Кодимський районний суд Одеської області
_______________________________________________________________________________________________
Справа № 503/185/17
Провадження №2/503/274/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.,

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 06 лютого 2017 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В позовній заяві позивач вказала, що 14 червня 2005 року уклала шлюб із ОСОБА_2, який був розірваний 21 липня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, від утримання дитини ухиляється, хоча має можливість дитину матеріально забезпечити.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов визнав та пояснив, що дійсно є батьком малолітньої ОСОБА_3, яка після розлучення проживає з позивачем. Він працює монтером залізничної колії Одеської залізниці, отримує заробітну плату, розмір якої складає біля 6000 грн. на місяць, тому має змогу сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає можливим позов задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ЖД №030347, виданим 22 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області.

В даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Отже, відповідач ОСОБА_2 законодавчо зобовязаний утримувати свою малолітню дитину до її повноліття, проте свій обовязок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, вказано, що держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обовязку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку.

Так, згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює монтером залізничної колії на Одеській залізниці, має постійний заробіток (дохід) у вигляді заробітної плати, розмір якої складає близько 6000 грн. на місяць, у звязку з цим суд вважає необхідним визначити аліменти в частині від доходу (заробітку) відповідача у заявленому позивачем розмірі.

Окрім цього, у відповідності з ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 грошові кошти (аліменти) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини місячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 07 лютого 2017 року, і до повноліття дитини - до 23 серпня 2023 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.