по суті заявлених позовних вимог вирішив, як у задоволенні первісного позову так і в задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі .Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу, в якій просили рішення суду від 16.11.2015 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити. Не погоджуючись з рішенням першої інстанції, представник ОСОБА_12 - ОСОБА_18 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги за первісним позовом задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

02.03.2016року Апеляційний суд м. Києва, за результатами розгляду справи по суті, вирішив: Апеляційну скаргу ОСОБА_8, подану представником ОСОБА_18, задовольнити частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_9, ОСОБА_4., ОСОБА_10 задовольнити частково. Рішення Дарницького районного суду в м. Києві від 16.11.2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про визначення порядку користування житловим будинком АДРЕСА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_10до ОСОБА_8 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, третя особа: Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація, про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_8 не чинити ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_4 перешкоди у користуванні частиною будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу замка з вхідних дверей до приміщення веранди та забезпечення вільного доступу до приміщення кухні, площею 5,0 кв.м. Виселити ОСОБА_6, ОСОБА_7 з будинку АДРЕСА_1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про виселення ОСОБА_11 з будинку АДРЕСА_1 відмовити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 сплачений судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 сплачений судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 сплачений судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Зазначені заявником ОСОБА_6 обставини, зокрема, набуття права власності на частину домоволодіння, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили в процесі примусового виконання судового рішення в даному випадку не припиняють цивільно- правових зобов'язань боржника щодо виселення. Зазначені обставини є новими, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили в процесі його примусового виконання і породжують нові правовідносини між сторонами.

Що стосується доводів ОСОБА_7 в частині підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, то зазначені доводи не грунтуються на вимогах чинного законодавства. Судове рішення добровільно не виконано, а обов'язок боржника виселитися не можна вважати за викладених останнім обставинами припиненим без його виконання.

Відповідно до чинного законодавства один із подружжя одного із співвласників житла може вселитися в житло, яке перебуває на праві спільної часткової власності лише за погодженням всіх співвласників.

Разом з тим, доводи заяви не грунтуються на нормах чинного законодавства і не є підставою для задоволення вимог.

За таких обставин, заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст. ст. 209-210, 369 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справіза позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про визначення порядку користування житловим будинком та за зустрічним позовом ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, третя особа: Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація про усунення перешкод у користуванні власністю , відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 04 вересня 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК