Провадження № 2/234/977/17
20 лютого 2017 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Михальченко А.О., при секретарі Вербовецькій Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд розглянути справу у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.1996 року позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (колишня Гв. Кантемирівців) в м. Краматорську Донецької області (а.с.7).
Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрації, відповідач ОСОБА_2, з 01.01.1986 року зареєстрований за адресою вул. ОСОБА_3 (колишня Гв. Кантемирівців),25-35 в м. Краматорську Донецької області (а.с.9).
Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст.406 ЦК сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.
Відтак, враховуючи, що відповідач не є власником квартири АДРЕСА_3 (колишня Гв.Кантемирівців) у м. Краматорську, суд вважає, що обставини, які були підставою для надання відповідачу права користування квартирою на цей час припинені.
Окрім того, статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї» зазначив, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу.
Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.
Відтак суд вважає, що відповідач по справі є членом сімї позивача за кровним спорідненням.
Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України, у відповідача по справі виникло право користування квартирою № 35 у будинку № 25 по вул. Марії Приймаченко (колишня Гв. Кантемирівців) у м. Краматорську, яка належить на праві власності позивачеві, з тих підстав, що він є членом його сімї і який постійно мешкав разом з ним.
Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Спеціальною підставою припинення права членів сімї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між позивачем та відповідачем була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати ОСОБА_2 права на проживання у квартирі позивача, а ніж його відсутність без поважних причин понад один рік.
Як вбачається з акту про не проживання від 25.11.2016 року, ОСОБА_2 з березня 2014 року не проживає за адресою вул. ОСОБА_3 (колишня Гв. Кантемирівців),25-35 в м. Краматорську Донецької області (а.с.8).
Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 35 у будинку № 25 по вул. Марії Приймаченко (колишня Гв. Кантемирівців) у м. Краматорську Донецької області підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 406 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився у Ростовській області таким, що втратив право користування квартирою № 35 у будинку № 25 по вул. Марії Приймаченко (колишня Гв. Кантемирівців) у м. Краматорську Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Краматорського міського суду А.О.Михальченко