Справа № 222/1369/16-ц
Провадження № 2/222/64/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

судді Доценко С.І.,

при секретарі Болбат Н.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Нікольське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,3-тя особа: Служба у справах дітей Нікольської районної державної адміністрації Донецької області, про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батька із актового запису про народження ,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та виключити відомості про батька із актових записів про народження дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем до 26.07.2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, проживали разом 7 років, в одному будинку, що належить відповідачу, але окремо, діти були на її утриманні. Відповідач долею дітей не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з ними, не приймає участі в їх вихованні тому що живе переважно своїм життям, зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим вона викликала неодноразово поліцію. Аліменти на утримання дітей не сплачує тривалий час.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та пояснила, що вона більше 7 років проживає з відповідачем. Весь цей час вони то сходились то розводились. В останнє вони розірвали шлюб за рішенням Володарського районного суду 26.07.2016 року, тому що шлюбні відносини між ними не склались остаточно. Відповідач є біологічним батьком її малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені після народження третьої дитини. Вона з дітьми продовжує проживати в будинку колишнього чоловіка. Біля 6 місяців відповідач проживає окремо від них. До дітей не приходить. Аліменти на утримання дітей не сплачує, з дітьми не спілкується , окрім випадків, коли возить їх за її проханням до дитячого закладу. При народженні останньої доньки він не відвідував їх у пологовому будинку. При сумісному проживанні постійно зловживав спиртними напоями,вона викликала поліцію. Були випадки що він в присутності дітей, п'яний трощив речі, бив вікна. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки в повному обсязі, а тому просить позбавити його батьківських прав та виключити відомості про нього із актового запису про народження дітей.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що є біологічним батьком дітей. З позивачем проживали сім'єю тривалий час, але проживання з нею однією сім'єю вважає неможливим, тому що вона постійно влаштовує сварки, викликає поліцію. В 2016 році шлюб між ними був розірваний. Близько півроку як він пішов проживати окремо, залишивши ОСОБА_5 з дітьми проживати в будинку що належить йому на праві приватної власності, тому що вважає неможливим сумісне проживання. Він працює приватним підприємцем, надає послуги таксі, а тому не згоден, що зловживає спиртними напоями, на обліку у нарколога, психіатра не перебуває. Заборгованість по аліментам пояснює тим, що по-перше він не планував таку кількість дітей і рішення про їх народження позивач з ним не узгоджувала, по-друге, окрім цих дітей, які проживали з ним, у нього є діти від інших шлюбів, яким він також зобов'язаний та сплачував аліменти. На зазначений позивачем розмір аліментів погоджувався при розгляді справ, тому що в той період у нього був сталий дохід, з якого він міг платити та утримувати сім'ю, що неможна сказати про теперішній час. Дітей він інколи на прохання позивача возить до дитячого закладу. Жорстоко з дітьми ніколи не поводився, не принижував їх та не змушував жебракувати, до кримінальної відповідальності за злочини проти дітей не притягувався. Конфлікти в сім'ї завжди виникали із-за позивача та її сина від першого шлюбу, який проживав з ними без його згоди і з яким у нього не склались відносини. Проти задоволення позову не заперечував, тому що бажає, щоб позивач залишила його в спокої.

Представник Служби у справах дітей Володарської районної державної адміністрації в Донецькій області в судове засідання не з»явився, залишив заяву про розгляд справи у їх відсутність з урахуванням висновку комісії з питань захисту прав дітей Нікольської РДА про недоцільність позбавлення батька дітей батьківських прав

Розглядаючи справу в межах заявлених вимог і в межах представлених доказів, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, не зважаючи на визнання його відповідачем, тому що позов стосується не лише особистих інтересів відповідача а і прав та охоронюваних законом інтересів малолітніх дітей.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено на підставі копій свідоцтв про народження що сторони є батьками малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №99 від07.12.2011 року зареєстрований в ВДРАГС Володарського РУЮ), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року (актовий запис про народження №09 від 05.02.2014 року зареєстрований в ВДРАГС Володарського РУЮ) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження №46 від 06.07.2015 року зареєстрований в ВДРАГС Володарського РУЮ (а.с. 10-11) та сторони не заперечують кровного споріднення з дітьми.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 14.07.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області 03.06.2014 року, було розірвано. ОСОБА_1 присвоєне дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» ( а.с. 12), що було підставою для обміну паспорту.

Із копії паспорту громадянина України на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що паспорт виданий 04.05.2011 року, в нього внесені відомості про розірвання шлюбу за рішенням Володарського районного суду Донецької області від 14.07.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6.(а.с.6), що свідчить про те що на підставі рішення суду зміна прізвища на момент звернення до суду із зазначеним позовом та розгляду справи не відбулась .

Згідно з довідкою про склад сім»ї виданої виконавчим комітетом Володарської (нині Нікольської) селищної ради від 30.08.2016 року та акту встановлення факту проживання від 07.07.2016 року встановлено, що в АДРЕСА_1 зареєстровано та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2.(муж), ОСОБА_9.(син), ОСОБА_4.(дочка), ОСОБА_5.(дочка) ОСОБА_7.(син ОСОБА_1.). ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживають без реєстрації (а.с.13-14)

Згідно з висновком Нікольської районної державної адміністрації від 23.02.2017 року №057 комісією з питань захисту прав дітей Володарської РДА розглянуто питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Встановлено із співбесіди з ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що ОСОБА_2 є дійсно батьком малолітніх дітей,що незважаючи на те що шлюб між сторонами розірваний, ОСОБА_2 разом з дітьми проживає в будинку що належить на праві власності ОСОБА_2 Зі слів батька він мешкає окремо, але ж кожного дня буває за місцем проживання дітей, відвозить їх до дитячого садка,надає допомогу ОСОБА_2 у вирішенні побутових питань. Від виховання дітей не відмовляється, але на даний час не має можливості надавати їм матеріальну допомогу. Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактично не припинили відносини з питань вирішення проблем життєзабезпечення дітей. При тому що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, комісія прийшла до висновку про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с. 157-158 )

Вирішуючи позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 суд виходить із положень ст.164 СК України, яка визначає виключний перелік підстав для позбавлення батьків батьківських прав, а саме якщо батьки: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, та Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.(п 15) якими встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції у 1997 році.

Відповідно до ст. 9 Конституції України , ст. 17-18 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права, з правом посилання на Рішення та Ухвалу ЄСПЧ.

Суд вважає за можливе при вирішенні спору щодо позбавлення батьківських прав застосувати практику Європейського Суду з прав людини при вирішенні справи №39948/06 «Савіни проти України», в якому в пунктах 49-52 рішення від 18.12.2008 року зроблений висновок про те, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції" (Gnahore v. France), N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж'юнта проти Італії" (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Судом встановлено, що відповідач визнає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 своїми кровними дітьми, надав їм право на реєстрацію та постійне проживання в належному йому на праві власності будинку разом з колишньою дружиною, до вересня 2016 року проживав з дітьми, в теперішній час проживає окремо від дітей, але ж надає позивачу допомогу з питань життєзабезпечення дітей, а тому суд вважає недоведеним доводи позивача про повне усунення його від виконання батьківських обов'язків.

В судовому засіданні позивачем не доведено, що відповідач є хронічним алкоголіком чи наркоманом.

В судовому засіданні позивач визнала, що відповідач не проявляв жорстокості до дітей, не примушував їх до жебракування чи бродяжництва, чи вдавався до будь-яких видів експлуатації дітей, не засуджувався за вчинення кримінальних порушень щодо дітей.

На думку суду сама-по собі заборгованість за аліментами, при тому що діти проживають в будинку, що належить позивачу, не може бути підставою для позбавлення його батьківських прав та позбавлення дітей їх сімейного споріднення з батьком.

Досліджуючи в судовому засіданні надані сторонами докази, суд встановив, що в основі позову полягає глибокий конфлікт між батьками дітей, який утворився на ґрунті неприязних відносин, що склалися між сторонами під час шлюбу і після його розірвання, що підтверджуються інформацією в інформаційній системі МВС України «Армор» про неодноразові сімейні сварки, які були списані в справу на підставі Закону України « Про звернення громадян», рішення про які не оскаржувались заявником.

Надана позивачем копія протоколу про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП 25.08.2016 року за фактом погрози фізичною розправою ОСОБА_1 на її робочому місці, на думку суду, підтверджує лише неприязні відносини між сторонам, а не підстави для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Суд вважає неналежним доказом довідку про те що дитина ОСОБА_4 відвідувала ясла-сад №104 «Вербинка» в м.Маріуполь, яка надана позивачем для підтвердження підстави для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Надана суду копія договору про найм жилого приміщення ОСОБА_1 в с. Катеринівка 05.09.2013 року, яка не оформлена належним чином та стосується періоду до шлюбу сторін не може бути належним доказом невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов'язків.

Суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дітей висновок Комісії з питань захисту прав дітей Нікольської РДА, наданий Службою у справах дітей Нікольської РДА про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав тому що комісією встановлено, що відповідач надає допомогу ОСОБА_1 у вирішенні побутових питань і вони фактично не припинили відносини з питань вирішення проблем життєзабезпечення дітей.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав не відповідає інтересам дітей, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про виключення відомостей про відповідача із актових записів про народження дітей, суд виходить із положень ст. 138 СК України, якою встановлено:1. Жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

2. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

3. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Позивачка в судовому засіданні пояснила, що відповідач має кровне споріднення з дітьми, ніхто із інших осіб не заявляв про своє батьківство щодо цих дітей, а тому відсутні будь-які підстави для задоволення цих позовних вимог.

Судові витрати по справі складаються з судового збору із двох позовних вимог немайнового характеру загальна сума якого становить 1102.40 грн, який сплачений позивачем при зверненні до суду, і який, відповідно до ст. 88 ЦПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Служба у справах дітей Володарської районної державної адміністрації Донецької області, про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батька із актового запису про народження малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст рішення виготовлений 07.03.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Доценко