АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3655/17 Справа № 202/1698/17 Головуючий у 1 й інстанції - Волошин Є. В. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І. о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2017 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Індустріального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, треті особи Державне підприємство «Сетам» Міністерства юстиції України, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2017 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, треті особи Державне підприємство «Сетам» Міністерства юстиції України, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 15 березня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, треті особи Державне підприємство «Сетам» Міністерства юстиції України, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів (а.с.2-8).

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчужувати право власності на садибу, до якої входить земельна ділянка площею 0,0171 га з квартирою №1 у житловому будинку, загальною площею 38,2 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 16390670) та до набрання рішення законної сили заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо садибу, до якої входить земельна ділянка площею 0,0171 га з квартирою №1 у житловому будинку, загальною площею 38,2 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 16390670); заборонити Індустріальному відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області видачу акту про проведені електронних торгів щодо продажу лота 197586 від 20 лютого 2017 року на ім'я ОСОБА_3 до завершення розгляду справи, посилаючись на те, що вищезазначене нерухоме майно є предметом спору у даній справі та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (а.с.27-31).

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції в своїй ухвалі від 15 березня 2017 року посилався на те, що відсутні підстави для її задоволення, оскільки садиба, на яку позивач просить накласти арешт, не належить Індустріальному відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, який є єдиним відповідачем у справі, та позивач фактично просить суд зупинити продаж арештованого майна (а.с.35, 36).

Однак, слід зазначити суд першої інстанції належним чином не пересвідчися кому належить нерухоме майно на даний період часу, на яке позивач просив накласти арешт, чи дійсно існують причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та чи не призведе невжиття заходів забезпечення позову до можливого утруднення, чи зробить в подальшому неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду від 15 березня 2017 року скасуванню та слід передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2017 року про відмову у забезпеченні позову скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді