Справа № 569/3819/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Рудики Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить 37/100 будинку № 49 по вул. Петра Дорошенка, 49 в м. Рівне. У будинку крім неї зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_2, який з 2010 року в помешканні не проживає. Відповідач не є співвласником частини будинку, тому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 49 по вул. Петра Дорошенка в м. Рівне та зняти його з реєстраційного обліку за даною адресою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений через оголошення у пресі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. та є власником частини будинку. Відповідач не проживає в будинку близько шести років.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився.

Заслухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Рівненським міським БТІ ВК РМР від 02 липня 2001 року, 37/100 частини жилого будинку за адресою м. Рівне, вул. Петра Дорошенка,49 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Відповідно до записів будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач зареєстрований в будинку з 18 жовтня 2005 року.

Факт не проживання та відсутність особистих речей відповідача у вказаному помешканні підтверджується актом від 28 вересня 2016 року складеного майстром ЖКП «Сонячне» та показами свідка ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії I-ГЮ № 028727, виданого відділом реєстрації актів цивільного Рівненського міського управління юстиції, 14 червня 2010 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням

фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Задовольняючи позовні вимоги суд враховує і положення ст. 29 ЦК України, якими встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Реєстрація відповідача в будинку, що належить позивачу, обмежує право власника по користуванню нерухомим майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Наведені обставини свідчать про обгрунтованність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 29, 383,386,391,405 ЦК України, ст.ст. 11,60,88, 212-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 49 по вулиці Петра Дорошенка в м. Рівне.

Зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в будинку № 49 по вулиці Петра Дорошенка в м. Рівне.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. понесених нею судових витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -