Справа № 640/3673/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.,

за участю секретаря Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи ОСОБА_2, Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №433 від 04.02.2016 року, вчинений ПН ХМНО ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування зазначених підстав посилається на наступне. 31.01.2017 року головним державним виконавцем Київського ВДВС м. Харкова ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №%3314913) на виконання виконавчого напису №433 від 04.02.2016 року, яку позивач отримав рекомендованим листом 10.02.2017 року. Цей виконавчий напис вчинено 04.02.2016 року ПН ХМНО ОСОБА_2 за реєстровим номером 433, за яким має бути звернено стягнення на шестикімнатну квартиру №126, 127, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, МЖК «Інтернаціоналіст», буд. 40, що належить позивачу. Зазначена квартира передана в іпотеку відповідачу на підставі іпотечного договору №805/13/26/5-1942, посвідчено ПН Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 05.10.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №2422, Договору про внесення змін №1 до цього Договору, посвідченого ПН Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 09.12.2010 року, зареєстр. в реєстрі за №1357, в забезпечення зобовязань за Договором кредиту №805/16/21-1/5-669 від 05.10.2005 року. Строк, вказаний у виконавчому написі, за яким має проводитися стягнення з 13.11.2014 року по 06.10.2015 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного майна, пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», які станом на 06.10.2015 року складають 947825,37 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом 0,96 грн., прострочена заборгованість за кредитом 406755,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 297008,84 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 191909,27 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 70151,30 грн. А також суму витрат по вчиненню виконавчого напису в сумі 3000,00 грн. А разом сума становить 950825,37 грн. В порушення приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та п. 3.1, 3.2, 3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус виніс виконавчий напис, не маючи документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання, а керувався лише заявою стягувача. Відповідач ввів в оману нотаріуса, повідомивши про безспірність заборгованості. Московським районним судом м. Харкова (суддя Ференчук О.В.) відкрито провадження за позовною заявою ПАТ «Укрсоцбанк» від 15.08.2015 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №805/16/21-1/5-669 від 05.10.2005 року, укладений між позивачем та відповідачем (справа №643/13821/15-ц). Позивач просив стягнути заборгованість станом на 06.07.2015 року у сумі 878627,04 грн. Розгляд вказаної справи триває, судове засідання призначено на 25.04.2017 року о 10.00 год. В позовному провадженні та у виконавчому написі, що оскаржується, мова йде про заборгованість позивача за одним і тим же кредитним договором, тобто між позивачем та відповідачем існує спір щодо заборгованості за кредитним договором, який перебуває на розгляді у суді, а отже заборгованість в даному випадку не є безспірною. Також нотаріус не звернув увагу та не перевірив, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Додатковою угодою №2 від 09.12.2010 року сторони визначили новий строк повернення кредиту як 02.10.2025 року. пунктом 5 цієї додаткової угоди №2 було передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі. Позивач надіслав відповідачу вимогу від 01.06.2012 року. в якій вимагав протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення повернути в повному обсязі (тобто достроково) кредит, нараховані проценти з можливою неустойкою. Таким чином, банк предявив вимогу про дострокове повернення суми кредиту, чим змінив строк виконання

зобовязання по кредитному договору №805/16/21-1/5-669 від 05.10.2005 року. За п. 7.2 договору кредиту, усі повідомлення за цим Договором будуть вважатись зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, курєром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення звязку одержувача. Така дата зазначена на поштовому відділенні як 16.06.2012 року. Згідно до цього у відповідача виник обовязок погасити кредит достроково, а у банку виникло право його отримати з 16.07.2012 року (через 30 днів після одержання повідомлення). Трирічний строк з дня виникнення права вимоги минув 16.07.2015 року. Тобто на момент вчинення виконавчого напису на 04.02.2016 року з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. У звязку з викладеним, виконавчий напис №433 від 04.02.2016 року, вчинений ПН ХМНО ОСОБА_2 слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала позовну заяву та просила задовольнити її в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі, та вважала позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису позивач жодним чином не ставив під сумнів безспірність вимог ПАТ «Укрсоцбанк», а саме не було направлено ним будь-яких заперечень з приводу правомірності чи неправомірності розрахунку боргових зобовязань, не існувало будь-яких судових оскаржень діючих кредитного договору та договору іпотеки. Позов поданий позивачем до Московського районного суду м. Харкова про стягнення з солідарних боржників (позичальника та поручителя) заборгованості за договором кредиту №805/16/21-1/5-669 від 05.10.2005 року, який не стосується іпотечного майна Іпотекодавця, а стосується безпосередньо стягнення заборгованості за договором кредиту. ПАТ «Укрсоцбанк» не подавав позову до позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, під час даної нотаріальної дії нотаріус діяв правомірно, керуючись нормами чинного законодавства України та положення Договору іпотеки, при цьому правомірно включив у зміст виконавчого напису вимогу про погашення заборгованості у повному обсязі і встановив безспірність вимог заявлених Банком. Норми чинного законодавства не встановлюють обовязок нотаріуса узгоджувати суму заборгованості з іпотекодавцем. Посилання позивача на вимогу, яку відповідач направив позивачу в 2012 році та якою, на думку позивача, наче б то змінив строк виконання зобовязань спростовується тим, що після отримання даної вимоги в 2012 році позивач впродовж двох років продовжував сплачувати заборгованість за кредитом, тим самим підтвердив, що строк користування кредитом є таким, що діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. У звязку з чим не вбачається підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Третя особа ПН ХМНО ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 05.10.2005 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та позивачем був укладений договір кредиту №805/16/21-1/5-669, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 572 000 грн. зі ставкою 17,5% на строк до 10.10.2025 року з подальшим внесенням змін до нього.

У той самий день з метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору між АКБ СР «Укрсоцбанк» та позивачем був укладений іпотечний договір №805/13/26/5-1942, згідно з умовами якого в іпотеку була передана шестикімнатна квартира, загальною площею 151,30 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, МЖК «Інтернаціоналіст», буд. 40, кв. 126,127, яка належить позивачу на праві власності.

У звязку з невиконанням позивачем умов договору кредиту, за ним перед відповідачем утворилась заборгованість.

Відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки

також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

04.02.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на шестикімнатну квартиру, загальною площею 151,30 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, МЖК «Інтернаціоналіст», буд. 40, кв. 126,127, яка належить позивачу на праві власності.

На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Даний правовий висновок викладений в постанові Верховного суду України справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року.

Відповідачем надсилались вимоги- повідомлення позивачу та вимогу в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», та відповідно до останньої станом на 06.10.2015 року сума заборгованості по Договору кредиту складає 947 825,37 грн., з яких заборгованість за кредитом 406 755,96 грн., заборгованість за простроченими відсотками 279 008,84 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 191 909,27 грн., та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 70 151,30 грн.

Із тексту виконавчого напису вбачається, що розмір заборгованості визначений в сумі 947 825,37 грн. за період з 13.11.2014 року по 06.10.2015 року. При цьому розрахунок заборгованості складається з : заборгованості за кредитом 406 755,96 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом 0,96 грн., прострочена забогованість за кредитом 406 755,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 279 008,84 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 191 909,27 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 70151,30 грн., а також суму витрат по вчиненню виконавчого напису в сумі 3000,00 грн., що становить 950 825,37 грн.

Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідач також звернувся до Московського районного суду м. Харкова про стягнення за договором кредиту з позивача та ОСОБА_8 заборгованості за договором кредиту №805/16/21-1/5-669 в загальному розмірі 878 627,04 грн. станом на 06.07.2015 року (тобто за три місяці до вчинення оскаржуваного виконавчого напису). Провадження по вказаній справі ухвалою суду від 08.02.2016 року відкрито. На даний час судового рішення по справі не прийнято. На момент вчинення виконавчого напису, даний позов про стягнення заборгованості було подано до суду.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, оскільки на даний момент оскаржується розмір заборгованості за договором кредиту, то не можна вважати, що нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, а посилання представника відповідача щодо того, що поданий позов не стосується іпотечного майна та вимога предявлена також до поручителя за даним договором є недоцільним, оскільки іпотечний договір укладений в якості забезпечення зобовязання саме за договором кредиту №805/16/21-1/5-669, та відповідач фактично бажає стягнути заборгованість за кредитним договором, та предявив оскаржуваний виконавчий напис до виконання до Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області також для задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту №805/16/21-1/5-669. Також необгрунтованим є посилання, що позивач жодних заперечень не подавав на вимогу банку, тому виконавчий напис нотаріусом було вчинено правомірно, але відповідно до довідки (а.с. 8) позивач дізнався про вказаний виконавчий напис та відкрите виконавче провадження лише 10.02.2017 року, тобто після вчинення останнього.

Посилання позивача в своєму позові щодо того, що нотаріус не перевірив, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, є недоцільним, оскільки вимога в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» надсилалась позивачу 27.10.2015 року.

Відповідно до ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем нотаріусу надано не всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, тому суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 3,4,8,10,11, 15, 60, 209, 212- 215,223-224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис №433 від 04.02.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 по зверненню стягнення на шестикімнатну квартиру номер 126,127, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, МЖК «Інтернаціоналіст», буд. 40, що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», які станом на 06.10.2015 року складають 947 825, 37 грн.-таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Головуючий