Справа №295/5411/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна лізингова компанія «ЛЮКСКАР» про захист прав споживача, визнання договору майнового лізингу недійсним та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

22.05.2017 року до Богунського районного суду м. Житомира позивач звернулася з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна лізингова компанія «Люкскар» про захист прав споживача, визнання договору недійсним, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Разом з позовом ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми пред'явленого позову в розмірі 175775 грн. 00 коп., що знаходяться на поточному рахунку 9500 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, ідентифікаційний код юридичної особи 37034873, що належать ТОВ «Національна лізингова компанія «Люкскар», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4а, офіс 139, а у випадку відсутності чи недостатності грошових коштів також накласти арешт на грошові кошти на інших банківських рахунках, відкритих на ім'я ТОВ «Національна лізингова компанія «Люкскар».

Заяву обґрунтовувала тим, що відповідач ухиляється від повернення сплачених грошових коштів, не виконує свої зобов'язання та не надає транспортний засіб за Договором, тому є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Разом з тим, позивачем не обґрунтовані доводи щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову. Сам по собі розмір позовних вимог не доводить реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, за таких обставин накладення арешту на рахунки відповідача може призвести до не виправданого втручання у господарську діяльність товариства.

З огляду на це суд вважає, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна лізингова компанія «ЛЮКСКАР» про захист прав споживача, визнання договору майнового лізингу недійсним та стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Г. Перекупка