Справа № 369/1075/17
Провадження № 2/369/1544/17
УХВАЛА

Іменем України

22.02.2017 року Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки.

13.02.2017 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову за вх. № 4331, відповідно до якої просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4.

Свої вимоги мотивував тим, що між позивачем по справі та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив - банк» (перейменовано - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив -банк») (далі за текстом - банк) 04 березня 2008 року було укладено кредитний договір № 78.1.08/Д(С) - 1, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 828 185,64 грн. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,7%, з кінцевим терміном повернення 03 березня 2035року.

З метою забезпечення належного виконання фінансового зобов'язання за зазначеним вище вказаним договором, ОСОБА_4 (дружина позивача) передала банку на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 04 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 1138, майно житлового призначення, а саме нерухоме майно житлового призначення: 3 -кімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 94,2 кв. м.. житловою площею 53.9 кв. м., що знаходиться за адресом: місто Київ, вулиця Бальзака Оноре Де, будинок 6. квартира 116.

Через порушення позивачем графіку щомісячних платежів, банк звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості у сумі 826535, 53грн. Заочним рішенням від 04 квітня 2011 року Деснянський районний суд міста Києва вирішив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 солідарно кредитну заборгованість у сумі 828 355,53 грн.

Старшим державним виконавцем органу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції міста Києва ОСОБА_6 на підставі виконавчого листа №2-284, виданого 13.09.2011 року Деснянським районним судом міста Києва, було відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку коштів у сумі 828 355,53 грн. Через скрутне фінансове становище рішення суду ОСОБА_1 не було виконано.

У вересні 2014 року на адресу позивача з Деснянського районного суду міста Києва надійшла судова повістка та ухвала про відкриття провадження та призначення до розгляду заяви ТОВ «КУА «АВЕНІР -ІНВЕСТ» про заміну сторони в виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа №2-284. До переліку документів, долучених до заяви про заміну сторони в виконавчому провадженні, було надано копію договору від 08 серпня 2014 року № ВПВ- 08/08/14юр між ПАТ«КБ «Актив -банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КУА «АВЕНІР - ІНВЕСТ» про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 08 серпня 2014 року).

Через відмову Деснянським районним судом міста Києва товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АВЕНІР - ІНВЕСТ» в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив - банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АВЕНІР - ІНВЕСТ» було укладено з ТОВ «ВІАРОМО» договір про відступлення права вимоги, згідно якого кредитна заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ «Актив-банк»» була передана ТОВ «ВІАРОМО», яке в свою чергу на підставі договору про відступлення права вимоги №7/ФК-15 від 27 жовтня 2015 року, передало кредитну заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ «Актив-банк», товариству з обмеженою відповідальністю «СБІ компані» .

Проте, рішенням судді Голосіївського районного суду міста Києва Хоменко О.Л. від 2 лютого 2017 року по справі № 752/1183/16-ц, договір відступлення права вимоги №7/ФК-15 від 27 жовтня 2015 року, укладений між ТОВ «ВІАРОМО» та ТОВ «СБІ компані», визнано недійсним.

З метою ускладнити виконання рішення судді Голосіївського районного суду міста Києва по справі 752/1183/16-ц. Товариство з обмеженою відповідальністю «СБІ компані» на підставі договору від 16 вересня 2016 року відступило право вимоги за кредитним договором №79.1.08/Д(С)-1 між ОСОБА_1 та банком на суму 828 185,64грн., ОСОБА_2.

Потім, 05 грудня 2016 року ОСОБА_2, уклав договір відступлення права вимоги № 143/ФК -16 за кредитним договором, із ОСОБА_3, згідно якого останній став кредитором відносно ОСОБА_1.

Також 05 грудня 2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір відступлення прав за договорами іпотеки, на виконання вимог договору відступлення права вимоги №143/ФК-16 від 05 грудня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за номером №2918.

В результаті ОСОБА_3 став іпотекодержателем та отримав право вимоги за іпотечним договором, укладеним між банком та ОСОБА_4.

На початку січня 2017 року на ім'я дружини ОСОБА_4 надійшло нотаріально посвідчене повідомлення від ОСОБА_3, в якому він застерігає ОСОБА_4, що у разі якщо протягом 30-ти днів з моменту отримання повідомлення не буде йому сплачена заборгованість за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_1, ОСОБА_3 перереєструє право власності на квартиру за адресо.: м. Київ, вулиця Бальзака Оноре де, буд.6 кв.116, на своє ім'я.

Таким чином, враховуючи викладене вище, позивач вважає, що існує висока ймовірність, що ОСОБА_3 може переоформити право власності на об'єкт іпотеки на своє ім'я до закінчення розгляду даної справи, що призведе в подальшому до ускладнення виконання рішення суду по даній справі, у разі задоволення позову.

15.02.2017 року позивачем було повторно подано вказану заяву, з проханням видати йому повторно ухвалу про забезпечення позову.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки.

Як вбачається із матеріалів справи, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на яку просить накласти арешт позивач, належить на праві власності ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право вланості від 22.03.2004 року за реєстровим номером №43933.

Позивач ОСОБА_1 наголошує на тому, що, існує висока ймовірність, що ОСОБА_3 може переоформити право власності на об'єкт іпотеки на своє ім'я до закінчення розгляду даної справи, що призведе в подальшому до ускладнення виконання рішення суду по даній справі, у разі задоволення позову.

Вважає, що відповідач має перед собою мету за будь-яких обставин реалізувати предмет іпотеки, а саме квартиру №116, яка розташована в м. Києві по вул. Бальзака Оноре ДЕ в будинку №6 без його на це згоди, а тому є реальна загроза неправомірного та незаконного продажу іпотечного майна, вчинення відносно нього будь-яких інших правочинів, що свідчитиме про неможливість або ж утруднення виконання рішення суду, яке може бути ухвалене у даній справі на його користь.

Зазначає, що при таких обставинах, на час розгляду справи в суді є необхідним вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на квартиру №116, яка розташована в м. Києві по вул. Бальзака Оноре ДЕ в будинку №6, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки є велика ймовірність відчуження цього майна на користь третіх осіб, а дії відповідача свідчать про реальну мету здійснити продаж предмету іпотеки. У зв'язку з чим звертається з даною заявою до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо визнання недійсним Договору відступлення права вимоги за №143/фк від 05.12.2016 року.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов»язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв»язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач просить суд накласти арешт на трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4.

Однак, вказане нерухоме майно не є предметом даного спору, а тому спосіб забезпечення позову, заявлений позивачем, не є співмірним заявленим позовним вимогам та не відповідає характеру спірних правовідносин.

Позивач не обґрунтовує, в чому полягає не можливість виконання рішення у даній справі в майбутньому, у разі невжиття судом заходів забезпечення позову у заявлений спосіб.

В той же час суд приходить до висновку, що обранний заявником вид забезпечення позову, не відповідає заявленим позовним вимогам, так як не мають ніякого відношення до правовідносин, які склалися між сторонами і їх застосування чи не застосування не впливає на виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, оскільки в даному випадку вирішується лише питання про недійсність правочину, а не визнання права власності на квартиру на яку заявник просить накласти арешт (відсутня загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в даній категорії справи з таким предметом спору), окрім того предметом забезпечення позову є квартира, яка належить ОСОБА_4, на праві власності, а не позивачу.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли свого підтвердження, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: А.Я.Волчко