АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справа 668/1676/15-ц Головуючий в І інстанції Зубов О.С.
Номер провадження №22-ц/791/45/2017 р. Доповідач Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року лютого місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі секретаряОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженого представника публічного акціонерного товариства проектно-будівельна фірма «Херсонбуд» ОСОБА_5 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства проектно-будівельна фірма «Херсонбуд» про стягнення заборгованості за договором позики, пені за несвоєчасне повернення боргу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства проектно-будівельна фірма «Херсонбуд» (далі ПАТ ПБФ «Херсонбуд»), в якому, збільшивши позовні вимоги, посилався на те, що 08.12.2009 року між ним та ПАТ ПБФ «Херсонбуд» було укладено договір позики, відповідно до умов якого він за прибутковим касовим ордером передав відповідачу гроші у сумі 49823 грн.

Також зазначив, що на момент укладання договору позики він перебував в трудових правовідносинах з відповідачем, працював на посаді виконуючого обовязки начальника будівельно-монтажного управління «Промбуд-2» ПАТ ПБФ «Херсонбуд» та 14.10.2013 року був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

За п.5.3 даного договору позики позичальник зобовязався повернути вказані грошові кошти з дня звільнення позичальника.

Відповідачем частково повернуто грошові кошти в сумі 35 925 грн., однак залишок позики в сумі 13898 грн. відповідач не повертає.

В звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за договором позики йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних хвилюваннях, приниженні честі та гідності.

Просив суд стягнути з відповідача на його користь 13898 грн. непогашеної заборгованості за договором позики, 3 % річних за несвоєчасне повернення коштів за договором позики у розмірі 704,79 грн., інфляційні витрати у розмірі 10692,03 грн., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі 1760,77 грн., а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 30.07.2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ПАТ ПБФ «Херсонбуд» на користь ОСОБА_6 13898 грн. в повернення боргу, 704,79 грн. 3% річних, 10692,03 грн. інфляційні витрати та 243,60 грн. у відшкодування судового збору, всього 25538,42 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ПАТ ПБФ «Херсонбуд» про стягнення пені та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, уповноважений представник ПАТ ПБФ «Херсонбуд» ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Апелянт зазначила, що відповідно до касових документів за 2010-2013 рр. ОСОБА_6 отримав від підприємства кошти у рахунок повернення позики на загальну суму 46000 грн., тому сума, що підлягає поверненню є значно меншою від визначеної судом. Також вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ст.625 ЦК України, оскільки відповідач не допустив прострочення виконання грошового зобов'язання.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_6 ОСОБА_7 просить не брати до уваги доводи, викладені в ній та залишити заочне рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором позики в повному обсязіне виконав, суму залишку заборгованості, визначену судовим рішенням, позивачу не повернув, а тому стягнув з ПАТ ПБФ «Херсонбуд» суму боргу із застосуванням відповідальності за порушення грошового зобовязання, передбаченої ст.625 ЦК України.

Колегія суддів не може повністю погодитись з сумою боргу, яку суд першої інстанції присудив позивачеві.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_6 працюючи на посаді виконуючого обовязки начальника БМУ «Промбуд-2» ВАТ ПБФ «Херсонбуд» та діючи від його імені, 08.12.2009 р. уклав із собою, як фізичною особою договір позики за умовами якого він передав підприємству в якості займу грошові кошти в сумі 49 823 грн. (а.с.8). Даний факт також підтверджується випискою ПАТ „Промінвестбанку про рух коштів на розрахунковому рахунку БМУ „Промбуд -2 за період з 08.12.2009 р. по 15.12.2009 р. в сумі 49823 грн. (а.с.41).

Відповідно до п.2.2 вказаний договір є безпроцентним.

За п.5.3 договору, у випадку звільнення позичальника з роботи (з ініціативи адміністрації чи за власним бажанням позичальника) - тобто у випадку припинення трудових правовідносин між позичальником та позикодавцем до моменту повернення всієї суми позики, наданої позичальникові відповідно до цього договору, сума позики підлягає обовязковому поверненню позичальником протягом (пропуск) днів з дня звільнення позичальника.

Позивач звільнений з посади 01 листопада 2013 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін(а.с.9; 31).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ст. 530 ЦК України).

Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ ПБФ «Херсонбуд» повернув ОСОБА_6 запозичені кошти в розмірі 46000,00 грн., відповідно до видаткових касових ордерів від 01.04.2010 року на суму 25600 грн., від 14.09.2010 року на суму 5000 грн., від 05.07.2011 року на суму 5000 грн., від 03.12.2012 року на суму 400 грн., від 19.12.2012 року на суму 10000 грн. (а.с.92-95).

Апеляційним судом було задоволено клопотання представника позивача щодо проведення почеркознавчої експертизи для відповіді на питання щодо належності ОСОБА_6 підпису на видатковому касовому ордері від 19.12.2012 року на суму 10000 грн. з метою спростування цієї суми.

За висновком експерта №107-ПТ від 18.01.2017 року підпис від імені ОСОБА_6 на видатковому ордері №109 від 19.12.2012 року в графі «підпис одержувача» виконаний саме ОСОБА_6 (а.с.254).

Таким чином, позивачем та його представником надані відповідачем докази не спростовані, а наявна в матеріалах справи довідка будівельно монтажного управління „Промбуд-2 №35 від 07.10.2013 року за підписом в.о. начальника ОСОБА_8Г.(а.с.10) про те, що підприємство має перед ОСОБА_6 станом на 07.10.2013 року борг в сумі 13898 грн. відповідно до договору позики не є належним доказом, оскільки не містить інформації, за яким саме договором позики підприємство має такий борг перед позивачем у зазначеній сумі. Крім того, довідка підписана не уповноваженою особою, оскільки відповідно до наказу №27 від 11.09.2013 року ОСОБА_8 виконував обовязки начальника будівельномонтажного управління „Промбуд-2 з 19.09. по 06.10.2013 року, довідка видана 07.10.2013 року, тобто поза межами повноважень ОСОБА_8

За таких обставин, сума неповерненої позики за договором від 08.12.2009 року становить 3823 грн.00 коп., а не 13898 грн., як визначив суд першої інстанції.

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.1 ст.1050, ч.2 ЦК України).

Отже позов в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованим.

Разом з тим, при визначенні розміру платежів, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України колегія суддів виходить з того, що основний борг складає 3823 грн, період прострочення з 01.11.2013 р. по 30.07.2015 р. (а.с.31, 43), тобто 684 дні. Сукупний індекс інфляції за період з 01.11.2013 р. по 30.07.2015 р. - 1, 759.

Таким чином, розмір збитків, завданих інфляцією становить 2900, 26 грн., із розрахунку 3823 х 1,759 3823 = 2900,26 грн.

Розмір 3% річних становить 205,50 грн., із розрахунку 3823 х (0,03/365) х 684 = 205,50 грн.

Загальна сума боргу становить 6 982,76 грн. = (3832 грн. + 205, 50 грн. + 2900,26 грн.).

Доводи апелянта з приводу помилки районного суду в мотивувальній частині рішення щодо дати надходження коштів від позикодавця через банк правового значення не мають.

Не можуть бути прийняті до уваги також посилання апелянта на нікчемність зазначеного вище договору позики в силу відсутності у ОСОБА_6 як у керівника структурного підрозділу ПАТ ПБФ «Херсонбуд» довіреності на його укладення.

За п.3 ст.238 ЦК представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є.

У даному випадку ОСОБА_6 виступав як позикодавець, який надав позику підприємству, цей договір недійсним не визнано і він не є таким в силу закону.

Отже підстав для скасування рішення суду і відмови позивачу у задоволенні позову колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженого представника публічного акціонерного товариства проектно-будівельна фірма «Херсонбуд» ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30 липня 2015 року змінити в частині стягнення з публічного акціонерного товариства проектної-будівельної фірми «Херсонбуд» на користь ОСОБА_6 704,79 грн., 3% річних, 10692,03 грн. інфляційних витрат змінити, зменшити суму 3% річних до 205,05 грн., суму індексу інфляцій до 2900,26 грн.

Це ж рішення в частині стягнення з публічного акціонерного товариства проектної-будівельної фірми «Херсонбуд» на користь ОСОБА_6 13 898 грн. змінити, зменшивши суми стягнення до 3 823 грн., в частині стягнення загальної суми змінити, зменшивши цю суму до 6 982,76 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 22 лютого 2017 року

Рішення набрало законної сили 16 лютого 2017 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання ОСОБА_4