Провадження № 2п/521/100/17
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2017 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про зобовязання спростувати недостовірну інформацію, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Малиновського районного суду м Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про зобовязання спростувати недостовірну інформацію.

14 червня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення по цій справі, яким позов ОСОБА_2задоволено.

ОСОБА_1звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона участі у справі не приймала, про наявність заочного рішення узнала випадково тільки 31 січня 2017 року. Відсутність в судовому засіданні позбавило її можливості довести свою позицію в спорі.

В судовому засіданні відповідач наполягала на задоволенні заяви.

Представник позивача заперечував проти скасування заочного рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява має бути залишена без задоволення з таких причин.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за наявності двох обставин: якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і, якщо докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відсутність однієї з умов виключає можливість скасування заочного рішення.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_1направлялися судові повістки про виклик її до суду, за адресою її реєстрації, а саме: АДРЕСА_1.

Згідно поштових повідомлень ОСОБА_1повідомлялась про судові засідання на 28.01.2016 р. (а. с. 16-17), на 24.02.2016 р. (а. с. 20-21), 14.06.2016 р. (а. с. 39-40), в судові засідання не прибула, заяви, заперечень, клопотань до суду не подавала. За рекомендованими повідомленнями кореспонденція повернута «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до актів, складених комісією ЖБК «Ленінський-5», № 41 від 13 травня 2016 р. (а. с. 35), № 40 від 13 травня 2016 р. (а. с. 36), від 11 червня 2016 р. (а. с. 41), від 11 червня 2016 р. (а. с. 42) вручити повістки відповідачам неможливо у звязку з відмовою від отримання.

Згідно поштового повідомлення ОСОБА_1отримала заочне рішення суду 14 липня 2016 року, до суду із заявою про перегляд заочного рішення звернулася лише 09 лютого 2017 року, тобто з пропуском строків звернення про перегляд заочного рішення, а саме 10 днів з дня отримання копії судового рішення (ч. 2 ст. 228 ЦПК України).

Заяви про поновлення строку для звернення до суду від ОСОБА_1 не надходило.

В судовому засіданні на питання суду щодо порушення строків звернення із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1Г повідомила, що спочатку не хотіла звертатися до суду з такою заявою, а потім після того, як узнала, що позивач предявила до неї позов про стягнення моральної шкоди, вирішила подати таку заяву.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення з пропуском строків.

Посилання відповідача на той факт, що судом не врахована її позиція при розгляді справи, а тому відповідач не згоден із зазначеним заочним судовим рішенням, вважає, що висновки суду по справі зроблені без її присутності, не відповідають фактичним обставинам справи і порушуючи тим самим її права та інтереси, то ці обставини мають бути по суті оцінені судом апеляційної інстанції, а не судом, який ухвалив рішення по справі.

Таким чином, до заяви сторона відповідача не надала жодних доказів, які б на його думку при їх належній оцінці в сукупності з іншими доказами, які є у справі, вказували б на те, що при повторному розгляді справи рішення суду буде іншим.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст. 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про зобовязання спростувати недостовірну інформацію - залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали суду.

СУДДЯ: Гуревський В.К.