Справа № 305/46/17
Провадження по справі 2/305/327/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі кордону України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі кордону.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду вд 25 липня 2008 року. Від шлюбу мають трьох дітей, один з яких є на даний час неповнолітнім, а саме син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На сьогоднішній день, після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Як мати, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров"я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Після розірвання шлюбу відповідач вихованням сина не займається, не приймає будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, життям дитини не цікавиться. Всі питання щодо виховання вирішує вона, а також повністю опікується над дитиною, виховує та утримує її. На даний час у неї є можливість вивезти свого сина на відпочинок за кордон, зокрема до Російської Федерації. Але, незважаючи на це, відповідач ОСОБА_2 безпідставно не надає згоди на тимчасовий виїзд дитини за межі України. При цьому, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обгрунтовували його відмову він не наводить. Вважає, що така позиція її колишнього чоловіка і батька сина ОСОБА_3 шкодить інтересам дитини та не сприяє всебічному та гармонійному його розвитку. У зв"язку з чим, просила надати дозвіл на виїзд її неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на відпочинок за межі Державного кордону України, а саме до Російської Федерації, до досягнення ним 16 річного віку, без згоди на такиї виїзд та супроводу його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Краснодарського краю РФ та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові, просить такі задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з"явився. Ним подана заява про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог та надання дозволу на виїзд сина ОСОБА_4 за кордон.

Представник третьої особи без самостійних вимог, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області №2-735/2008 від 25 липня 2008 року. Від шлюбу мають трьох дітей, з яких один на даний час є неповнолітнім, це син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження, видане виконкомом Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, серії І-ТП №25874.

Неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з матірю ОСОБА_1 і перебуває на її утриманні та вихованні, що стверджено довідкою виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №29 від 11 січня 2017 року.

З пояснень позивачки, вона має можливість вивезти сина ОСОБА_3 на відпочинок й оздоровлення за кордон, зокрема до Російської Федерації. Такому рішенню також передує ознайомлення його з культурою, звичаями та традиціями цієї Держави з метою всебічного розвитку та виховання.

У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

За таких обставин, зі змісту позову, вбачається, що батько неповнолітнього ОСОБА_2 категорично відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд сина за кордон для оздоровлення і відпочинку, при цьому жодних вагомих та обґрунтованих причин не наводить.

За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Вказано норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення .

Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків .

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків .

Також необхідно зазначити, що із Конвенцією про права дитини ( ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З огляду на викладене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про повернення судових витрат, понесених позивачем, при зверненні до суду з даним позовом, не ставилося.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 131, 209, 212215, 223, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 на відпочинок за межі Державного кордону України, а саме до Російської Федерації, до досягнення ним 16 річного віку, без згоди на такий виїзд та супроводу його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7 краю РФ та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8.

Судовий збір в сумі 640 гривень залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.