Справа №488/1236/17 19.09.2017 19.09.2017
Провадження №22-ц/784/2036/17
Справа №488/1236/17
Провадження №22-ц/784/2036/17 Головуючий першої інстанції: Лазарева Г.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.

за участі позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Одночасно позивачка просила про забезпечення позову шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру № 66, розташовану за адресою: м. Миколаїв, вул. Глинки, № 5, загальною площею 28,6 кв.м., на приватизовану земельну ділянку площею 0,03 га під будівництво гаражу в смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області з номером 7/109 та на легковий автомобіль моделі «ЗАЗ-Sens», державний номер НОМЕР_1.

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2017 р.заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,6 кв.м., приватизовану земельну ділянку площею 0,03 га під будівництво гаражу в смт. Ольшанське, Миколаївського району, Миколаївської області, за № 7/109 та легковий автомобіль моделі "ЗАЗ-Sens", державний номер НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що ухвала судді є необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права,порушує його права щодо користування арештованим майном, а тому просить її скасувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, його представника, позивачки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, в тому числі, і накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у третіх осіб.

Як розяснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 30 червня 1990 р., який розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2017 р.

Позивачка, звертаючись з даним позовом, посилалася на те, що з відповідачем не було досягнуто домовленості про поділ їх спільного сумісного майна: однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 28,6 кв.м., земельної ділянки площею 0,03 га під будівництво гаражу в смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області за № 7/109 та автомобілю моделі «ЗАЗ-Sens», державний номер НОМЕР_1.

Таким чином, між сторонами дійсно існує майновий спір щодо права власності на вказане вище майно.

З урахуванням викладених обставин та положень закону, суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, обґрунтовано виходив з того, що невжиття заходів забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на спірне майно, може утруднити виконання рішення за даним позовом, тому за такого оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону та не підлягає скасуванню.

Доводів, які б спростовували висновки суду щодо наявності підстав для забезпечення позову, апеляційна скарга не місить.

Зокрема, зміст апеляційної скарги підтверджує, що спірним майном на час звернення ОСОБА_2 до суду користується лише відповідач, що свідчить про наявність між сторонами спору щодо цього майна, а тому підтверджує висновок суду про таке.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення його прав через забезпечення судом позову є безпідставним, оскільки обраний судом захід забезпечення позову не перешкоджає сторонам користуватися майном під час розгляду справи.

Оскільки власником спірного майна зареєстрований ОСОБА_3, існує можливість реалізації ним цього майна, що утруднить виконання рішення по справі, а тому посилання в апеляційній скарзі на відсутність такої загрози не заслуговують на увагу.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України , колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, ухвалу судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

ОСОБА_5