Справа №461/198/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Котельви К.О.,

при секретарі Остапчук М.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ЛьвівОРГРЕС, треті особи: Галицький ВДВС ЛМУЮ у Львівській області, Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго», відділ національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Львівській області, Держенергонагляд у Західному регіоні, Львівська міська рада, Сихівська районна адміністрація, Державна фіксальна служба України, Галицька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій,

встановив:

ОСОБА_1С звернулася до суду з позовом до ПАТ "ЛьвівОРГРЕС", згідно уточнених позовних вимог просить визнати дії ПАТ "ЛьвівОРГРЕС" неправомірними, а саме щодо надання неправдивої інформації щодо електролічильників на загальному коридорі, те, що позивач не є споживачем ПАТ "ЛьвівОРГРЕС"; щодо встановлення електролічильника на квартиру №1а по вул. Г.Хоткевича, 6 у м. Львові без Проекту і не на загальному коридорі; здійснення розрахунків безпосередньо ПАТ "ЛьвівОРГРЕС", як балансоутримувачем гуртожитку, з позивачем без документу, який визначав би порядок таких розрахунків та врегульовував відносини ПАТ "ЛьвівОРГРЕС" і позивача згідно законів України. Просить зобовзати ПАТ "ЛьвівОРГРЕС" надати позивачеві можливість безперешкодного доступу до внутрішнього засобу обліку електричної енергії на квартиру №1а по вул. Г.Хоткевича, 6 у м. Львові, шляхом перенесення його на загальний коридор. Позов мотивує тим, що проживає в гуртожитку по вул. Гната Хоткевича, 6/1а. Даний гуртожиток знаходиться на балансі ПАТ "ЛьвівОРГРЕС". 14.02.2013 року ОСОБА_1 звернулась до ВАТ «ЛьвівОРГРЕС» із проханням надати їй доступ до електролічильника, який знаходиться за зачиненими дверима та перенести її лічильник. У відповідь на звернення позивача, останню було повідомлено про те, що такі засоби обліку встановлені згідно проекту і переносити їх немає технічної можливості. Вважає такі дії відповідача неправомірними, такими, що порушують її права. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач, уточнені позовні вимоги підтримала, давши пояснення, аналогічні до викладених у них. Просила позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача уточнені позовні вимоги заперечив. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Сихівської районної адміністрації в судовому засіданні просила розглянути позовні вимоги на розсуд суду.

Представник третьої особи Держенергонагляду у Західному регіоні в судовому засіданні просив розглянути позовні вимоги на розсуд суду.

Представник третьої особи відділу національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Львівській області в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання. Згідно пояснень до позову просить розглядати справу без його участі.

Представники третіх осіб Галицького ВДВС ЛМУЮ у Львівській області, ПАТ «Львівобленерго», Львівської міської ради, Державної фіксальної служби України, Галицької обєднаної державної податкової інспекція Головного управління ДФС у Львівській області в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та дату судового засідання. Суд вважає, за можливе розгляд справи провести у їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Нормами статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири № 1а на вул. ОСОБА_5. 6 у м. Львові /а.с.63/.

ПАТ «ЛьвівОРГРЕС» належить на праві колективної власності 1-й підїзд житлового будинку під гуртожиток, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Г. Хоткевича, 6 /а.с.164, 165/.

14.02.2013 року позивач звернулася із заявою до ПАТ "Львівобленерго", в якій просила забезпечити їй доступ до електролічильника, який знаходиться за зачиненими дверима та перенести її лічильник. У відповідь на заяву ВАТ «ЛьвівОРГРЕС» повідомило позивача, що лічильник встановлених згідно Проекту і переносити його немає технічної можливості /а.с.61/.

Як вбачається із відповіді ПАТ "Львівобленерго" від 05.04.2013 року №145-133 на заяву ОСОБА_1 від 25.03.2013 року, останню повідомлено, що ПАТ "Львівобленерго" уклало договір з ВАТ «ЛьвівОРГРЕС» про постачання електричної енергії гуртожитку по вул. Г. Хоткевича, 6 у м. Львові. ВАТ «ЛьвівОРГРЕС» розраховується по вказаному гуртожитку за спожиту енергію з ПАТ "Львівобленерго" за показниками загальбудинкового приладу. Переведення мешканців гуртожитку на прямі розрахунки з ПАТ "Львівобленерго" можливе лише після зміни статусу гуртожитку на житловий будинок відповідним наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради /а.с.65/.

У відповідь на скаргу ОСОБА_1 відділ НКРЕ у Львівській області листом від 25.04.2013 року №30-13-24/144, повідомило про те, що переведення квартир в будинку позивача на прямі розрахунки з ПАТ "Львівобленерго" можливе лише після проведення процедури розпуску загальнобудинкового обліку електроенергії у їх житловому будинку /а.с.65/.

Листом від 08.07.2013 року №01/10-1035 Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Західному регіоні повідомила ОСОБА_1 про те, що переведення мешканців гуртожитку на прямі розрахунки з ПАТ "Львівобленерго" можливе лише після зміни статусу гуртожитку на житловий будинок відповідним наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради /а.с.65/.

Як вбачається із змісту листа від 09.07.2013 року №146-3989 ПАТ "Львівобленерго" у відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо процедури укладення договору користування електричною енергією повідомило, про те, що постачання електричної енергії гуртожитку за адресою м. Львів, вул. Г. Хоткевича, 6 здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії укладеного між ПАТ "Львівобленерго" та ВАТ «ЛьвівОРГРЕС». Переведення мешканців гуртожитку на прямі розрахунки з ПАТ "Львівобленерго" можливе лише після зміни статусу гуртожитку на житловий будинок відповідним наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради /а.с.66/.

Відповіддю відділу НКРЕ у Львівській області від 10.08.2015 року №207/45/21-15, повідомило ОСОБА_1, що постачання електричної енергії за регульованими тарифами відповідно до отриманої ліцензії здійснює ПАТ "Львівобленерго". Балансоутримувач гуртожитку не є постачальником електричної енергії, а лише утримує внутрішньо будинкові системи електропостачання. Розрахунки мешканців гуртожитку за спожиту електричну енергію мають здійснюватися безпосередньо з власником гуртожитку. Переведення мешканців гуртожитку на прямі розрахунки з електропостачальником за показниками індивідуальних приладів обліку встановлених в помешканнях (кімнатах), можливе лише за умови набуття гуртожитком статусу житлового будинку та приведення розрахункових засобів обліку споживачів у відповідність до вимог нормативно-технічних документів /а.с.141/.

З наведеного вбачається, що на заяви, запити, звернення та скарги позивача, адресатами надавались належні відповіді, а тому відсутні підстави вважати неправомірними дії відповідача щодо надання неправдивої інформації на звернення позивача.

Відповідно до ст.1 ст.29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору (ст.1 Закону).

У відповідності до ст.29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) з іншим виконавцем. Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «ЛьвівОРГРЕС» не є постачальником електричної енергії, оскільки діяльність з виробництва, передачі та постачання електричної енергії здійснюється на умовах отримання відповідної ліцензії. Постачання електричної енергії за регульованими тарифами відповідно до отриманої ліцензії здійснює ПАТ «Львівобленерго». ПАТ «ЛьвіОРГРЕС», як балансоутримувач гуртожитку, лише утримує внутрішньо будинкові системи електропостачання.

Згідно п.1.6 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою національної комісії з регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року (далі Правила), договір про постачання електричної енергії на основі типового договору укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

З наведено випливає, що ПАТ «ЛьвівОРГРЕС» є основним споживачем, а ПАТ «Львівообленерго» постачальником електричної енергії.

Одночасно, відносини між громадянами та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357.

Згідно п.2 ПКЕЕН, об'єкт споживача - житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування;

Відповідно до п.3 ПКЕЕН, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Згідно п.5 ПКЕЕН, у багатоквартирному будинку енергопостачальник укладає договори з кожним наймачем (власником) квартири.

Із вказаних положень ПКЕЕН вбачається, що договори між громадянами та енергопостачальниками укладаються у випадку електропостачання для забезпечення житлового будинку, квартири у багатоквартирному будинку, тобто тих приміщень, які знаходяться у статусі "житловий будинок".

Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного проживання у ній (ст.380 ЦК України).

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ч.1 ст.382 ЦК України).

Стаття 127 ЖК України встановлює, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв'язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ОСОБА_3 народних депутатів.

Тобто, як вбачається зі змісту вказаного положення Закону, гуртожитки використовуються та мають статус "гуртожиток", що не є житловим будинком.

Таким чином, постачання електроенергії гуртожиткам (забезпечення електроенергією проживаючих у ньому осіб) здійснюється в порядку, передбаченому Правилами користування електричною енергією, затверджених Постановою національної комісії з регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року, а не ПКЕЕН, відтак і укладення договорів про постачання електроенергії між власниками приміщень (квартир) у гуртожитку та електропостачальниками можливе лише після зміни статусу гуртожитку на житловий будинок.

У відповідності до п.3.7 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою національної комісії з регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року, місця та умови встановлення розрахункових засобів обліку визначаються згідно з ПУЕ та проектними рішеннями.

Засоби обліку мають бути встановлені таким чином, щоб для контролю за обсягом споживання електричної енергії забезпечити технічну можливість безперешкодного доступу до засобів обліку: 1) які встановлені на об'єктах електропередавальної організації, - відповідальних працівників Держенергонагляду, постачальника електричної енергії та споживача; 2) які встановлені на об'єктах споживача (основного споживача), - відповідальних працівників Держенергонагляду, постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та субспоживача; 3) які встановлені на об'єктах субспоживача, - відповідальних працівників Держенергонагляду, постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та основного споживача.

Відповідно до 8.1. Правил постачальник електричної енергії за регульованим тарифом, зокрема має право: на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору (п.5). З наведеного випливає, що в даній ситуації право безперешкодного доступу до електричних установок стосується постачальника електричної енергії.

Таким чином, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки такий є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 3-11,88,212-215, 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: К.О. Котельва