Справа № 368/2091/15-ц
Рішення

Іменем України

"10" травня 2017 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі головуючого судді Кириченка В.І., при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Комплекс Агромарс « про визнання договору оренди припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 . обґрунтувала позов тим, що є власником земельної ділянки розміром 2,50 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирівської сільської ради , Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1 .

У січні 2007 року між нею і відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю « Комплекс Агромарс « був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 7 років. Після припинення договору оренди у січня 2014 року, що підтверджується також не отриманням позивачем орендної плати у 2014 році, позивач у травні 2014 року уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з ПСП « Мирівське» строком на 5 років.

Але 12.11.2015 року позивачу стало відомо, що відповідач різними способами здійснював перешкоди ПСП « Мирівське» у здійсненні сільськогосподарських робіт на орендованій у неї земельній ділянці, посилаючись на наявність права користування земельною ділянкою і укладення договору оренди земельною ділянкою між позивачем і відповідачем на 10 років , а не на 7 років.

Тому порушуються права власника земельної ділянки і позивач просив суд визнати припиненим договір оренди земельної ділянки між позивачем і відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, після перерви не з'явився в судове засідання і надіслав заяву про продовження розгляду справи у його відсутність.

Представник відповідача не з'явився в судове засідання. В письмових запереченнях вказав, що позивач не довів, що договір оренди земельної ділянки від 1.01.2007 року укладався на 7 років. Також вказав, що договір оренди земельної ділянки укладався на 10 років та зареєстрований у встановленому законом порядку. Позивач отримував орендну плату за 2014 і 2015 рік. Просив відмовити у позові.

Судом встановлено слідуюче.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 2,50 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирівської сільської ради , Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1 .

1.01.2007 року між позивачем і відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю « Комплекс Агромарс « був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки який було зареєстровано в Кагарлицькому відділі КРФ центру ДЗК про що у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок вчинено запис від 14.11.2007 року . Про вказані обставини спір відсутній і які підтверджуються державним актом про право власності на земельну ділянку, копіями сторінок Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Відповідно до положень ст.14 ч.1 ЗУ « Про оренду землі» договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі.

Відповідно до положень ст.15 ч.1 ЗУ « Про оренду землі» істотною умовою договору оренди земельної ділянки є строк дії договору.

Відповідно до положень ст.31 ч.1 п.1 ЗУ « Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття 34 ЗУ « Про оренду землі» передбачає слідуюче: У разі припинення договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Відповідно до ст.60 ЦПК України позивач не довів, що строк дії договору оренди 7 років, так як не надав допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин яким є договір оренди у письмовій формі, незважаючи на ухвалу суду від 3.10.2016 року, прийняту за клопотанням представника позивача, про тимчасове вилучення у відповідача договору оренди яка виконується в порядку, визначеному ЗУ « Про виконавче провадження» який передбачає дії позивача по подачі ухвали на примусове виконання та оскарження дій державного виконавця за наявності підстав для цього, та подачу отриманого доказу суду, але представник позивача після перерви просив продовжити розгляд у його відсутність і тому розгляд справи закінчено у його відсутність . Не довів, що за 2014 рік не виплачувалась орендна плата, так як відомістю, наданою відповідачем, підтверджується передача грошових коштів позивачу за оренду землі. Надана представником позивача копія договору оренди з вказанням строку дії договору оренди 10 років та відсутністю підпису позивача на договорі викликає сумнів у суда, так як посвідчена не стороною договору і позивач не надав суду для огляду в судовому засіданні оригіналу вказаного договору. Тому не доведено порушення прав власника земельної ділянки.

Також відповідно до ст.60 ЦПК України відповідач не довів, що строк дії договору оренди 10 років, так як не надав допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Копії сторінок Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі містять запис про термін дії договору, що не є допустим доказом істотної умови договору яка вказується в договорі оренди .

Тому в позові відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.14 ч.1, 15 ч.1 , 31 ч.1 п.1, 34 ЗУ « Про оренду землі» , ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд,-

Вирішив :

Відмовити в позові повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами які приймали участь , але не були присутні в судовому засіданні в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.І. Кириченко