АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1211/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Чумаченко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шоста Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року позов ОСОБА_3 до КМР, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шоста Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно, задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вказує, що померла ОСОБА_4 відмовилась від отримання обов'язкової долі у спадщині після смерті її чоловіка ОСОБА_5 На ім`я ОСОБА_2 ОСОБА_5 виданий заповіт, як наслідок визнання права власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 в порядку спадкування після померлої ОСОБА_4 суперечить обставинам справи і нормам закону.

В судовому засіданні апелянт та його представники підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом першої інстанції встановлено, що з 12.12.1952 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

На підставі договору купівлі-продажу від 21.06.1990 року ОСОБА_5 під час перебування у шлюбі придбав ј частину житлового будинку АДРЕСА_1.

20.05.1999 року ОСОБА_5 заповів належну йому частину будинку ОСОБА_2(а.с.14). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 10).

У квітні 2006 році ОСОБА_4 подано заяву до Шостої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва на спадщину за законом після померлого чоловіка (а.с.46).

В квітні 2006 року ОСОБА_6 заявила про відмову від обов'язкової частки у спадщині після померлого чоловіка.

02.11.2013 року ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_3 належну їй на праві приватної власності частину житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.40)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с.50).

19.06.2015 року постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки останній не надав правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю.

Судом вірно встановлено, що на праві власності подружжю ОСОБА_4 належала ј частка спірного житлового будинку .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/8 частину спірного будинку, яку на підставі заповіту успадкував ОСОБА_2

На належну на праві власності ОСОБА_5 1/8 частку у спільній сумісній власності подружжя остання залиши заповіт ОСОБА_3

З огляду на те, що ОСОБА_2 не є спадкоємцем майна ОСОБА_4 ні за заповітом ні за законом, права апелянта внаслідок задоволення позовних вимог порушені не були.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання права власності на 1/8 частину будинку в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є обґрунтовані і не порушують права та інтереси апелянта ОСОБА_2

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: