БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/455/17
Провадження № 2/497/421/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на 2/5 (1/5 + 1/5) частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5, як за спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, та після смерті дружини ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7, оскільки за життя спадкодавцями не було оформлено правовстановлюючих документів на їх частки домоволодіння. Зазначену спадщину він прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а також спільного проживання та реєстрації з ними.

Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.36, 39). Надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.45).

Відповідач - Каракуртська сільська рада Болградського району Одеської області, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщався відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.39, 41). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі його представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.42).

Відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 до суду не прибули, повідомлені згідно вимог чинного законодавства (а.с.39). Подали заяви про визнання позовних вимог і розгляд справи у їх відсутність (а.с.46-54).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року (на день ліквідації колгоспних дворів) господарство за адресою: АДРЕСА_5, відносилось до суспільної групи - колгоспний двір. Головою цього двору - була ОСОБА_4. До його складу також входили члени: її син ОСОБА_1, позивач по справі, його дружина ОСОБА_5, та їх діти - ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР).

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Таким чином, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/5 частці вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується довідками № 79, 80 від 25.01.2017 року, виданими Каракуртською сільською радою Болградського району Одеської області, відповідно до запису погосподарської книги № 6 (а.с.15,16), технічним паспортом (а.с.18-20).

Рішення Каракуртською сільською радою Болградського району Одеської області про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 - не приймалося (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4, запис акту про смерть № 3 від 04.02.2003 року, складений Жовтневою (нині Каракуртською) сільською радою Болградського району Одеської області та видано свідоцтво про її смерть НОМЕР_2 (а.с.12).

Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/5 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_5, яку прийняв її син, позивач ОСОБА_1 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради Болградського району та паспортом позивача (а.с.15, 5).

Родинні відносини між якими підтверджуються свідоцтвом про народження НОМЕР_3, актовий запис № 76 складений 15.09.1950 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.7).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. № 230/01-16 від 07.04.2017 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 - не заводилась (а.с.44).

Статтею 12 Закону України «Про власність» однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року).

ІНФОРМАЦІЯ_7 - померла ОСОБА_5 (запис акту про смерть № 938 від 03.11.2015 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області) та видано свідоцтво про її смерть НОМЕР_4 (а.с.14).

Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/5 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_5, яку прийняв її чоловік, позивач ОСОБА_1 шляхом постійного проживання та реєстрації в спадковому домоволодінні зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради Болградського району та паспортом позивача (а.с.15,5).

Родинні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5, виданим на підставі актового запису № 18, складеного 01.07.1973 року Жовтневою (нині Каракуртською) сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.13).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. № 230/01-16 від 07.04.2017 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 - не заводилась (а.с.44).

Інші спадкоємці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , які також є спадкоємцями за законом першої черги, як діти померлої, спадщину не приймали. Разом з цим позовні вимоги визнали, що підтверджується їх заявами (а.с.46-54).

Таким чином, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактом вступу в управління спадковим майном, та фактом постійного проживання та реєстрації зі спадкодавцями в одному домоволодінні, своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері та дружини. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на 1/5 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого по АДРЕСА_5 після смерті матері та на 1/5 частку цього ж домоволодіння після смерті дружини, тобто загалом успадкував 2/5 частин вказаного домоволодіння.

За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 48 Закону України «Про власність», ст.ст.529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.182, 328, 1261-1218, 1261, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 131, 197 п.2, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с. Каракурт (колишня назва с. Жовтневе), Болградського району, Одеської області, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_5, паспорт серії НОМЕР_6, виданий 06.02.1997 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_5, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с. Каракурт (колишня назва с. Жовтневе), Болградського району, Одеської області, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_5, паспорт серії НОМЕР_6 виданий 06.02.1997 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_5, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Кодінцева