Справа № 464/2301/14 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/1270/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представник ДФС України - Паїк М.В.,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом не було враховано, що страхування посадових осіб органів державної податкової служби здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, а у зв'язку з повним вичерпанням на спеціальному рахунку Страховика сплачених Державною податковою службою України страхових платежів, позивачу було правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Враховуючи наведене, вважає, що кошти в розмірі 78 388,80 грн. виплачені позивачці ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» в межах виконавчого провадження отримані ОСОБА_4 безпідставно. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обргунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегія суддів, рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Відповідно до частини першої статті 18 Закон України «Про державну податкову службу України» посадові особи органів державної податкової служби підлягають обов»язковому державному особистому страхуванню за рахунок коштів державного бюджету на випадок загибелі або смерті на суму десятирічної заробітної плати за їх основною посадою, а в разі поранення, контузії, травми або каліцтва, захворювання чи інвалідності, що сталися у зв»язку з виконанням службових обов»язків, - у розмірі від шестимісячної до п»ятирічної заробітної плати за їх основною посадою (залежно від ступеня витрати працездатності).

Судом установлено, що ОСОБА_4 з 27 січня 1993 року перебуває з Державною податковою службою у Львівській області у трудових відносинах, працюючи на посаді заступника начальника управління оподаткування та контролю окремих об»єктів і операцій - начальника відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість Головного управління Міндоходів у Львівській області.

Під час перебування у трудових відносинах з Державною податковою службою у Львівській області ОСОБА_4 була застрахована відповідно до статті 18 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

29 жовтня 2012 року між Державною податковою службою України та приватним акціонерним товариством «УАСК «АСКА» укладено договір про надання послуг зі страхування посадових осіб органів державної податкової служби України, за умовами якого останнє зобов»язувалося у 2012 році надати послуги з обов»язкового соціального страхування посадових осіб органів державної податкової служби України, зазначені в Порядку та умовах обов»язкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 1994 року № 349, а Державна податкова служба України - прийняти і оплатити такі.

Відповідно до п. 10.2 Договору зобов»язання ПрАТ «УАСК «АСКА» по виплаті страхового відшкодування розповсюджується на страхові випадки, що сталися у період з 03 серпня 2008 року по 31 грудня 2012 року або до повного виконання страховиком вимог п. 6.3.8. Договору.

За змістом п. 6.3.8. договору виконавець зобов»язаний припинити прийом документів на страхові виплати у разі повного використання сплачених страхових платежів, визначених п.3.1 цього договору, а саме ціни договору, яка складає 3 768 394 грн., про що повідомити замовника.

Згідно з довідкою до акта огляду Львівського обласного центру МСЕК від 1 лютого 2012 року ОСОБА_4 встановлено третю групу інвалідності внаслідок загального захворювання. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 27 лютого 2012 року ОСОБА_4 встановлено 40 % втрати професійної працездатності.

Судом установлено, що заяву про виплату страхової суми позивачкою подано 13 листопада 2012 року. Проте всупереч п. 7 «Порядку та умов обов»язкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 1994 року № 349, яким установлено, що виплата страхових сум проводиться у семиденний термін з дня одержання страховиком всіх необхідних документів від застрахованої особи або його спадкоємців, страховик виплати не провів. Інформацію про неможливість страховою компанією провести виплату у зв»язку з вичерпанням страхових платежів було надано ОСОБА_4, 17 січня 2013 року - з порушенням семиденного терміну.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно звіту страхові виплати по договору були виплачені ПрАТ «УАСК «АСКА» в повному розмірі, тобто повністю було вичерпано розмір можливих страхових платежів по договору, а тому відсутні підстави для виплати коштів позивачу, не обґрунтовані з таких мотивів.

Пунктом 4 «Порядку та умов обов»язкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби» передбачено, що страхові виплати не використані в поточному році на виплату страхових сум, зараховуються до чергових платежів, а кошти, яких не вистачає на виплату страхових сум, доплачуються страхувальником.

Проте, як установлено судом першої інстанції, протягом усього часу, коли відповідач ПрАТ «УАСК «АСКА» повинен був провести виплату позивачці (семиденний строк), на адресу Державної податкової служби не надходило жодних повідомлень про повне використання коштів і про припинення прийому документів для здійснення страхових виплат всупереч п. 6.3.8 Договору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно виходив з того, що захворювання та інвалідність позивача є страховим випадком, оскільки інвалідність позивача перебуває в причинному зв»язку з проходженням служби в Державній податковій службі, що стверджується висновком медико-соціальної експертизи від 05 жовтня 2016 року, тому вимога про стягнення на користь позивачки страхового відшкодування в розмірі 78388,80 грн. з відповідача ПрАТ «УАСК «АСКА» є обґрунтованою, та встановивши факт виплати відповідачем ПрАТ «УАСК «АСКА» позивачці суми страхового відшкодування, прийшов до вірного висновку про відмову у позові з цих мотивів.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Відтак, апеляційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: