ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червономотовилівської сільської ради, Третя особа - ОСОБА_2 про захист права власності, внаслідок видання акту який порушує права особи на землю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист права власності, внаслідок видання акту який порушує права особи на землю посилаючись на те, що ним 19.05.2004 року на підставі договору дарування було відчужено земельну ділянку площею 0,1167 га в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, який помер. Після його смерті правонаступником є його рідний брат ОСОБА_2 На вказану земельну ділянку було розроблено технічну документацію та видано Державний акт від 06.12.2007 року. При підготовці документів для оформлення права на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_4, було встановлено, що при виготовленні тех.документації, яка посвідчує право позивача на земельну ділянку, було допущено технічну помилку внаслідок чого при відчуженні вказаної земельної ділянки було відчужено земельну ділянку на якій розташовано спадковий будинок. Отже, позивачу було видано державний акт на право власності на присадибну земельну ділянку що фактично належала його батьку - ОСОБА_5 Дане спірне питання пов"язене з порушенням його прав і підлягає вирішенню в судовому порядку.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і суду пояснили, що державний акт підлягає скасуванню.

Представник відповідача проти позову не заперечував.

ОСОБА_2, як третя особа в судове засідання не з"явився про час слухання справи повідомлений вчасно та належним чином на дав до суду клопотання про слухання справи без його участі та участі його представника. Проти позову заперечують і просить в його задоволенні відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що відповідно до договору дарування земельної ділянки від 19 травня 2004 року, посвідченого Куцевол Н.М., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №1195 ОСОБА_1 подарував ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1167 га в зовнішніх межах згідно з планом, наданих для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території села Червона Мотовилівка, Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області. Земельна ділянка площею 0,1167 га належала ОСОБА_1, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Червономотовилівською сільською радою народних депутатів Фастівського району Київської області НОМЕР_1.

Крім того, 19 травня 2004 року було укладено договір дарування житлового будинку, посвідченого Куцевол Н.М., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №1193 ОСОБА_1 подарував ОСОБА_3 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1. житловий будинок належав ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області від 08 грудня 1987 року.

Згідно з ст.131 Земельного кодексу громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу з урахуванням вимог цього кодексу.

Також, за змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із ч.1 ст.126 ЗК право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Після укладення вищезазначених договорів ОСОБА_3 в подальшому, на вказану спірну земельну ділянку отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:07:032:00998.

Відповідно до ст.ст.316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Перевіряючи доводи позивача судом також, було встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3 від 19.12.1998 року ОСОБА_4 батьку позивача, передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,2373 г розміщеної на території с.Червона Мотовилівка Червономотовилівської сільської ради, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно Довідок Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області №928 від 02.02.2012 року та № 929 від 02.02.2012 року ОСОБА_4 згідно вказаного державного акту є землевласником земельної ділянки площею 0,0612 га для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 0,1149 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Частина перша ст.15 ЦК закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті грунтуються на нормах Конституції, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст.13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч.1 ст.55).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином позивачем не надано суду належних доказів щодо порушення його права стосовно земельної ділянки на яку він вказує у своему позові, в якій спосіб порушено його право та ким.

Разом з тим, представник відповідача визнав позовні вимоги.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнанння відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є скасування державного акту на право власності на земельну ділянку на підставі якого було укладено договір дарування земельної ділянки і відбувся перехід права власності на земельнну ділянку позивача до ОСОБА_3, який не є учасником даної цивільної справи, а тому суд вважає скасування вказаного державного акту призведе до порушення права та інтересу інших осіб безпосередньо третьої особи ОСОБА_2

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, відповідно до ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3,10,11,10,60,212,215,218 ЦПК України, ст.ст.373,374,375,378ЦК України, ст.ст.116,126 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Червономотовилівської сільської ради, Третя особа - ОСОБА_2 про захист права власності, внаслідок видання акту який порушує права особи на землю відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В.Соловей