Категорія 50Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Сопрун В.В.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітнього сина, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітнього сина.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що від шлюбу з ОСОБА_3 сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, який навчається та потребує матеріальної допомоги, яку його батько ОСОБА_3 не надає, а тому просила стягнути з останнього аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання ОСОБА_3.

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина.

Позовні вимоги ОСОБА_3 мотивовані тим, що від шлюбу з ОСОБА_2 сторони маються повнолітнього сина ОСОБА_3, який навчається та потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_3 вказує на те, що їх син ОСОБА_3 проживає з ним, а ОСОБА_2 має набагато більшу заробітну плату аніж ОСОБА_3, а тому має можливість забезпечувати ОСОБА_3 в період навчання. Просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, на утримання ОСОБА_3.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ОСОБА_3 навчання в Вінницькому національному технічному університеті, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 15.09.2016 року.

В зустрічному позові ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та вимог процесуального права, а тому просив його скасувати, ухвалити нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 та задовольнити повністю зустрічний позов ОСОБА_3

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення сторін, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано 02.08.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1, виданий 02.08.2016 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області.

Від вказаного шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого 07.04.1998 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС.

В судовому засіданні встановлено, що після розлучення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продовжують проживати в одній двокімнатній квартирі АДРЕСА_1, проте в різних кімнатах, зазначена обставина також підтверджується довідками №030, 054 виданими ОСББ «Келецька 130-А» (а.с.4, 21). Син ОСОБА_3 проживає у кімнаті разом з матір'ю ОСОБА_2

З довідки №1808 від 09.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається на 2 курсі денного відділення факультету будівництва, теплоенергетики та газопостачання Вінницького національного технічного університету. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с.5).

Згідно із довідкою про доходи №1809 від 09.11.2016 року, виданої Вінницьким національним технічним університетом, ОСОБА_3, студент 2 курсу, стипендію за період з січня 2016 року по жовтень 2016 року не отримував (а.с.51).

Відповідно до ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до абз.1 п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що його син не потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на бюджетній формі та забезпечений всім необхідним. Однак з даним твердженням судова колегія погодитись не може, у зв'язку з наступним.

З довідки №5171 про тимчасову непрацездатність та інших наявних в матеріалах медичних витягів (а.с.63-67) вбачається, що ОСОБА_3 періодично хворіє та потребує лікування.

Окрім того, судовою колегію встановлено, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги для оплати транспортних послуг, придбання одягу, продуктів харчування під час обідньої перерви в навчальному закладі, а також придбання книжок та оплату різних послуг під час факультативного навчання.

Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до СК України.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_2 працює на двох роботах: аудитором в ТОВ «Фінансово-кредитна установа «Поділля-кредит», де її дохід за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року склав 15600,00 гривень (а.с. 41) та головним бухгалтером в ТОВ «ВінІнвестБуд», де її дохід за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року склав 66253 гривень (а.с.42).

З довідки КЗ «Центр підліткових клубів за місцем проживання» №04-06-113 від 16.11.2016 (а.с.69) вбачається, що ОСОБА_3 працює педагогом-організатором і за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року його заробітна плата склала 22020,57 гривень.

З Довідки про доходи ПВНЗ «Вінницький інститутом конструювання одягу і підприємництва» № 292 від 18.11.2016 року, вбачається, що ОСОБА_3 працює вчителем фізичного виховання і його заробітна плата за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року склала 1400 гривень (а.с.70).

Згідно з відомостей центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, вбачається, що ОСОБА_3 в період з 01.01.2015 року по 30.09.2016 року отримував доходи з таких джерел: МДЮСШ «Спартак»: нараховано - 40369,25 гривень, виплачено - 34981,77 гривень, Джерело доходів ПВНЗ ВІКОП: нараховано та виплачено - 5770 гривень. Джерело доходів ПАТ КБ «Приватбанк»: нараховано та виплачено 232,34 гривні. Джерело доходів КЗ «Центр підліткових клубів за місцем проживання»: нараховано та виплачено 74354,77 гривень (а.с.94-95).

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 за первісним позовом та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 суд першої інстанції вірно виходив з того, що після розлучення сторін у справі повнолітній ОСОБА_3 продовжує проживати в одній кімнаті разом з матір'ю, потребує матеріальної допомоги для навчання, а його батько ОСОБА_3 є людиною працездатного віку, згідно відомостей про його доходи має можливість надати сину відповідну допомогу.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Сопрун В.В.