Cправа № 127/6455/17
Провадження № 2/127/2944/17
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
11 травня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Гриневича В.С.,

при секретарі: Марценюк А.М.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу справі №127/6455/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача: Орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
28.03.2017р. до Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_2 представник ОСОБА_1 , за участю Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13 червня 2002 року відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управління юстиції у м. Львові було розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_4 , в актовому записі про народження якого відповідач записний як батько.
З 2002 року відповідач проживає окремо, жодного з покладених законом як на батька обов`язків не виконує.
У зв`язку з тим, що відповідач не надавав добровільно допомогу на утримання неповнолітнього сина, позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 . Рішенням суду від 16 березня 2010 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття, однак рішення суду відповідач з моменту його винесення не виконує.
Позивач самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача виховує неповнолітнього сина, який повністю перебуває на її утриманні та для якого останньою створено всі умови для нормального проживання, належного виховання і розвитку. Відповідач вихованням сина не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, дитину не відвідує, взагалі нею не цікавиться, що, на думку позивача, свідчить про небажання відповідача виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом.
Таким чином, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак 04.05.2017р. надіслав до суду заяву, у якій зазначив про те, що він не має змоги приймати участь в судовому засіданні призначеному на 11.05.2017р. оскільки перебуває на службі у військовій частині п/п НОМЕР_2 , що розташована на сході України. При цьому зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, що розцінюється судом як визнання відповідачем позовних вимог.
Представник Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак 10.05.2017р. головою районної адміністрації Гнидою Т. було надіслано до Вінницького міського суду Вінницької області клопотання в якому остання просила суд розглядати справу за відсутності представника Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування. При цьому, у вищевказаному клопотанні також було зазначено про те, що Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.02.2017р., протокол №3, 13.02.2017р. надано висновок №35-1013 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на 21.04.2017р. в електронній базі реєстрації вхідної кореспонденції районної адміністрації не зареєстровано документів щодо скасування вказаного висновку.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управління юстиції у м. Львові 13.06.2002 року було розірвано.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 22 березня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16 березня 2010 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття.
Однак, як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідач рішення суду не виконує з моменту його винесення, а тому у останнього наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 .
Разом з тим, 19 липня 2002 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та, відповідно, змінила своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , яке видане Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції (а.с. 5).
Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №3422, виданої 28.11.2016 року ЛКП «Львівський ліхтар», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12).
Згідно з довідкою №182 від 30.11.2016 року виданою СЗШ I III ступенів №17 м. Львова, ОСОБА_4 навчається в 9-А класі даної школи.
При цьому, згідно інформації, що наявна в довідках виданих СЗШ I III ступенів №17 м. Львова №36 від 16.03.2009 року та №320 від 25.12.2012 року, ОСОБА_3 за період навчання сина ОСОБА_4 в школу не з`являвся жодного разу, батьківські збори не відвідував.
Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 №35-533 від 18.02.2013 року, на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини від 07.02.2013 року (протокол №3) розглянуто питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зокрема, із вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його навчанням та розвитком, не підтримує його матеріально, а тому є всі підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як він не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені статтями 150-155, 180 Сімейного Кодексу України. (а.с. 14)
Разом з тим, згідно інформації наданої висновком Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 №35-1013 від 13.02.2017 року, на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини від 09.02.2017 року (протокол №3) розглянуто питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Із вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні та розвитку дитини, не цікавиться його навчанням, не підтримує його матеріально, а тому є всі підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як він не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені статтями 150-155, 180 Сімейного Кодексу України. (а.с. 17)
Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»).
Згідно з нормою статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.
Як зазначено у статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно зі статтею 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Крім того, відповідно до статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову та беручи до уваги те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
Разом з тим, відповідно до вимог статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Крім того, у відповідності до вимог статті 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з частиною третьою статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, оскільки ухвалою суду від 10.04.2017р. позивача було звільнено від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 150, 152,155, 164-166 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ :
Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок )

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: