Справа № 522/5000/16-ц
Провадження № 2/522/5450/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді -Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання -Ткаченко О.О.,

розглянувши в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа КП «ЖКС «Порто-Франківський» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 23.03.2016 року звернулись позивачі із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1, в якій проживає разом зі своєю донькою ОСОБА_2 та онукою ОСОБА_6 26.11.2013 року та 23.01.2016 року квартиру позивача було затоплено відповідачами, які є власниками квартири, що розташована поверхом вище. Залиттям квартири позивачам завдано матеріальну шкоди в розмірі 45 454,00 грн. та моральну шкоду, яку позивачі оцінюють в 8000,00 грн. Оскільки відповідачі добровільно відмовляються відшкодувати завдану внаслідок залиття квартири шкоду, позивачі звернулись до суду за захистом своїх порушених прав.

Позивачі в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.

Представник КП «ЖКС «Порто-Франківський» в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином..

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею 540/1000 частин квартири АДРЕСА_2 за договором дарування від 20.04.2002 року, посвідченим державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7

Згідно довідки від 14.03.2016 року в квартирі зареєстровані ОСОБА_1, чоловік ОСОБА_8, син ОСОБА_9, донька (співпозивач) ОСОБА_2, онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно акту обстеження від 26.11.2013 року, складеного комісією у складі старшого майстра дільниці №12 КП «ЖКС «Порто-Франківський» ОСОБА_10, майстра дільниці ОСОБА_11, слюсаря-сантехніка дільниці ОСОБА_12, за результатами обстеження квартири позивача внаслідок залиття встановлено, що залиття сталось з квартири №1, в якій проживає ОСОБА_3 Внаслідок залиття в житловій кімнаті площею 20 кв.м. спостерігається залив всіх стін від стелі до підлоги, на стелі мокрі плями та тече вода з люстри, на кухні намокання стіни площею 3 кв.м. Залиття сталось в результаті несправності сантехнічного устаткування (прорив шлангу на змішувачі).

Згідно кошторисної документації стосовно ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі АДРЕСА_2, складеної на підставі акту комісії від 26.11.2013 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт внаслідок залиття складає 29 146,00 грн.

Зазначений звіт складено ОСОБА_13Н, та затверджено директором НВЦ «Екострой» ОСОБА_14, однак з квитанції від 04.03.2016 року, наданій позивачем як доказ оплати вартості послуг експерта, вбачається, що кошти в розмірі 600 грн. було сплачено ФОП ОСОБА_15 за оцінку нерухомості. Тож суд вважає, що зазначена квитанція не є належним доказом понесених витрат.

Згідно акту обстеження від 23.01.2016 року, складеного комісією у складі старшого майстра дільниці №12 КП «ЖКС «Порто-Франківський» ОСОБА_10, майстра дільниці ОСОБА_11, слюсаря-сантехніка дільниці ОСОБА_12 встановлено факт залиття квартири позивача та встановлено, що в результаті залиття в житловій кімнаті площею 12,0 м.кв. виявлено течію води з люстри, на стелі жовті плями попереднього протікання площею 1 кв.м. та зазначено, що затоплення відбулось з кв. №1, що належить ОСОБА_3 в результаті несправності сантехнічного устаткування (прорив шлангу на змішувачі).

Згідно кошторисної документації стосовно ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі АДРЕСА_2, складеної на підставі акту комісії від 23.01.2016 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 14 035,00 грн.

Як вбачається із ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов'язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Безгосподарне утримання громадянином належної йому квартири тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним Кодексом України.

Таким чином, проживання відповідачів в квартирі та неналежне користування нею створило для них певні зобовязання щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача. Відповідачі зобовязані вжити усі належні заходи, аби запобігти створенню загрози оточуючим та їх майну. Відповідачі повинні були забезпечити безпечність експлуатації власного майна та способів його використання для всіх оточуючих. Втім, цього не було вчинено, а халатне відношення відповідачів до сантехнічного устаткування спричинило виникнення негативних майнових наслідків для позивачів та сфери їх законних інтересів.

Враховуючи викладене, судом встановлено наявність вини відповідачів, що полягає в неправомірній бездіяльності, та причинний звязок між бездіяльністю та негативними наслідками, що настали.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В деліктних зобовязаннях діє презумція вини заподіювача шкоди. При цьому відповідачами в порушення вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України не надано жодного доказу, який б спростував наявність вини у залитті квартири позивачів. Клопотань про призначення судової експертизи не заявляв.

Таким чином, факт залиття квартири позивачів з вини відповідачів підтверджується наявними у справі доказами та не спростований останніми в ході розгляду справи, тому вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенні.

Також позивач зазначає, що внаслідок залиття було пошкоджено компютер, ремонт якого коштував 1265,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №15353 від 22.01.2014 року. З метою ремонту залитої люстри було придбано лампу на суму 408 грн., що підтверджується копією товарного чеку від 20.02.2016 року.

Суд погоджується, що зазначені витрати перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому звязку з неправомірною бездіяльністю відповідачів та підлягають відшкодуванню на користь позивачів.

Визначаючи розмір належного відшкодування завданої шкоди майну позивачів, суд керується з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Враховуючи викладене, суд вважає такими, що відповідають положенням діючого законодавства, вимоги позивачів щодо стягнення на їх користь майнової шкоди, що складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт в розмірі 29 146,00 грн. та 14035,00 грн., ремонт компютера 1265,00 грн., заміна ламп 408 грн., що разом складає 44 854,00 грн.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, завданої діями відповідачів, суд керується положеннями ч. 1 ст. 23 ЦК України, згідно якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Суд погоджується з доводами позивачів, що залиттям квартири їм завдано моральної шкоди, що виражається в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормально користуватись ним, порушення звичайного способу життя, та, керуючись принципами розумності і справедливості, суд вважає, що на користь позивачів підлягає стягненню 1000,00 гривень в рівних частках у рахунок відшкодування моральної шкоди. При цьому суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 не довела причинного зв'язку між погіршенням її здоровя та залиттям квартири.

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивачів суму сплаченого судового збору в розмірі 1102,40 грн. згідно квитанції №98 від 12.04.2016 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 206, 212- 214 ЦПК України, ст.. ст.. 1166, 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа КП «ЖКС «Порто-Франківський» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 44 854 (сорок чотири тисячі вісімсот пятдесят чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в рівних частках з кожного, усього в загальному розмірі 1102,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.В. Тарасов

15 лютого 2017 року