Справа № 569/66/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Глотовій П.В.

з участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» (далі по тексту - РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал") про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування наказів про припинення трудового договору.

Зазначав, що він перебував з відповідачем у трудових відносинах. 15 грудня 2016 року його було звільнено з роботи з підстав, передбачених п.1 ст. 40 КЗпП України. Посилаючись на те, що його звільнення проведене із порушенням вимог трудового законодавства, просив скасувати наказ (розпорядження) №373-к-ВД-001221 РОВКПВКГ «Рівнеоблводоканал» від 15.12.2016 року про припинення трудового договору (контракту), поновити його, ОСОБА_4, на роботі в РОВКПВКГ «Рівнеоблводоканал» з 15.12.2016 року з виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Представник позивача та позивач обґрунтування позовних вимог та позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 підтримав надані суду письмові заперечення проти позову та додаткові пояснення. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04 квітня 2014 року обіймав посаду заступника директора з виробництва та експлуатації РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 22).

05 жовтня 2016 року з метою приведення у відповідність штатного розпису до організаційно-штатної структури підприємства, для забезпечення ефективної організації роботи структурних підрозділів підприємства та раціонального використання фонду оплати праці, ураховуючи економічну обґрунтованість та доцільність утримання запланованої чисельності працівників підприємства та упорядкування організаційно-штатної структури РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» видало накази № 363, 364 про внесення змін у штатний розпис підприємства та про скорочення штату працівників, відповідно до яких з 15 грудня 2016 року скорочено посаду заступника директора з виробництва та експлуатації (1 штатна одиниця) та виведено дану посаду з штатного розпису, на якій працював ОСОБА_1 (а.с. 40-44).

15 грудня 2016 року на підставі Наказу від 373-к-ВД-001221 позивача було звільнено з роботи з підстав, передбачених п.1 ст. 40 КЗпП України.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5, начальник відділу кадрів, суду показала, що був прийнятий наказ від 05 жовтня 2016 року про скорочення штату працівників, на підставі якого нею було підготовлено лист-пропозицію 11 жовтня 2016 року для позивача про наявні вакантні посади для можливого його переведення у звязку із скороченням його посади. У звязку із тим, що ОСОБА_1 не мав наміру знайомитися з будь-якими документами, на виробничій нараді 12 жовтня 2016 року, в кабінеті ОСОБА_1, в присутності керівників структурних підрозділів, начальник планово-економічного відділу оголосила наказ про затвердження організаційно-штатної структури та внесення змін у штатний розпис підприємства та про скорочення штату працівників і після закінчення наради вона особисто оголосила лист повідомлення про наявність вакантних посад, однак від підпису про ознайомлення із даними документами ОСОБА_1 відмовився, тому було складено акт про відмову від підпису при ознайомлені з наказом та листом-пропозицією. ОСОБА_1 неодноразово пропонувалися всі наявні вакантні посади аж до моменту його звільнення всіма можливими способами: при особистих зустрічах, через пошту, курєрською доставкою, цінним листом, безпосередньо в її кабінеті, однак він відмовлявся від ознайомлення із ними, про що були складені відповідні акти. Щодо посади начальника водопровідного господарства м. Рівне вказала, що дана посада була запропонована позивачу 12 жовтня 2016 року, однак від нього ніяких заяв по даній пропозиції не надійшло. Зазначила, що позивачу пропонувалися всі наявні вакантні посади на підприємстві. Щодо посади заступника головного інженера, вказала, що на дану посаду ще до повідомлення про наявність вакантних посад був переведений інший працівник, який має більший безперервний стаж на підприємстві та інженерну освіту. Щодо розбіжності у даті листа-пропозиції від 11 жовтня 2016 року та акту про відмову від підпису при ознайомленні із наказом та листом-пропозицією ствердила, що вона готувала лист-пропозицію на виконання вимог наказу від 05 жовтня 2016 року до оголошення наказу про скорочення штату працівників, які йому були оголошені 12 жовтня 2016 року. Показала, що всі акти про відмову від підпису вона складала особисто, а підписували присутні особи.

Свідок ОСОБА_6, начальник планово-економічного відділу, суду показала, що відповідно до рішення від 02 червня 2014 року постійної комісії з економічних питань та комунальної власності Рівненської обласної ради про погодження штатного розпису РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» дозволено керівнику підприємства, у разі виробничої необхідності в межах граничної кількості штатних одиниць вносити зміни в штатний розпис підприємства. Керівництвом було винесено наказ про затвердження організаційно-штатної структури підприємства та внесення змін у штатний розпис підприємства та про скорочення штату працівників від 05 жовтня 2016 року. Підтвердила, що даним наказом було виведено посаду позивача заступник начальника служби водопровідно-каналізаційного господарства м. Рівне та введено дві посади начальника служби каналізаційного господарства та начальник служби водопровідного господарства. Зазначила, що такі зміни в організації виробництва та праці були економічно обґрунтованими, так як начальники служб мають набагато менші оклади ніш заступник начальника служби водопровідно-каналізаційного господарства м. Рівне, немає підпорядкування, так як начальники служб підпорядковуються виключно головному інженеру та кожна служба займається своїм незалежним та окремим напрямком роботи. Щодо подій 12 жовтня 2016 року зазначила. Вона, перебуваючи в кабінеті ОСОБА_1 на виробничій нараді, оголосила два накази про затвердження організаційно-штатної структури підприємства та внесення змін у штатний розпис підприємства та про скорочення штату працівників від 05 жовтня 2016 року, так як це входило в її обовязки. Даний наказ було оголошено в кабінеті ОСОБА_1, так як на нараді були присутні всі особи, кого стосувався даний наказ. ОСОБА_7 того, було оголошено ОСОБА_1 лист-пропозицію про наявність вакантних посад. Він від підпису при ознайомленні із наказом та листом-пропозицією відмовився, про що був складений відповідний акт, в якому вона підписалася.

Свідок ОСОБА_8, головний інженер, суду показав, що 12 жовтня 2016 року о 12 год. 45 хв. в кабінеті ОСОБА_1 відбулася виробнича нарада, на якій Дем»янович М.А. та ОСОБА_5 оголосили ОСОБА_1 та іншим присутнім наказ про скорочення. Йому запропоновували залишитися. Потім йому оголошували повідомлення про наявність всіх вакантних посад. Позивач відмовився від підпису при ознайомленні. Стверджував, що посада начальника служби водопровідного господарства йому пропонувалася, а начальника каналізаційного господарства ні.

Свідок ОСОБА_9, юрисконсульт, суду показала, що вона була запрошена до кабінету начальника відділу кадрів ОСОБА_5 в якості свідка при оголошенні документів ОСОБА_1 13 жовтня 2016 року у кабінеті ОСОБА_5 ОСОБА_1 було оголошено попередження про розірвання трудового договору та лист-пропозицію про наявність вакантних посад, з якими він ознайомився, однак від підпису про ознайомлення він відмовився, про що було складено акт в якому вона підписалася. 15 грудня 2016 року, також за запрошенням начальника відділу кадрів ОСОБА_5, в якості свідка, вона була присутня при оголошенні документів ОСОБА_1, з якими він ознайомився, однак від підпису про ознайомлення він відмовився. Щодо посад які йому пропонувалися вказати нічого не змогла.

Свідок ОСОБА_10, начальник відділу діловодства, контролю за зверненнями громадян, суду показала, що в її обовязки входить ознайомлення із наказами працівників. Вона формує пошту, шляхом складання її у відповідні папки і передачі їх адресатам. Так, після винесення наказів від 05 жовтня 2016 року вона склала ці накази для ознайомлення ОСОБА_1, однак після їх повернення нею було виявлено, що він не розписався на наказах, що з ними ознайомився, тому передала дані накази виконавцю Дем»янович М.А.

Від допиту свідка ОСОБА_11 сторона позивача відмовилася.

Відповідно до ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників мають бути здійснені в межах чинного законодавства.

Вказівка представника позивача на те, що як і до скорочення, так і після залишилося 670 чоловік, не спростовує того факту, що на підприємстві відбулися зміни в організації виробництва і праці, що потягло за собою внесення змін у штатний розпис.

Заслухавши свідка ОСОБА_12»янович М.А., та вказані накази, суд, вважає, що на підприємстві дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці, що в подальшому призвело до скорочення чисельності працівників. Тому позовні вимоги в цій частині суд вважає необґрунтованими.

За змістом ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом. При цьому таке звільнення допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у звязку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно попередження про розірвання трудового договору вих. № 3053/01-11 від 12 жовтня 2016 судом встановлено, що ОСОБА_1 було повідомлено про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 34) 15 жовтня 2016 року, що ним самим визнається. Також, ознайомлення позивача із даним попередженням підтверджується актом про відмову від підпису в попередженні про розірвання трудового договору від 13 жовтня 2016 року, складеного за участі: ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 (а.с. 102) та показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9

ОСОБА_7 того, 12 жовтня 2016 року на оперативній нараді в кабінеті позивача, було оголошено накази № 363, 364 про внесення змін у штатний розпис підприємства та про скорочення штату працівників, яким було скорочено посаду позивача, що підтверджується показами свідків: ОСОБА_5, Дем»янович М.А., ОСОБА_8 та актами про відмову від підпису при ознайомленні з наказами та листом пропозицією від 12 жовтня 2016 року, складеного за участі: ОСОБА_5, Дем»янович М.А., ОСОБА_8 (а.с. 99) та про ознайомлення із наказами за № 363 від 05 жовтня 2016 року та 364 від 05 жовтня 2016 року складного 12 жовтня 2016 року, складеного за участі: ОСОБА_5, Дем»янович М.А., ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14 ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_20 (а.с. 110). Після оперативної наради, в присутності свідків: ОСОБА_5, Дем»янович М.А., ОСОБА_8 позивачу оголошено лист пропозицію від 11 жовтня 2016 року про наявні вакантні посади на підприємстві (а.с. 97), зокрема посада начальника служби водопровідного господарства м. Рівне, що підтверджується актом про відмову від підпису при ознайомленні з наказами та листом пропозицією від 12 жовтня 2016 року, складеного за участі: ОСОБА_5, Дем»янович М.А., ОСОБА_8 (а.с. 99) та показами самих свідків, допитаних в судовому засіданні.

Відповідно до попередження про розірвання трудового договору вих. № 3077/01-11 від 13 жовтня 2016 судом встановлено, що ОСОБА_1 18 жовтня 2016 року було повідомлено про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України та знову запропоновано вакантні посади (а.с. 35-38).

Також ОСОБА_1 ще двічі повідомлялося про наявність вакантних посад: листом-пропозицією від 22 листопада 2016 року № 3639 (отримав 24.11.2016 року а.с. 104, 109) та 15 грудня 2016 року № 3901 (а.с. 105) (відмовився від отримання, що підтверджується актом про звільнення ОСОБА_1 від 15 грудня 2016 року (а.с. 106) та показами свідка ОСОБА_9М.).

Суд приймає до уваги заперечення представника відповідача на спростування твердження позивача, що йому мала бути запропонована посада заступника головного інженера, виходячи з наступного. Відповідно до наказу № 344 «Про затвердження організаційно-штатної структури та внесення змін у штатний розпис підприємства» від 28.09.2016 року, у звязку з виробничою необхідністю, для упорядкування організаційно-штатної структури підприємства та для забезпечення ефективної організації роботи структурних підрозділів підприємства відбулась реорганізація проектно-кошторисної групи (проектно-кошторисну групу перейменовано у проектно-кошторисний відділ); відділу капітального будівництва (відділ капітального будівництва перейменовано в службу капітального будівництва) та введено в штатний розпис підприємства посаду «заступник головного інженера» (з прямим підпорядкуванням головному інженеру) На даний момент посаду «заступник головного інженера» займає ОСОБА_21

Заява на переведення на вищезазначену посаду була написана ОСОБА_21 30 вересня 2016 року. Відповідно до Наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу за № 269-к-ВД-001043 від 30.09.2016 року, ОСОБА_21 займає посаду «заступник головного інженера» з 01 жовтня 2016 року. (а.с. 138-141).

Щодо заяви позивача від 10 листопада 2016 року (а.с. 39), в якій він просить надати копію наказу № 364 від 05 жовтня 2016 року, оскільки даним наказом його попереджено про майбутнє звільнення, то суд не вважає дану заяву підтвердженням того, що позивачу не було відомо до дати написання наказу зміст наказу.

У звязку з вищевикладеним та враховуючи той факт, що наказ №364 «Про скорочення штату працівників» було прийнято 05 жовтня 2016 року, вказана посада і не пропонувалась позивачу, оскільки на момент повідомлення про скорочення посади «заступник директора з виробництва та експлуатації» дана посада уже не була вакантною.

Щодо пояснень позивача та його представника по пропозиції вакантної посади начальника служби водопровідного господарства м. Рівне, то слід зазначити, що позивачем та його представником було визнано в судовому засіданні, що така пропозиція надходила. Однак, пояснення представника про те, що ОСОБА_1 не зреагував на дану пропозицію так як знав, що на це місце претендує інший працівник, ніяким чином не підтверджує незаконність дій роботодавця. Вказівка на те, що йому у подальшому не була запропонована дана посада незважаючи на її вакантність, спростовується показами свідка ОСОБА_5, яка підтвердила, що після 12 жовтня 2016 року дана посада була зайнята працівником ОСОБА_18

Інших обґрунтувань в цій частині позовних вимог від позивача не надходило, таким чином, відповідачем було запропоновано позивачу іншу роботу, яка була на підприємстві, на яку позивач не погодився.

Щодо обґрунтування позовних вимог в частині неможливості застосування положень ст. 43-1 КЗпП України під час його звільнення, суд а також приймає до уваги доводи представника відповідача.

Відповідно до положень пункту 6.11 Статуту РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» директор підприємства формує адміністрацію підприємства, призначає на посаду та звільняє з посади заступників директора, керівників підрозділів апарату управління і структурних підрозділів (а.с. 81-93).

Згідно посадової інструкції №2 заступника директора з виробництва та експлуатації, затвердженої Директором підприємства від 04.04.2014 року, якою керувався у своїй діяльності позивач, та з якою позивач ознайомлений під розпис, в п.1.3 визначено, що заступник директора з виробництва та експлуатації безпосередньо підпорядковується та підзвітний директору підприємства. В п. 3.2. Посадової інструкції зазначено, що заступник директора з виробництва та експлуатації має право давати вказівки і розпорядження структурним підрозділам підприємства з питань, віднесених до його компетенції, у т.ч. з метою належного забезпечення водопостачання та водовідведення; вимагати від підприємств, організацій, відділів і служб необхідну інформацію в межах своєї компетенції (п.3.3.) (а.с. 142-146).

Додатково варто зазначити, що Позивачу були підпорядковані 3 служби:

-служба водопровідно-каналізаційного господарства м. Рівне;

-служба водопровідно-каналізаційного господарства Гощанського району;

-служба водопровідно-каналізаційного господарства Рівненського району.

На підставі викладеного, слід дійти висновку, що позивач займав посаду, яка відповідає кваліфікації «заступник директора» та виконував функціональні обовязки «заступника директора».

Ст. 43-1 КЗпП України встановлює випадки, коли роботодавець має право розірвати трудовий договір з працівником без попередньої згоди профспілкового органу. За загальним правилом звільнення у цих випадках відбувається з незалежних від роботодавця обставин, а тому позиція профкому тут суттєвого значення не має. Це, зокрема, стосується припинення трудового договору у випадках: звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службових осіб державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

Оскільки, позивач займав на підприємстві керівну посаду - «заступник директора з виробництва та експлуатації», адміністрація підприємства, керуючись положеннями ст. 43-1 КЗпП України, правомірно не зверталася до профспілкового органу підприємства на отримання згоди на звільнення ОСОБА_1

Як визначено ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Як слідує із диспозиції даної статті, її положення застосовуються до більш ніж однієї особи, тому її норми до позивача не застосовуються.

Відповідно до ОСОБА_8 перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №50А/04-07 (а.с. 80) проводилась позапланова перевірка щодо дотримання норм чинного законодавства України під час проведення процедури звільнення ОСОБА_1 В акті зазначено, що «процедура звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з виробництва та експлуатації у звязку з скороченням штату працівників РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» проведено з додержанням вимог чинного трудового законодавства України, жодних порушень виявлено не було.

На спростування даного акту позивачем надано суду заяву та відповідь на неї адресовану Управлінню держпраці у Рівненській області (а.с. 148-152). Однак, суд не вбачає незаконності вищевказаного акту у звязку із поданням даних документів.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України, було проведено відповідно до вимог трудового законодавства, тому ОСОБА_1 не підлягає поновленню на роботі. Заявлені ним позовні вимоги суд визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя С.П.Харечко