Справа №591/3115/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Бурда Б. В.
Номер провадження 22-ц/788/271/17 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 26 грудня 2016 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості та

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ПАТ«УкрСиббанк» (далі банк) просило суд стягнути на свою користь з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в с солідарному порядку суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.06.2007 року в розмірі 27 373,46 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 11 704 грн. 92 коп., а також стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 10 446 грн. 92 коп., в рівних частках з кожного по 5 223 грн. 46 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.06.2007 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов останньому надано кредит розмірі 37 000, 00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,50 % річних і поверненням суми кредиту не пізніше 14.06.2028 року, сплачуючи щомісячну суму повернення кредиту протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених Договором. Відповідно додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно умов договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця. 22.05.2008 року між банком та ОСОБА_3 укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої , п.2.1 договору викладено у новій редакції. 13.02. 2009 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду №21 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінений кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 14.06.2033 року, змінений графік погашення кредиту.

З метою забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_4 укладений договір поруки №120790 від 15.06.2007 року, а 13.02.2009 року укладено додаткову угоду №1 відповідно до умов якої, поручитель погодилася забезпечувати змінене основне зобов'язання в частині збільшення терміну повернення кредиту та графіку його щомісячного погашення. ОСОБА_4 зобов'язалась солідарно відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_3 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору.

Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_3 не здійснює платежів на погашення кредиту, чим порушує взяті на себе кредитні зобов'язання.

22.01.2016 року банком на адреси відповідачів були направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 13.06.2016 року, вимоги банку залишені без реагування.

Станом на 13.06.2016 року, заборгованість ОСОБА_3 становить 27 373,46 доларів США, з яких: 25 102,95 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з вересня 2015 року - 1 167,60 доларів США; 2 270, 51 доларів США - заборгованість по процентам; 4 247,61 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 7 457,31 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Не погоджуючись із заявленим позовом, відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 звернулася із зустрічними позовними вимогами та просила суд визнати такою, що припинена, поруку за договором поруки №120790 від 15.06.2007 року, який мотивувала тим, що договором кредиту, укладеним між банком та ОСОБА_3 встановлена процедура збільшення процентної ставки - банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення останньому поштою відповідного рекомендованого листа. Про збільшення процентної ставки банк, протягом 14 днів з дати її збільшення повідомляє позичальника, шляхом направлення останньому поштою відповідного повідомлення за вказаною адресою позичальника і в такому повідомленні зазначається новий розмір процентної ставки та дата з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки.

Відповідач в односторонньому порядку збільшував відсоткову ставку з 9,50 % річних до 19,00 % річних на прострочену суму заборгованості, тоді як пунктом 2.1. договору поруки визначено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови договору кредиту з позичальником, в наслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. Зазначала, що їй як поручителю листів про підвищення розміру відсотків не направлялося. Банк не визнає право, що закріплене ч.1 ст. 559 ЦК України на припинення поруки у зв'язку зі зміною зобов'язання без її згоди, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності, оскільки пред'явив до неї позов. Крім того, вважає, що банк заявив до неї, як поручителя, вимогу після спливу строку 6 місяців від настання зміненої дати виконання зобов'язання.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 26.12.2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволений частково.

Стягнуто на користь ПАТ «Укрсиббанк» з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у сумі 27 373,46 доларів США та 11 704, 92 грн.

Стягнуто на користь ПАТ «Укрсиббанк» з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування понесених у справі судових витрат 11 076,92 грн.

В задоволенні позову ПАТ «Укрсиббанк» в іншій частині відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволений.

Визнано припиненою поруку ОСОБА_4 за договором поруки № 120790 від 15.06.2007 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_4 551,20 грн. на відшкодування понесених у справі судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову та відмови у стягненні кредитної заборгованості з поручителя, банком подана апеляційна скарга.

В апеляційній скарзі банк, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить змінити оскаржуване рішення в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання припиненою її поруки за договором поруки №120790 від 15.06.2007 року та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити та стягнути з ОСОБА_4 у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №0 від 15.06.2007 року у розмірі 27 373,46 доларів США, а також у дольовому порядку суму сплаченого судового збору в розмірі 21 938,53 грн.

Доводи апеляційної скарги, з посиланням на ст. 559 ЦК України, мотивує тим, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у їхньому ж випадку, у відповідності до умов зобов'язання, яке зафіксоване та виникло на підставі кредитного договору, процентна ставка за користування кредитними коштами підлягає перегляду протягом кожного наступного місяця кредитування в порядку встановленому договором. Крім того, 13.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 була укладена додаткова угода №1, за якою остання надала згоду на забезпечення зміненого зобов'язання, а також договір поруки був доповнений п.1.6, відповідно до якого «сторони ознайомлені з усіма умовами договору(ів), що обумовлюють основне зобов'язання, в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобов'язань у більму та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання, забезпеченого цим договором та/або договорами. Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов'язань, що забезпечуються відповідно до цього договору, розуміючи при цьому можливість зміни розміру зобов'язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання у випадках, передбачених умовами договору(ів), що обумовлюють основне зобов'язання. Сторони підтверджують, що згідно цього договору забезпечуються також і розмір зобов'язань, строк і порядок їх виконання, який можу бути змінено відповідно до умов вищевказаних договору(ів), що обумовлюють основне зобов'язання». Тобто, в даному випадку зобов'язанням поручителя ОСОБА_4 є зобов'язанням відповідати за можливе неналежне виконання всіх зобов'язань позичальника ОСОБА_3 на умовах визначених кредитним договором, в тому числі, й на тій умові, що процентна ставка за кредитним договором підлягає перегляду в порядку встановленим договором протягом кожного наступного місяця кредитування згідно п.1.3.1., п.9.2. кредитного договору. при вирішенні спору в даній справі судом першої інстанції залишено поза увагою ту обставину, що положення п.2.1. договору поруки регулює відносини сторін у разі внесення змін в кредитний договір (ч. 1 ст. 651 ЦК України), а не у випадку зміни зобов'язання (ст.525 ЦК України) на умовах встановлених договором. Відтак, вважає, суд першої інстанції з посиланням на п.2.1. договору поруки дійшов безпідставного висновку про припинення поруки на підставі ч.1 ст.559 ЦК України, та необґрунтовано не врахував зміст п.1.1. договору поруки, яким поручителем надано згоду на можливу зміну умов зобов'язаним, що можуть виникнути в майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

Представник банку в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справ без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 вважає рішення законним і тому просив його залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилася, але про час та місце розгляду справи була повідомлена за місцем реєстрації відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України.

Оскільки явка в судове засідання є необов'язковою, колегія суддів розглянула справу за відсутністю представника банку та ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частково задовольняючи первісний позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягуючи кредитну заборгованість з ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність простроченої заборгованості за користуванням кредитними коштами.

У той же час, відмовляючи в задоволенні первісного позову щодо стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_6 та задовольняючи її зустрічний позов щодо визнання договору поруки припиненим, суд першої інстанції виходив з того, що у порушення пункту 2.1. договору поруки, без укладання додаткової угоди 31.12.2009 року кредитор без згоди поручителя вперше змінив умови основного договору з боржником, а потім збільшував відсоткову ставку у певні періоди з 9,50%, визначених пунктом 1.3.1 кредитного договору, до 19,00%, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Доповненою статтею 1056-1 ЦК України, яка набрала чинності з 10.01.2009 року, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Так, згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Частиною 1 ст. 559 ЦК україни визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, 15.06.2007 року між банком та ОСОБА_3 був укладено кредитний договір №0 за умовами якого останньому банком були надані грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 37 000 доларів США на строк до 14.06.2028 року зі сплатою 9,50 % річних за користування кредитом. Позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, визначені умовами договору. Позичальник мав здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. Забезпеченням повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідно до п. 2.1 укладеного кредитного договору виступала іпотека квартири АДРЕСА_1 та порука ОСОБА_4

Кредитним договором було визначено обов'язок позичальника за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту простроченого платежу станом на дату нарахування такої пені (п. 7.1 договору) (а.с.12).

Додатковою угодою № 1 від 22.05.2008 року були внесені зміни до п. 2.1 кредитного договору та визначено, що даний договір забезпечений іпотекою квартири АДРЕСА_2 та порукою ОСОБА_4 (а.с.24).

Додатковою угодою № 2 від 13.02.2009 року був змінений кінцевий строк повернення кредиту на 14.06.2033 року та погоджений новий графік чергових платежів (а.с.25).

Як визначено у п.1.3.1. кредитного договору за користування кредитними коштами протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 9,50 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентів ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 даного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому п.9.2 договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.

У пункті 9.2 цього договору сторони погодили умови зміни процентної ставки за користування кредитом протягом дії договору, а саме встановлена процедура збільшення процентної ставки - банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення останньому поштою відповідного рекомендованого листа. Про збільшення процентної ставки банк, протягом 14 днів з дати її збільшення повідомляє позичальника, шляхом направлення останньому поштою відповідного повідомлення за вказаною адресою позичальника і в такому повідомленні зазначається новий розмір процентної ставки та дата з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки.

У разі незгоди із встановленим згідно умов цього пункту договору новим розміром процентної ставки, позичальник у строк не пізніше за 7 календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, зобов'язується надати на зазначену у договорі адресу банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою.

Отже, умови кредитного договору передбачили процедуру введення змін розміру процентної ставки за користування кредитом та порядок її застосування.

Пунктом п. 2.1. Договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, повідомленнями, та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення змін.

Згідно п. 3.1. Договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

Умовами договору поруки строк її дії визначений не був, а у п. 3.1 Договору поруки зазначено, що Договір поруки діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

Представленою банком довідки-розрахунку заборгованості за кредитом доведено, що з 31.12.2009 р. банк почав нараховувати проценти за користування кредитом у розмірі 19%., зокрема - 31.12.2009 року, 29.01.2010 року, 30.06.2010 року, 31.08.2010 року, 30.09.2010 року, 29.10.2010 року, 31.12.2010 року, 30.06.2011 року, 29.07.2011 року, 31.08.2011 року, 30.09.2011 року, 31.10.2011 року, 30.11.2011 року, 30.12.2011 року, 31.01.2012 року, 30.03.2012 року, 28.04.2012 року, 31.05.2012 року, 27.06.2012 року, 31.07.2012 року, 31.08.2012 року та інше (а.с. 45- 52).

На виконання умов, визначених у п. 1.3.2 та ч. 1 п.9.2 Договору про надання споживчого кредиту №0 банком суду не надано будь - яких доказів направлення поштою відповідного рекомендованого листа позичальнику ОСОБА_3 та поручителю ОСОБА_4 не пізніше, ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення, а саме з 9,5% річних установлених договором до 19,00 % річних.

Всупереч положенням ст. 60 ЦПК України банк не довів належними доказами ту обставину, що він дотримався узгоджених кредитним договором умов зміни процентної ставки та процедури її застосування, суду таких доказів не представлено.

Проте нарахування до сплати збільшених сум процентної ставки за користування кредитом, починаючи з 31.12.2009 р., вказують на збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди, оскільки укладеною з поручителем 13.02.2009 року додатковою угодою №1 до договору поруки були внесені зміни щодо кінцевого строку виконання основного зобов'язання з 14.06.2028 року на 14.06.2033 року та до графіку погашення кредиту із застосування процентної ставки, яка діяла на час підписання поручителем цього додатку №1, а саме з урахуванням процентної ставки в розмірі 9,5 % (а.с.37).

Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що через збільшення обсягу відповідальності без годи поручителя, порука ОСОБА_4 щодо забезпечення кредитного зобов'язання її сина за кредитним договором укладеним з банком припинилася.

У зв'язку з тим, що стягнення заборгованості по кредитному договору у солідарному порядку пов'язано з дією договору поруки, тому через визнання поруки припиненою, місцевий суд на законних підставах стягнув заборгованість тільки з позичальника ОСОБА_3

У зв'язку з неналежним виконанням позивальником умов договору, банк скористався своїм правом визначеним п. 5.5 Кредитного договору та в порядку визначеному розділом 11 договору пред'явив вимоги позичальнику та поручителю про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків у зв'язку з простроченням внесення чергових щомісячних платежів, направивши 22.01.2016 року відповідні повідомлення позичальнику та поручителю.

Станом 13.06.2016 року ОСОБА_3 має заборгованість з повернення тіла кредиту в розмірі 25 102,95 доларів США (в тому числі прострочену заборгованість зі сплати кредиту в розмірі 1 167,60 доларів США), а також заборгованість зі сплати відсотків в розмірі 2 270,51 доларів США, що підтверджується розрахунком Банку. За прострочення грошового зобов'язання по сплаті кредиту та процентів за користування ними на підставі п. 7.1 кредитного договору та ч.2 ст.625 ЦК України позичальник також має сплатити банку пеню в розмірі: 4247,61 грн. за прострочення сплати кредиту та 7 457,31 грн. - за прострочення сплати процентів (а.с.43-54).

Колегія суддів не переглядає оскаржене рішення стосовно законності та обґрунтованості нарахованих сум заборгованості, бо в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

Судом першої інстанції повно та всебічно встановлені фактичні обставини справи, дана належна оцінка зібраним у справі доказам, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, не дають підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, після повного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору і доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування, тому колегія суддів залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: