Справа 165/2731/16-ц
Провадження 2/165/175/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ РІШЕННЯ
28 лютого 2017 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого Лизун Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Гнатюк К.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
30 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
Вимоги обґрунтовує тим, що 09 лютого 2003 року помер його батько ОСОБА_4 За життя, а саме 16 жовтня 1990 року ОСОБА_4 нотаріально посвідчив заповіт, яким заповів йому житловий будинок з надвірними спорудами, що за адресою: вул. Дольна, 12, м. Нововолинськ Волинської області. Рішенням Нововолинського міського суду від 23.05.2011 за відповідачем визнано право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку. Позивач вказує, що він на момент відкриття спадщини був зареєстрований та фактично проживав у спірному будинку, має на руках оригінали документів на даний будинок, а саме: будинкову книгу, технічний паспорт, акт відведення земельної ділянки, тому саме він фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті батька, так як вступив в управління та володіння спадковим майном. Даний факт встановлено рішенням Нововолинського міського суду від 05.12.2016. Крім того, вказаним рішенням суду підтверджено, що відповідач на момент відкриття спадщини після смерті батька не мала права на обовязкову частку у спадщині, була працездатною та не перебувала на утриманні померлого, тому спадкування здійснюється за заповітом. Позивач звернувся до нотаріуса, який відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_4, посилаючись на статті 1268,1269, 1270, 1272 ЦК України 2003 року, при цьому не врахувавши, що спадщина відкрилась на час дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку №12 по вул. Дольній в м. Нововолинську Волинської області з господарськими і побутовими будівлями та спорудами.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі на підставі доводів, викладених в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась без поважних причин, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомила.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов є підставним і підлягає задоволенню у звязку з наступним.
Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
У рішенні Нововолинського міського суду від 23.05.2011 встановлено, що житловий будинок №12 по вул. Дольній в м. Нововолинську Волинської області перебував у спільній сумісній власності подружжя батьків позивача: ОСОБА_5 і ОСОБА_4 Спадкодавцю ОСОБА_4 належала 1/2 частина спірного нерухомого майна (а.с. 32-35).
Родинні звязки між позивачем ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с.13).
Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 16 жовтня 1990 року, спадкодавець ОСОБА_4 у випадку своєї смерті заповів спірний житловий будинок своєму синові ОСОБА_2 (а.с.31).
Як видно з копії свідоцтва про смерть, 09 лютого 2003 року ОСОБА_4 помер (а.с.14).
Станом на 01 грудня 2016 року ринкова вартість житлового будинку №12 по вулиці Дольній в місті Нововолинську Волинської області з господарськими і побутовими будівлями та спорудами відповідно до висновку про вартість майна, затвердженого оцінювачем ОСОБА_7 28.12.2016, становить 102549 грн. (а.с.5).
Державний нотаріус Борщівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, керуючись нормами Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004, тобто після відкриття спадщини,відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.30).
Проте оскільки спадщина відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України, відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), чинним на момент відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Статтею 525 ЦК УРСР визначено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Статтею 534 ЦК УРСР передбачене право кожного громадянина залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
Згідно із ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Рішенням Нововолинського міського суду від 05.12.2016 встановлено, що позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину на 1/2 частину житлового будинку за адресою: вул. Дольна, буд.12, м. Нововолинськ Волинської області, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, так як на момент відкриття спадщини був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав у даному будинку, має на руках оригінали документів на спірний будинок: технічний паспорт, будинкову книгу, акт відведення земельної ділянки, а ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини не мала права на обовязкову частку у спадщині, була працездатною та не перебувала на утриманні ОСОБА_4 (а.с.32-35).

Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв…Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.1.2 глави ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, до правовстановлюючих документів на жилий будинок належить рішення суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і визнає за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку №12 по вул. Дольній в м. Нововолинську Волинської області з господарськими і побутовими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст. ст.534, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку №12 по вулиці Дольній в місті Нововолинську Волинської області з господарськими і побутовими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копій.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригін алом

Суддя Ю.В. Лизун