АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/2231/17 Головуючий у 1 інстанції - Чех Н.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Ратнікової В.М.. БорисовоїО.В.

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп», заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал», щодо заміни сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп»звернулося до суду з заявою, в якій просило замінити стягувача у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання виконавчих листів у справі №6-1166/2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» кредитної заборгованості в розмірі 1 550 009 грн. 65 коп. та третейського збору у розмірі 15 900 грн. 10 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Ерсте Банк» його правонаступником - ТОВ «Фінанс Траст Груп».

В поданих апеляційних скаргах боржники просять оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовити.

Послалися на те, що ТОВ «Фінанс Траст Груп» не є належним правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», а також не є стороною виконавчих проваджень, у зв'язку з чим не має права звертатися до суду із відповідною заявою. Крім того, зазначали, що в органах ДВС не перебувають відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 або ОСОБА_3, а тому, заміна стягувача в даному випадку є неможливою.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 07 червня 2010 року задоволено позов ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 195 676,17 доларів США, що у гривневому еквіваленті становило 1 550 009 грн. 65 коп., та третейський збір у розмірі 15 900 грн. 10 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2010 року задоволено заяву ПАТ «Ерсте Банк» про видачу виконавчих листів на примусове виконання зазначеного рішення третейського суду.

Задовольняючи заяву ТОВ «Фінанс Траст Груп» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що з матеріалів справи об'єктивно вбачається перехід до заявника права вимоги до боржників за відповідним кредитним договором.

Так, згідно статуту ПАТ «Фідобанк» /а.с. 122-124/ та передавального акту /а.с. 125-129/, ПАТ «Фідобанк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ «Фідокомбанк», який, в свою чергу, був правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ «Ерсте Банк» та ПАТ «Ерсте Банк».

27 травня 2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Глобал Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2 /а.с. 130-134/.

Відповідно до п. 2.1. вищевказаного договору, у відповідності до умов цього договору первісний кредитор ПАТ «Фідобанк» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «ФК «Глобал Фінанс» свої права вимоги до боржників за кредитними договорами та/або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

27 квітня 2015 року між ТОВ «ФК «Глобал Фінанс», як новим кредитором, та ТОВ «Фінанс Траст Груп», як наступним кредитором, укладено Договір про відступлення права вимоги № 46.

Згідно з п. 1.1. вищевказаного договору, ТОВ «ФК «Глобал Фінанс» відступає на користь ТОВ «Фінанс Траст Груп» право вимоги за кредитним договором №014/1349/44/02380 від 15.05.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ «Ерсте Банк», яке було придбане ТОВ «ФК «Глобал Фінанс» у ПАТ «Фідобанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги №2 від 27 травня 2014 року.

Крім того, згідно п. 1.2 зазначеного договору ТОВ «ФК «Глобал Фінанс» відступає на користь ТОВ «Фінанс Траст Груп» право вимоги за договором поруки №014/1349/44/02380/2 від 16.05.2007 року, укладеним між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 на забезпечення виконання позичальником кредитних зобов'язань за кредитним договором №014/1349/44/02380 від 15.05.2007 року.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи скаржників відносно того, що ТОВ «Фінанс Траст Груп» є неналежним правонаступником ПАТ «Ерсте Банк» в частині права вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кредитним договором №014/1349/44/02380 від 15.05.2007 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

А відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні, керується наявністю чинних договорів про відступлення права вимоги, дійсність яких скаржником належним чином не оспорювалася.

За змістом правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі №6-122цс13, та виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

В даному випадку, без вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження таке виконавче провадження взагалі не може бути відкрите.

Так, первісний стягувач ПАТ «Ерсте Банк»(ПАТ «Фідобанк») не може звернутися до органів ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження, оскільки не має права вимоги до боржників згідно умов зазначених вище договорів про відступлення права вимоги. В свою чергу, ТОВ «Фінанс Траст Груп» не має процесуальної можливості подати відповідну заяву, оскільки указане Товариство не зазначене стягувачем у виконавчих листах та не може бути стороною виконавчого провадження без вирішення судом питання про її заміну.

Тобто, заміна кредитора у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги відбувається поза межами виконавчого провадження.

При наявності договору про відступлення права вимоги та за відсутності заміни стягувача, відсутня й особа, яка має право подати заяву про відкриття виконавчого провадження. Тобто, складається ситуація, коли спір по суті процесуального питання вирішити неможливо, що є недопустимим.

Отже, суд першої інстанції, задовольняючи заяву ТОВ «Фінанс Траст Груп» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, обґрунтовано захистив права та інтереси заявника, як єдиної особи, що має право вимоги до боржників.

При цьому, судом дотримано принцип обов'язковості виконання судових рішень, які набрали законної сили, що закріплений в ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 14 ЦПК України.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Згідно до п.1 ч. 1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді