справа № 2-2054/10
провадження № 6/0274/11/17
У Х В А Л А

17.05.2017 року м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега О.В., розглянувши подання старшого держаного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, до виконання ним свого обов'язку, згідно виконавчого листа № 2-2054/3149 від 05.11.2010 року, виданого Бердичівським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 на утримання доньки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 21.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2010 року, копії яких були направлені сторонам до відома.

Станом на 01.05.2017 року заборгованість ОСОБА_5М перед ОСОБА_6П складає 14100.00 грн.. Боржник має наявні невиконанні зобов'язання, покладенні на нього судовим рішенням.

Згідно інформаційної довідки : 1) боржник має на праві власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на яку державним виконавем було накладено арешт шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.08.2014 року. На підставі даної постанови державним виконавцем було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 6728685 (дане майно не реалізується в рахунок погашення боргу по аліментах, оскільки ч. 7 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" говорить, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється). Державного реєстру іпотек (відомості стосовно наявних у боржника іпотек, відсутні); Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна ( відомості стосовно заборон відчуження обєктів нерухомого майна боржника відсутні); Управління Держземагенства у Бердичівському районі Житомирської області - про наявність зареєстрованих за боржником на праві власності земельних ділянок ( згідно відповіді на запит, встановлено, що земельні ділянки у власності боржника не обліковуються); ТСЦ 1842 Регіонального сервісного центру МВС в Житомирської області - про наявність зареєстрованих у боржника на праві власності транспортних засобів ( згідно відповіді на запит, встановлено, що згідно баз АІПС та НАІС транспортні засоби за боржником не зареєстровано).

Виконавцем, з моменту відкриття виконавчого провадження на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

ОСОБА_2 одержує доходи в ФОП "Слюсар Дмитро Анатолійович" податковий номер НОМЕР_2, однак аліменти по рішенню суду не сплачує. Даний факт свідчить про те, що боржник ухиляється від виконання обовязків сплачувати аліменти, коли є всі реальні можливості його виконати (наявність майна, грошових коштів, заробітної плати та інше), але він ухиляється від цього.

Згідно листа-відповіді УДМС України № 2.1/1505 на вимогу державного виконавця встановлено, що за обліками ЄІАС УМП та ДІЄ ДМС України боржник не документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Крім того, державним виконавцем 24.09.2014 року, 20.01.2015 року, 19.10.2015 року до Бердичівського МВ УМВС направлялись подання щодо вирішення питання притягнення до кримінальної відповідальності боржника за ухилення від сплати аліментів за ст. 164 КК України, але правоохоронні органи в діях ОСОБА_5М складу злочину не побачили.

В судове засідання державний виконавець не з"явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлено належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання ВДВС задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно боржника ОСОБА_2 діють невиконані зобов'язання за виконавчим листом, від виконання яких він ухиляється, а згідно п. 5 ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення їх від виконання зобовязань, покладених на них судовими рішеннями до виконання зобов"язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

В наданих суду матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, громадянам України, які ухиляються від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням може бути тимчасово - до виконання зобов'язання, відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові який має паспорт - тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (частини 1,3,4 відповідної статті).

Згідно п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, а також, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу - до виконання зобов'язань. Підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, на переконання суду, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» або ж свідома несплата аліментів у повному обсязі, без наявності на те достатніх причин.

Доказів про ухилення від сплати аліментів державним виконавцем до подання не додано.

А отже, відсутні правові підстави для тимчасового обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки наявність заборгованості по аліментам, без підтвердження факту ухилення від сплати їх у повному обсязі, не є достатніми підставами для обмеження конституційного права громадянина України вільно залишати територію України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця старшого держаного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Копію ухвали направити для відома Бердичівському міськрайонномуо відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Замега