АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4662/17 Головуючий 1 інст. Хайкін В.М.
Справа № 638/9931/15-ц Доповідач - Кругова С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

ОСОБА_1

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, просила суд з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. за минулий час з 11.10.2014 року та стягувати в подальшому щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 червня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто з 12.06.2015 року. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково в сумі 900 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що зумовлено невірним їх тлумаченням.

Суд першої інстанції при розгляді справи прийняв необґрунтоване рішення та неповно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, не врахував, не надав оцінки та проігнорував, що позивач унеможливлює спілкування з дитиною не надає часу для спілкування з дитиною, крім того, що не надає можливості батьку для відвідування з дитиною медичних закладів для покращення її здоровя.

Судом вірно зазначено у рішенні про те, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, проте не надано належної оцінки Декларації про майновий стан відповідача за 2016 рік, листу податкової.

Зазначає, що жодним чином суд не звернув уваги на ту обставину, що я змушений орендувати житло для свого проживання, заново купляти необхідні речі для життя та якісь кошти витрачати на забезпечення самого себе.

Вказує, що матеріали справи не містять обєктивних, належних та допустимих доказів на підтвердження матеріального та фінансового стану з урахуванням витрат, які він несе, що є достатніми для того, щоб сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 2000 грн.

Не погодилась з рішенням суду першої інстанції і позивач, звернувшись з апеляційною скаргою в якій просить рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вважає, що мінімальною сумою для утримання дитини є 3000 грн. і стягнення аліментів слід проводити з 11.10.2014 року, оскільки вона вживала заходи щодо їх стягнення. Щодо доходів відповідача, то просить враховувати той факт, що фактичні доходи не відповідають податковій звітності і відповідач може сплачувати таку суму.

Згідно статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з розміру прожиткового мінімуму та того, що відповідач є працездатною особою, приватним підприємцем, відомостей про обмеження за станом здорров"я чи про наявність на його утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків суду надано не було.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що сторони більше десяти років проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу.

2 листопада 2005 року народилась ОСОБА_5, батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджує копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №022538, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції 25.11.2005 року (т.1 а.с.4).

Відповідно довідки від 9 червня 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_3, їхня спільна дитина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а. с. 6).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. ст.180, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Доводи апеляційної скарги відповідача не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Посилання відповідача на відсутність доходу спростовується наданими ним же матеріалами справи з яких вбачається, що він добровільно витрачав на дитину значні суми на купівлю одягу та інші предмети витративши за період з осени 2014 року по травень 2017 року включно 281 875,63 грн. (том-2 а.с.50-55).

Згідно ст.23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обовязки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Обовязок утримувати батьків покладено на повнолітніх дітей, тому задовольнити апеляційні вимоги відповідача знизивши розмір аліментів з метою покращення його матеріального становища за рахунок інтересів дитини, судова колегія не вважає за можливе.

Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства вцілому. Оскільки діючим законодавством покладений обовязок по утриманню неповнолітніх дітей на батьків, то обовязок забезпечити гідний рівень життя дітей лежить на обох батьках.

Доводи позивача про стягнення аліментів за минулий час не грунтуються на законі. Суд першої інстанції правильно стягнув аліменти дня подачі позову. Що стосується збільшення розміру аліментів, судова колегія з огляду на участь батька в утриманні доньки і розмір витрачаємих ним коштів вважає суму 2000 грн. достатньою.

Судова колегія виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості , вважає, що батьки зобовязані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дітям необхідного рівня життя.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Ігорівни- відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 червня 2017 року-залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1