Дата документу 20.02.2017
Справа № 334/3903/16-ц
Провадження № 2/334/455/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.,

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру ідеальних часток співвласників, визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому зазначили, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 3504 від 26.01.2001 року, виданого ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками 3/4 частин (по ? частині кожний) квартири за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач є власником1/4 частини цієї ж квартири.

Спільне життя у сторін у справі не склалось, родина розпалась і фактично у вищевказаній квартирі проживає відповідач. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2004 року у справі № 2-248/2004 визначено порядок користування квартирою № 18 у буд. № 4 по проїзду Леваневського у м. Запоріжжі.

На теперішній час, позивачі бажають продати належну їм частку квартири, однак у звязку з тим, що позивачі не мають правовстановлюючого документу на належне їм майно, не мають фактичного доступу до квартири, та ідеальні частки співвласників в праві власності на вищевказану квартиру змінені але не зареєстровані, просять суд змінити розмір часток співвласників, визнати за ними право спільної сумісної власності та усунути їм перешкоди у користуванні власності шляхом їх вселення.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та є представником за довіреністю ОСОБА_2, відмовилась від позовних вимог в частині усунення їй перешкод у користуванні власністю шляхом вселення у кв. 18 буд. 4, по проїзду Леваневського у м. Запоріжжі. В іншій частині позов підтримала у повному обємі.

Представник позивача ОСОБА_1 відмовилась від позовних вимог в частині усунення ОСОБА_1 перешкод у користуванні власністю шляхом вселення у кв. 18 буд. 4, по проїзду Леваневського у м. Запоріжжі. В іншій частині позов підтримала у повному обємі.

Відповідач в судовому засіданні суду пояснив, що перешкод у користуванні кв. 18 буд. 4, по проїзду Леваневського у м. Запоріжжі, він позивачам не чинить. Що фактично він користується, виділеною йому відповідно до рішення суду кімнатою № 7 площею 13,75 кв.м., щодо визнання права власності на інші кімнати за позивачами він не заперечує.

Вислухав пояснення позивачів, представника позивача та відповідача дослідив матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 3504 від 26.01.2001 року, виданого ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками 3/4 частин (по ? частині кожний) квартири за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач є власником1/4 частини цієї ж квартири.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2004 року у справі № 2-248/2004 визначено порядок користування квартирою 18 у буд. 4 по проїзду Леваневського у м. Запоріжжі наступним чином: позивачам виділена у користування жила кімната №5, площею 20 кв.м. та кімната №8 площею 9,19 кв.м., балкон, площею 1,08 кв.м., загальною площею 30, 27 кв.м., що складає 17/25 часток квартири, а відповідачу - кімната № 7 площею 13,75 кв.м., балкон, площею 0,78 кв.м., загальною площею 14,53 кв.м., що складає 8/25 часток квартири. В загальне користування співвласників виділено: коридор № 1, площею 5,71 м., коридор № 2, площею 1,24 кв.м., туалет № 3, площею 1,8 кв.м., кухню № 4 площею 7,12 кв.м., ванну № 6 площею 4,19 кв.м., загальною площею 19,34 кв.м. Відповідача зобов'язано виплатити позивачам 420 грн, оскільки виділена їм частка (17/25) менша належної їм 3/4 на 420 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи а річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою собою, а також у разі втрати ним документа.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що уточнені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені в судовому засіданні належними доказами, у звязку з чим позовні вимоги мають бути задоволені шляхом зміни розміру часток співвласників, визнання ідеальних частк співвласників в праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, а саме визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6, права спільної сумісної власності на 17/25 часток квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 61, 74, 88, 212-215, ЦПК України, ст.ст. 316, 392 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір часток співвласників, визначивши ідеальні частки співвласників в праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до встановленого рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2004 року у справі № 2-248/2004 року порядку володіння та користування квартирою (позивачам виділена у користування жила кімната № 5, площею 20 кв.м. та кімната № 8, площею 9,19 кв.м., балкон, площею 1,08 кв.м., загальною площею 30,27 кв.м., що складає 17/25 часток квартири, а відповідачу - кімната № 7 площею 13,75 кв.м., балкон, площею 0,78 кв.м., загальною площею 14,53 кв.м., що складає 8/25 часток квартири. В загальне користування співвласників виділено: коридор №1, площею 5,71 кв.м., коридор № 2, площею 1,24 кв.м., туалет № 3, площею 1, 8 кв.м., кухню № 4 площею 7,12 кв.м., ванну № 6 площею 4,19 кв.м., загальною площею 19,34 кв.м.), визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право спільної сумісної власності на 17/25 часток квартири за адресою: АДРЕСА_2, а за відповідачем залишити право на 8/25 часток вказаної квартири.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Колесник С. Г.