Справа № 660/235/16-ц
Номер провадження 2/660/4/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Гончаренка О.В.

при секретарі Кателевській Л.А., Губській Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Нововоронцовського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Державного підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_7 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ шляхом визнання права власності на його частку, визнання незаконними та скасування рішень органів державної виконавчої служби про арешт майна, про передачу майна у власність стягувачів, про визнання недійсними електронних торгів та акту проведення електронних торгів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ВДВС Нововоронцовського РУЮ, ВДВС ОСОБА_6 РУЮ, Державного підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_7 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ шляхом визнання права власності на його частку, визнання незаконними та скасування рішень органів державної виконавчої служби про арешт майна, про передачу майна у власність стягувачів. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що під час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 (з 02.03.1988 року по 29.02.2008 року) подружжям за спільні кошти було придбано техніку та обладнання: фасувальна машина, жарочна машина, охолоджувач насіння, петкуси Fortschritt K-531 Gigant в кількості 3 штук, очищувач вороха ОВС-25, а також нерухоме майно - нежитлові виробничо-складські приміщення загальною площею 422,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1. Після розлучення, за домовленістю колишнього подружжя, ОСОБА_2 користувалася вказаним майном, питання про його поділ не виникало. Однак, на початку березня 2016 року позивачу стало відомо про накладення арешту на вказане майно, як майно боржника ОСОБА_2 Оскільки, вказане майно є спільною сумісною власністю, просив:

- визнати нежитлові виробничо-складські приміщення загальною площею 422,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1, фасувальну машину, жарочну машину, охолоджувач насіння, петкуси Fortschritt K-531 Gigant в кількості 3 штук, очищувач вороха ОВС-2, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_2;

- поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за позивачем право власності на ? : частку нежитлових виробничо-складських приміщень, загальною площею 422,9 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, фасувальну машину, жарочну машину, охолоджувач насіння, петкуси Fortschritt K-531 Gigant в кількості 3 штук, очищувач вороха ОВС-2;

- визнати незаконними постанови ВДВС Нововоронцовського РУЮ, ВДВС ОСОБА_6 РУЮ: про арешт майна боржника ОСОБА_2 в частині накладення арешту на майно, що є спільною частковою власністю подружжя, про передачу цього майна стягувачам ОСОБА_3, ОСОБА_4

- стягнути з відповідачів судові витрати;

- на час розгляду справи забороняти відповідачам вчиняти будь-які дії стосовно спірного майна.

В ході судового розгляду позивачем було неодноразово уточнено позовні вимоги, та згідно останніх уточнень представник позивача просив:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівельні матеріали, які були використані для будівництва нежитлових виробничо-складських приміщень загальною площею 422,9 кв.м, розташовані за адресою АДРЕСА_1, а саме:

-Камінь пиляний «черепашник» кількістю 3000 шт. вартістю по 20 грн. на суму 60 000 грн.,

-Конструкції металеві для навісу (6 опор, 6 балок, 5 перемичок, 7 відкосів) вартістю на суму 40 000 грн.,

-Шифер 8-ми хвилевий 262 шт. вартістю по 100 грн. на суму 26 200 грн.,

-Шифер 8-ми хвилевий (бувший у використанні) 61 шт. вартістю по 60 грн. на суму 3 660 грн.,

-Шифер 6-ми хвилевий (бувший у використанні) 70 шт. вартістю по 50 грн. на суму 3 500 грн.,

-Профнастил металевий розміром 4 м на 1,2 м кількістю 34 шт. вартістю по 400 грн. на суму 13 600 грн.,

-Пиломатеріали (балки, брус, дошка) загальною кількістю 20 куб.м вартістю 2700 грн./куб.м на суму 54 000 грн.,

-Стовпи дерев'яні кількістю 11 шт. вартістю по 300 грн. на суму 3300 грн.,

-Плити дорожні залізобетонні розміром 3,45 м на 1,95 м кількістю 18 шт. вартістю по 750 грн. на суму 13 500 грн.,

-Плити дорожні залізобетонні розміром 1,8 м на 0,6 м кількістю 90 шт. вартістю по 150 грн. на суму 13 500 грн.,

-Ворота металеві 4 шт. розміром 3,2 м на 3,1 м, 3,0 м на 3,2 м, 2,9 м на 2,4 м, 5,0 м на 4,0 м загальною вартістю відповідно 5 000 грн., 5 000 грн., 5 000 грн., 10 000 грн. на суму 25 000 грн.,

-Труби металеві діаметром 200 мм довжиною 4,0 м кількістю 2 шт. вартістю 400 грн. за 1 м на суму 3 200 грн.,

-Плити огорожі залізобетонні канальні розміром 6 м на 1,5 м кількістю 23 шт. вартістю по 1000 грн. на суму 23 000 грн.,

-Труби огорожі металеві діаметром 100 мм довжиною 2,5 м кількістю 26 шт. вартістю 100 грн. за 1 м на суму 6 500 грн.,

-Ворота огорожі металеві розміром 5,20 м на 2,0 м кількістю 2 шт. вартістю по 4 000 грн. на суму 8 000 грн.,

а всього на загальну суму 296 960 грн.

- поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_1 право власності на ? частку будівельних матеріалів, які були використані для будівництва нежитлових виробничо-складських приміщень загальною площею 422,9 кв.м, розташованих за адресою АДРЕСА_1;

- визнати недійсними електронні торги, проведені 10-12 червня 2016 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України з продажу нежитлових виробничо-складських приміщень загальною площею 422,9 кв.м, розташованих за адресою АДРЕСА_1 та визнати недійсним протокол № 165091 проведення Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України електронних торгів від 12 червня 2016 року та акт про проведені електронні торги від 01 червня 2016 року, складений старшим державним виконавцем Михайловим А.І. та затверджений начальником Великоолесандрівський районний відділ державної виконавчої служби Головного ТУЮ Херсонської області ОСОБА_9 щодо продажу нежитлових виробничо-складських приміщень загальною площею 422,9 кв.м, розташованих за адресою АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, визнала їх у повному обсязі.

Представник відповідача Нововоронцовського районного ВДВС у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_6 районного ВДВС проти задоволення позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилався на ту обставину, що на виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження №38569540 до складу якого входять виконавчі листи, де боржником є ОСОБА_2. 21.10.2015 року державним виконавцем описано та арештовано майно боржника, в тому числі комплекс виробничо-складських приміщень, про що складено відповідний акт. Оскільки, боржник не повідомляла про те, що вказане майно є спільним майном подружжя - тому підстав для задоволення позову в частині виділення позивачу ? частини немає. Щодо позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування постанов про накладення арешту на майно, то зважаючи, що всі дії державним виконавцем проведено з дотриманням вимог закону, враховуючи, що позивач не є стороною виконавчого провадження, просив у задоволенні позовних вимог відмовить у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_7 та представник відповідача ДП «СЕТАМ» у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заперечили проти задоволення позову, проте позивач, після уточнення позовних вимог просив у розгляді даної справи виключити відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, оскільки вимоги до заявлених відповідачів позивач не підтримує. Також позивач відмовився і від грошової компенсації своєї частки у спільному майні подружжя і просив задовольнити позов шляхом поділу майна в натурі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 02.03.1988 року по 29.02.2008 року (копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 02.03.1988 року, копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 22.08.2012 року).

Позивач вказавши, що будівельні матеріали, використанні для будівництва нежитлових виробничо-складських приміщень загальною площею 422,6 кв.м., розташованих за адресою АДРЕСА_1, а саме: камінь пиляний «черепашник» кількістю 3000 шт. вартістю по 20 грн. на суму 60 000 грн., конструкції металеві для навісу (6 опор, 6 балок, 5 перемичок, 7 відкосів) вартістю на суму 40 000 грн.,шифер 8-ми хвилевий 262 шт. вартістю по 100 грн. на суму 26 200 грн., шифер 8-ми хвилевий (бувший у використанні) 61 шт. вартістю по 60 грн. на суму 3 660 грн., шифер 6-ми хвилевий (бувший у використанні) 70 шт. вартістю по 50 грн. на суму 3 500 грн., профнастил металевий розміром 4 м на 1,2 м кількістю 34 шт. вартістю по 400 грн. на суму 13 600 грн., пиломатеріали (балки, брус, дошка) загальною кількістю 20 куб.м вартістю 2700 грн./куб.м на суму 54 000 грн., стовпи дерев'яні кількістю 11 шт. вартістю по 300 грн. на суму 3300 грн., плити дорожні залізобетонні розміром 3,45 м на 1,95 м кількістю 18 шт. вартістю по 750 грн. на суму 13 500 грн., плити дорожні залізобетонні розміром 1,8 м на 0,6 м кількістю 90 шт. вартістю по 150 грн. на суму 13 500 грн., ворота металеві 4 шт. розміром 3,2 м на 3,1 м, 3,0 м на 3,2 м, 2,9 м на 2,4 м, 5,0 м на 4,0 м загальною вартістю відповідно 5 000 грн., 5 000 грн., 5 000 грн., 10 000 грн. на суму 25 000 грн., труби металеві діаметром 200 мм довжиною 4,0 м кількістю 2 шт. вартістю 400 грн. за 1 м на суму 3 200 грн., плити огорожі залізобетонні канальні розміром 6 м на 1,5 м кількістю 23 шт. вартістю по 1000 грн. на суму 23 000 грн.; труби огорожі металеві діаметром 100 мм довжиною 2,5 м кількістю 26 шт. вартістю 100 грн. за 1 м на суму 6 500 грн.; ворота огорожі металеві розміром 5,20 м на 2,0 м кількістю 2 шт. вартістю по 4 000 грн. на суму 8 000 грн.; а всього на загальну суму 296 960 грн., належать на праві спільної сумісної власності подружжя, однак доказів придбання вказаних матеріалів за час перебування у шлюбі та за спільні кошти подружжя не надав. Не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду.

Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.06.2016 року відомості про речові права на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 - відсутні.

Відповідно до копії договору оренди землі № 17 від 16.02.2014 року, ОСОБА_2 прийняла у користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на якій розташована господарська будівля - склад та прийняла в оренду для обслуговування складських приміщень. Договір складений після розірвання шлюбу, інформація щодо наявності інших договорів оренди вказаної земельної ділянки в матеріалах справи відсутня, тому, твердження позивача про використання придбаних будівельних матеріалів для будівництва нежитлових виробничо-складських приміщень загальною площею 422,6 кв.м., розташованих за адресою АДРЕСА_1, здійснене в період перебування сторін у шлюбі спростовується доказами, наявними у справі. До того ж з копії рішення № 29 від 25.04.207 року виконавчого комітету Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області вбачається, що власником будівлі ангару за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_10, а не ОСОБА_2 чи ОСОБА_1

Частиною 1 ст. 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи.

Згідно ч.2 ст.388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об'єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов'язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23,24 Постанови № 11 від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання, а також його вартість.

Заявлені свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснили, що позивач у 2008 році здійснював будівництво приміщення, однак достовірно не підтвердили належність будівельних матеріалів, щодо яких заявлено вимоги, колишньому подружжю, обставини щодо придбання майна подружжям під час перебування у шлюбі та за кошти подружжя. Також не вбачається можливим встановити кількість будівельних матеріалів, які використовувались при будівництві приміщення. Покази свідків не є достатніми для прийняття рішення про задоволення позову у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивач не надав доказів, що підтверджували б придбання вказаних будівельних матеріалів за період перебування у шлюбі, а також доказів щодо кількості, джерела та часу їх придбання, тому, вимоги щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівельних матеріалів, використаних для будівництва нежитлових виробничо-складських приміщень загальною площею 422,9 кв.м, розташованих за адресою АДРЕСА_1, та поділу спільного сумісного майна подружжя, визнавши за ОСОБА_1 право власності на ? частку будівельних матеріалів, не підлягають задоволенню.

Також як вбачається із матеріалів справи, у відділі державної виконавчої служби ОСОБА_6 районного управління юстиції у Херсонській області відділом ДВС Нововоронцовського районного управління юстиції було передано зведене виконавче провадження за № 38569540 про стягнення з ОСОБА_2 боргу за виконавчими листами. 21.10.2015 року в ході примусового виконання рішень суду державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_6 районного управління юстиції складено акт опису й арешту майна, а саме: комплекс нежитлового виробничо-складських приміщень загальною площею 422,9 кв.м. розташованих за адресою АДРЕСА_1, які передано на зберігання ОСОБА_2.

12.05.2016 року згідно протоколу проведення електронних торгів № 165091 ДП «СЕТАМ» вказане спірне майно було реалізоване за 147 592грн., переможцем торгів став ОСОБА_7

Відповідно ухвали Новоронцовського районного суду Херсонської області від 29 червня 2016 року, залишеної в силі ухвалою апеляційного суду Херсонської області, у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії відділу державної виконавчої служби ОСОБА_6 районного управління юстиції Херсонської області, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Херсонської області, зацікавлені особи: державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, ОСОБА_7, судом визнанонезаконними дії (бездіяльність) посадових осіб ОСОБА_6 районного управління юстиції Херсонської області, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Херсонської областіщодо надання та передачі неналежно підготовлених та оформлених документів на реалізацію організатору електронних торгів - Державному підприємству «СЕТАМ» Міністерства юстиції України для внесення інформації про проведення електронних торгів, а саме (відсутності) документів щодо права власності на нежитлові приміщення виробничо-складських приміщень площею 422,9 кв.м, розташованих за адресою АДРЕСА_1.

Водночас в задоволенні інших вимог скаржника, зокрема, щодо визнання незаконним дій державних органів з реалізації спірного нерухомого майна, як спільної сумісного власності подружжя - відмовлено. Судом при цьому було встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розлучилися у 2008 року, позов про поділ спільного сумісно майна було подано ОСОБА_1 лише у 2016 році. Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надавати достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця та письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб, але жодних дій щодо цього ОСОБА_2 вчинено не було.

Сам по же собі факт надання неналежно підготовлених та оформлених документів на реалізацію організатору електронних торгів - Державному підприємству «СЕТАМ» Міністерства юстиції України для внесення інформації про проведення електронних торгів, а саме відсутності документів щодо права власності на нежитлові приміщення виробничо-складських приміщень площею 422,9 кв.м, розташованих за адресою АДРЕСА_1 не порушує жодних прав позивача і може бути підставою для звернення до суду із захистом інших учасників виконавчого провадження. Проте ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_2 до суду із відповідними позовами чи скаргами в цій частині не зверталися.

Також суд не може прийняти до уваги заяву відповідачки ОСОБА_2 про те, що вона повідомляла у 2013 році державну виконавчу службу про те, що виробничо-складських приміщення, загальною площею 422,9 кв.м, розташовані за адресою АДРЕСА_1 належать не тільки їй, а і ОСОБА_1, оскільки відповідна заява відсутня у документах виконавчого провадження, які були надані для огляду в судовому засіданні, будь-яка відмітка про прийняття цієї зави на її копії відсутня. До того ж такий об'єкт нерухомості як виробничо-складські приміщення, загальною площею 422,9 кв.м, розташовані за адресою АДРЕСА_1 як такий відсутній, оскільки самочинно збудований.

Водночас позивач із позовом про поділ спільного майна подружжя звернувся через значно тривалий час після розірвання шлюбу (понад вісім років) та беручи до уваги те, що відповідачем позов в цій частині визнано, суд розцінює існування спору як бажання сторін уникнути виконання рішень суду про стягнення коштів із ОСОБА_2

При відмові у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсними електронних торгів, проведених 10-12 червня 2016 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України з продажу нежитлових виробничо-складських приміщень загальною площею 422,9 кв.м, розташованих за адресою АДРЕСА_1 та визнання недійсним протоколу № 165091 проведення Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України електронних торгів від 12 червня 2016 року та акту про проведені електронні торги від 01 червня 2016 року, крім викладеного вище, слід зазначити, що предметом електронних торгів були нежитлові виробничо-складські приміщення загальною площею 422,9 кв.м, розташовані за адресою АДРЕСА_1, які як встановлено у судовому засіданні були самочинно збудовані, а предметом позовної заяви є визнання права власності на ? будівельних матеріалів, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1. Майно за адресою АДРЕСА_1 було реалізовано на електронних торгах, оцінка майна проводилася у встановленому законом порядку та не була оскаржена сторонами виконавчого провадження, за правилами ділового обігу вартість приміщення як правило є вищою ніж будівельних матеріалів, з яких воно складається.

Таким чином, вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому позов задоволенню не підлягає.

Разом з тим, зважаючи що в ході судового розгляду судом встановлено про необхідність наступного стягнення з позивача суми судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, що на час подання позову становила 551,20 грн., тому, враховуючи положення п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10, зважаючи, що після уточнення позовних вимог сума переплаченого судового збору за майновою вимогою становить 5,66 грн., суд стягує з позивача 545,54 грн. суму несплаченого судового збору.

Керуючись вищевикладеним та ст.ст. 10, 60, 81, 88, 208, 209, 213-215, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, ст.ст.60, 70 СК України, ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження",-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави суму недоплаченого судового збору у розмірі 545,54 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Гончаренко