Справа № 476/84/17
Провадження № 2-о/476/3/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2017 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.

при секретарі Козаченко Л.М.

за участю представника заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу

В С Т А Н О В И В :

09.02.2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що з 1988 року вона проживала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 до дня смерті останнього, тобто до 10.06.2008 року Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 11 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Враховуючи те, що спадкодавець заповітів за життя не складав, інші спадкоємці у нього відсутні, просила суд встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1988 року до дня смерті, тобто до 10.06.2008 року, що підтвердить факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 шляхом спільного проживання з спадкодавцем.

Заявниця в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, з підстав вказаних в заяві, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, просив суд слухати справу в його відсутність, заявлені вимоги визнав повністю.

Вислухавши представника заявниці, свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 10.06.2008 року помер ОСОБА_3 (а. с. 4), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 11 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області (а. с. 6).

Як встановлено у судовому засіданні, заявниця звернулася 01.02.2017 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до Єланецької державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (а. с. 43), проте, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю доказів перебування з спадкодавцем у родинних відносинах, а тому рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю з спадкодавцем без реєстрації шлюбу не менше п'яти років (а. с. 7).

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Так, згідно довідки виконавчого комітету Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області за вих. №1696 від 28.12.2009 року, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: вул. Покровська (Кірова), 208 в с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області. До складу сім'ї померлого входила ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована з ОСОБА_3 за однією адресою (а. с. 50).

З довідки виконавчого комітету Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області за вих. №3080 від 23.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 проживав із співмешканкою ОСОБА_2 з 1988 року по день смерті, тобто до 10.06.2008 року, по вул. Центральній (Свердлова) в с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області (а. с. 8, 49).

Натомість, з долученої в судовому засіданні довідки виконавчого комітету Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області за вих. №326 від 06.02.2017 року вбачається, що заявниця та ОСОБА_3 проживали по вул. Покровській (Кірова), 208 в с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області (а. с. 23).

Крім того, з довідки виконавчого комітету Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області за вих. №3079 від 23.09.2016 року вбачається, що заявниця та ОСОБА_3 до дня смерті останнього проживали разом, вели спільне підсобне господарство та заявниця здійснила заходи щодо поховання співмешканця (а. с. 9)

Проте, суд звертає увагу на те, що у вищевказаних довідках наявні протиріччя та не вказано підставу їх видачі, а тому вважає, що вони не містять достовірно встановлених фактичних даних, які б вказували на спільне проживання заявниці з ОСОБА_3 за однією адресою, перебування у фактичних шлюбних відносинах, ведення спільного підсобного господарства та здійснення заявницею заходів та понесення нею витрат на поховання ОСОБА_3, а містять лише судження щодо вказаних обставин.

В той же час, суд вважає, що пояснення допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про спільне проживання заявниці з ОСОБА_3 та існування між ними фактичних шлюбних відносин, ґрунтуються на особистих спостереженнях та особистому сприйнятті характеру відносин заявниці та ОСОБА_3 як подружніх.

Крім того, з паспорта заявниці вбачається, що з 26.07.1979 року вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11), тобто за іншою адресою ніж спадкодавець.

Натомість, в вищевказаних довідках виконавчого комітету Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області вказані інші, до того ж різні, адреси проживання заявниці та ОСОБА_3

Тому, суд не може дійти висновку щодо проживання та реєстрації заявниці та ОСОБА_3 за однією адресою.

До того ж, заявниця не зазначає у зв'язку з чим не зареєструвала своє місце проживання за місцем проживання ОСОБА_3 та не посилається на те, які саме були тому перешкоди, а також відсутні докази звернення з вказаною заявою до відповідних установ.

Крім того, заявниця просить встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1988 року по день смерті останнього, тобто до 10.06.2008 року.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що з 03.06.1978 року по 06.09.1991 року заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 (а. с. 5, 11).

Так, згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Тому, суд вважає неможливим встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу заявниці з ОСОБА_3 у період з 1988 року по 06.09.1991 року, оскільки до 06.09.1991 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншою особою, а тому встановлення даного факту у вищевказаний період часу буде суперечити моральним засадам суспільства та загальноприйнятим принципам створення сім'ї.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що заявницею не надано доказів, які б підтвердили факт її проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, проживання та реєстрацію за однією адресою, існування між ними фактичних шлюбних відносин, виникнення між ними взаємних прав та обов'язків в зв'язку із сумісним проживанням та в чому саме полягав їх спільний побут, ведення спільного господарства, який був спільний дохід, та як він розподілявся, а також належних доказів на підтвердження того, що саме заявниця здійснила організаційні заходи та понесла витрати на поховання ОСОБА_3

За вказаних обставин, надані суду докази не є переконливими та не можуть беззаперечно свідчити про наявність між заявницею та ОСОБА_3 усталених сімейних відносин, як чоловіка та жінки, та їх проживання та реєстрацію за однією адресою на протязі п'яти років до його смерті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволені заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова