справа № 732/1736/16-ц
провадження № 2/732/70/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

за участі секретаря Швачко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, діючи на підставі довіреності від 23.12.2016 року та в інтересах ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 38 по вулиці Центральній в селі Пекурівка Городнянського району Чернігівської області : А-1 житловий будинок, площею забудови 72,7 кв.м., з а-1 прибудовою, площею забудови 18,3 кв.м., загальною площею 72,8 кв.м., в тому числі житловою площею 29,1 кв.м., допоміжною площею 43,7 кв.м., Б-1 сарай, площею забудови 66,7 кв.м., б-1 сарай, площею забудови 13,8 кв.м., В-1 погріб з шийкою, площею забудови 9,6 кв.м., 1- ворота з хвірткою, площею 8,7 кв.м., 2 - огорожа площею 20,0 кв.м., після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.05.2016 року.

Ухвалою судді від 03 січня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву від 23.01.2017 року в якій просить розглянути позов у його відсутність, обставини і факти, викладені в позовній заяві, підтверджує та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі( а.с. 25 ).

Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Сільський голова Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_4 надала до суду письмову заяву від 11.01.2017 року з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, відповідач не заперечує проти позову ОСОБА_1 ( а.с. 24 ).

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації ОСОБА_5 надала до суду письмову заяву від 16.02.2017 року за вих. № 0216/117 з проханням розглянути справу за позовом

ОСОБА_1 без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, проти позовних вимог третя особа не заперечує ( а.с. 61 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представники третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 60 ).

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Позов обґрунтовується тим, що по вулиці Центральній в селі Пекурівка Городнянського району Чернігівської області знаходиться домоволодіння № 38, яке належало до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_3, які не втратили права на частку в його майні. На день смерті 14.03.2015 року ОСОБА_3 Федорова Івановича, останній був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дружиною ОСОБА_3, яка померла 28.05.2016 року. Як спадкоємець першої черги, та спадкоємець, який проживав на день смерті разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, до спадку якого увійшла частина домоволодіння № 38 по вул. Центральній в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт на імя своєї онуки ОСОБА_1. ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, подала заяву до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа. Але у звязку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано, це унеможливлює представлення нотаріусу правовстановлюючого документа на будинок як спадкове майно. Дані обставини стали перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку і причиною необхідності звернення позивача до суду.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Дослідженням довідок виконкому Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 23.12.2016 року № 571, № 572, від 01.02.2017 року № 21 та від 09.02.2017 року № 30 встановлено, що згідно записів в погосподарських книгах № 1 за 1991-1995 роки № 34 в будинку № 38 по вулиці Центральна в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області станом на 15.04.1991 року були постійно зареєстровані та постійно проживали : ОСОБА_6, ОСОБА_3. Дане домоволодіння мало статус колгоспного двору та членами колгоспного двору являлись ОСОБА_6 і ОСОБА_3 та їм належало по 1/2 частині вказаного домоволодіння, які не втратили право на частку в його майні ( а.с. 14-15, 39, 58 ).

Ці дані підтверджуються записами в погосподарській книзі по с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 40-41 ).

Дослідженням свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 252957 встановлено, що ОСОБА_6 помер 14 березня 2015 року у м. Городня Чернігівської області ( а.с. 8 ).

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно.

Згідно свідоцтва про одруження серії VІ-УР № 059651 ОСОБА_6 та Верецук

ОСОБА_7 одружились 18 травня 1967 року, про що Смичинською сільською радою Городнянського району Чернігівської області 18.05.1967 року зроблено відповідний актовий запис за № 9. Після одруження прізвища подружжя : ОСОБА_6, ОСОБА_6 ( а.с. 7 ).

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46629535 від 02.02.2017 року, виданої Городнянською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлого 14.03.2015 року ОСОБА_8 ( а.с. 43 ).

Спадщину померлого ОСОБА_6 в порядку ст. 1268 ЦК України прийняла його дружина ОСОБА_3, оскільки остання постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_3 померла 28 травня 2016 року в м. Городня Чернігівської області Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 275890 ( а.с. 9 )

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно.

З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 21 грудня 2015 року, посвідченого секретарем виконкому Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 25, встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 6 ).

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, 21.10.2016 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої 28.05.2016 року ОСОБА_3. 21.10.2016 року була заведена спадкова справа № 138/2016 до майна ОСОБА_3, яка померла 28.05.2016 року. Осіб, що мають право на обовязкову частку спадщини на підставі статті 1241 Цивільного кодексу України та пережившого подружжя спадкодавець не має. Відомості про видачу спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі відсутні ( а.с. 45-50 ).

Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З довідки Городнянського РГ БТІ від 06.12.2016 року № 760 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : с. Пекурівка, вул. Центральна, буд. 38, Городнянський район Чернігівська область не зареєстровано ( а.с. 13 ).

Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах по будинку № 38 по вулиці Центральна ( в минулому вул. Леніна ) в селі Пекурівка Городнянського району Чернігівської області відсутні ( а.с. 36, 62 ).

Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1963 році в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, станом до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», члени колгоспного двору ОСОБА_6 та ОСОБА_3 мали право кожний на 1/2 частину спірного домоволодіння.

Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову, самочинно збудованим майном суд не вбачає.

Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року № 612/23144, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних ( присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт.

З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта на житловий будинок за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Пекурівка, вул. Центральна, буд. № 38, встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : А-1 житловий будинок, площею забудови 72,7 кв.м., з а-1 прибудовою, площею забудови 18,3 кв.м., загальною площею 72,8 кв.м., у т.ч. житловою площею 29,1 кв.м., допоміжною площею 43,7 кв.м., Б-1 сарай, площею забудови 66,7 кв.м., б-1 сарай, площею забудови 13,8 кв.м., В-1 погріб з шийкою, площею забудови 9,6 кв.м., 1 ворота з хвірткою, площею 8,7 кв.м., 2 - огорожа, площею 20,0 кв.м ( а.с. 10-11 ).

Враховуючи, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 не зареєструвала своє право власності на вказану частку нерухомого майно, а також не зареєструвала своє право власності на частку нерухомого майна свого померлого чоловіка, це унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав через нотаріальну контору.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов обєктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1235, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 74, 158, 169, 174, 197, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пекурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами, що розташований за адресою : вул. Центральна ( в минулому вул. Леніна ), буд. № 38 в с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, зазначеними у технічному паспорті на житловий будинок під літерами : А-1 житловий будинок, площею забудови 72,7 кв.м., з а-1 прибудовою, площею забудови 18,3 кв.м., загальною площею 72,8 кв.м., у т.ч. житловою площею 29,1 кв.м., допоміжною 43,7 кв.м., Б-1 сарай, площею забудови 66,7 кв.м., б-1 сарай, площею забудови 13,8 кв.м., В-1 погріб з шийкою, площею забудови 9,6 кв.м., 1 ворота з хвірткою, площею

8,7 кв.м., 2 - огорожа, площею 20,0 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 травня 2016 року в м. Городня Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Д.Березовський