АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/153/15-ц Головуючий в І інстанції: Іванцова Н.К.
Провадження №22-ц/791/200/2017 Доповідач: Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоРадченка С.В.
суддівКолісниченка А.Г.
Склярської І.В.
секретарПавловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 31 березня 2015 року у справі за позовом кредитної спілки «Громада» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 11.07.2013 року між КС «Громада» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір №443, відповідно до умов якого останньому надано кредит в сумі 149 000 грн. строком до 11.07.2014 року під 46 % річних. 11.07.2013 року з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором, між КС «Громада» та ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10 було укладено договір поруки №443п., за яким останні зобов'язались відповідати за зобов'язання позичальника - ОСОБА_12 в повному обсязі. ОСОБА_7 свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 30.12.2014 року утворилась заборгованість у сумі 166925,99 грн. На неодноразові звернення до боржника та поручителів з вимогою про погашення заборгованості, відповідачі не відреагували, борг не сплатили. Посилаючись на наведене, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитним договором №443 від 11.07.2013 року в сумі 166925,99 грн; стягнути з відповідачів на їх користь витрати по оплаті судового збору.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 31 березня 2015 року позов задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_13 на користь КС «Громада» заборгованість за кредитним договором № 443 від 11.07.2013 року, яка виникла станом на 30.12.2014 року, в сумі 166925,99 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 148999,45 грн., заборгованості за відсотками - 17926,54 грн. Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь КС «Громада» в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 443 від 11.07.2013 року в сумі 166925,99 грн. скасувати, і ухвалити нове, яким в задоволенні позову КС «Громада» до ОСОБА_6 відмовити.

В письмових запереченнях, які надійшли на адресу суду представник КС «Громада» просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором по своєчасному та повному погашенню необхідних щомісячних платежів, заборгованість, яка виникла, підлягає примусовому стягненню з боржника та поручителів в солідарному порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11.07.2013 року між КС «Громада» та ОСОБА_12 було укладено кредитний договір № 443 відповідно до умов якого, останній отримав кредит в сумі 149 000,00 грн. на строк 12 місяців зі сплатою 46% річних (а.с.4).

11.07.2013 року між КС «Громада» та ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10 в якості забезпечення виконання зобов'язань передбачених Кредитним договором, було укладено договір поруки № 443, за п.1.1 якого поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором в повному обсязі по зобов'язаннях ОСОБА_7 в сумі 149000,00 грн. згідно кредитного договору № 443 від 11.07.2013 року (а.с.6).

Умовами договору поруки, викладеними у пунктах 1.2, 1.3, 2.3 встановлено, що у разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з боржником за повернення суми кредиту, процентів за користування, підвищеного проценту, неустойки та інших штрафних санкцій.

Умовами п. 3.1 укладеного між позивачем і ОСОБА_6 договору поруки від 11.07.2013 р. зазначено, що договір набуває чинності з часу підписання і діє протягом трьох років після закінчення зобов'язань позичальника і поручителя перед кредитором по кредитному договору.

За умовами п.3.1 кредитного договору від 11.07.2013 року позичальник ОСОБА_7, зобов'язаний повертати кредит у відповідності до встановленого сторонами графіку щомісячних платежів (додаток №1 до кредитного договору), останній із яких мав бути внесений 11.07.2014 р. (а.с.5).

Однак, ОСОБА_7, отримавши грошові кошти, не виконував свої договірні зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та сплати комісії за управління кредитом, внаслідок чого станом на 30.12.2014 року в нього виникла заборгованість у сумі 166925,99 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 148999,45 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 17926,54 грн(а.с.7).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зіст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В даному випадку Договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність Поручителів та визначено, що Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком солідарно.

Таким чином, дійшовши висновку, що позичальником порушено умови кредитного договору, у зв'язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка відповідачем не погашена, суд дійшов вірного висновку про наявність передбачених ст.ст.554,1050,1054 ЦК України підстав для стягнення в солідарному порядку з позичальника та поручителів заборгованості за кредитним договором відповідно до наданого позивачем розрахунку, правильність якого перевірена судом та належними доказами не спростована.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір поруки є припиненим колегія суддів до уваги не приймає з огляду на наступне.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що за пунктом 3.1 Договору поруки він діє протягом трьох років після закінчення зобов'язань позичальника і поручителя перед кредитором по кредитному договору.

Так згідно кредитного договору строк виконання основного зобов'язання настав 11 липня 2014 року, а тому зважаючи на те, що кредитодавець звернувся з позовом до поручителя у січні 2015 року, тобто в межах передбаченого договором поруки трирічного строку, цей строк не можна вважати пропущеним.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справах №6-18цс16 від 16.02.2016 року та №6-1006цс16 від 08.06.2016 року і виходячи з положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів також не приймаються до уваги як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

В іншій частині рішення не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом на предмет його законності та обґрунтованості.

Керуючись ст.308, 313-314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 31 березня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_6 на користь кредитної спілки «Громада» заборгованості за кредитним договором № 443 від 11.07.2013 року в розмірі 166925,99 грн., залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: А.Г. Колісниченко

І.В. Склярська