І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, суд
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, шляхом поміщення оголошення у газеті «Вісті Рівненщини» № 2 від 13 січня 2017року.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить суд усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 належною йому на праві власності квартирою шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 9 у будинку №22 по вулиці Андрія Мельника у місті Рівне.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради в судове засідання не зявився. До його початку від начальника управління ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 290, належить квартира АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Рівненській області від 09 грудня 2016 року, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 21.02.1995 року.
Як встановлено з пояснень представника позивача, з моменту набуття права власності позивачем на вищевказану квартиру, в даній квартирі відповідачі не проживають, з 1998 року переїхали працювати та проживати до Іспанії, комунальні платежі не сплачують, ніяких особистих речей відповідачів у будинку немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як зазначено в ч. 1 ст. 231 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як роз'яснено у п.п. 34, 35 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Тому власник житла має право вимагати визнання попереднього власника та членів сім'ї попереднього власника такими, що втратили право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останніх з реєстрації.
Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Оскільки судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідачі тільки в ній зареєстровані і не проживають, то за таких обставин є всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.
На підставі ст.ст. 231, 316, 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд -
ОСОБА_7 ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням задоволити повністю.
Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 належною йому на праві власності квартирою шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 9 у будинку №22 по вулиці Андрія Мельника у місті Рівне.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_9