Ухвала

іменем україни

22 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду

м. Києва від 22 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 31 серпня 2016 року,

встановила:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаною заявою, мотивуючи тим, що рішенням Солом'янського районного суду

м. Києва від 6 листопада 2013 року з ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6 стягнуто на її користь заборгованість у межах вартості майна, одержаного ними у спадщину після смерті ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, а тому на час смерті єдиною спадкоємицею померлої ОСОБА_4 була неповнолітня ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1. Остання обіцяла добровільно виконати зобов'язання за рішенням суду. Вказувала, що їй стало відомо про те, що за ОСОБА_5 визнано право власності на спадкове майно, проте вона борг не повернула.

25 березня 2016 року стягував ОСОБА_3 отримала виконавчі листи з метою їх примусового виконання. Проте постановами державних виконавців йому було відмовлено у відкритті по трьом виконавчим листам у зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчого документу до виконання виконавчого провадження у зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Вважала, що строк для пред'явлення виконавчих листів до примусового виконання та заміни сторони виконавчого провадження ним пропущено з поважних причин, оскільки ОСОБА_5 зобов'язалась повернути борг у добровільному порядку, борг визнала, але свої зобов'язання не виконала.

З урахуванням наведеного просила суд поновити строк для пред'явлення до виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 6 листопада 2013 року та змінити боржника у виконавчому провадженні з ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, на її правонаступника ОСОБА_5

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 липня

2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 31 серпня 2016 року, в задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постановлені в справі ухвали та постановити нове судове рішення, яким поновити строк для пред'явлення виконавчих листів до виконання, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині вимог про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив того, що наведені ОСОБА_3 причини пропуску такого строку не є поважними.

У частині вимог заяви ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження судом відмовлено з тих підстав, що правонаступництво обов'язків ОСОБА_4 її спадкоємцем ОСОБА_5 перед ОСОБА_3 не відбулось. Крім того, суд дійшов висновку відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження щодо виконавчих листів, за якими відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки положення

ст. 378 ЦПК України можуть бути застосовані виключно до сторін виконавчого провадження.

Проте повністю погодитись із такими висновками не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 378 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено; у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що рішенням Солом'янського районного суду

м. Києва від 6 листопада 2013 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3. заборгованість у розмірі 1 041 479, 77 грн.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3. заборгованість у розмірі 347 159, 92 грн у межах вартості майна, одержаного нею у спадщину після смерті ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнуто з ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, на користь ОСОБА_3. заборгованість у розмірі 347 159, 92 грн у межах вартості майна, одержаного неповнолітньою ОСОБА_5 у спадщину після смерті ОСОБА_13; стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3. заборгованість у розмірі 347 159, 92 грн у межах вартості майна, одержаного нею у спадщину після смерті ОСОБА_13

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла.

25 березня 2016 року на виконання зазначеного вище судового рішення Солом'янським районним судом м. Києва видано сім виконавчих листів.

Постановою відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 13 квітня 2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 347 159, 92 грн у зв'язку з неправильним оформленням документів представника стягувана.

Постановами відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 20 квітня 2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 347 159, 92 грн та судових витрат у розмірі 573,50 грн у зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З обставин справи, встановлених судом, убачається, на момент відкриття спадщини ОСОБА_5 була неповнолітньою особою, їй було повних 16 років, вона не мала повної цивільної дієздатності і не могла бути стороною у цивільному процесі.

Мотивуючи заяву про поновлення строку, ОСОБА_3 посилалась на вік боржника ОСОБА_5,1997 року народження, визнання останньою боргових зобов'язань матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, врахувала сімейні обставини ОСОБА_5 - втрату обох батьків.

При цьому, суд не звернув уваги на те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, вони визначаються у кожному конкретному випадку залежно від фактичних обставин справи та з урахуванням загальновизнаних принципів справедливості, розумності та добросовісності.

Погодившись з висновком місцевого суду про відмову у поновлені строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, апеляційний суд не врахував, що це є перешкодою завершення судового провадження, так як виконавче провадження є завершальною стадією судового розгляду

(ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»), що відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року

№ 6-559цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Крім того, касаційному оскарженню підлягають судові ухвали щодо заміни сторони виконавчого провадження (п. 25 ч. 1 ст. 293 ЦПК України), вирішення якого є неможливим у разі відмови у поновленні строку на пред'явлення виконавчих документів до виконання.

При цьому згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Апеляційний суд у порушення зазначених вище положень закону та вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України належним чином не дослідив й не оцінив доводи ОСОБА_3 щодо поважності причин пропуску строку пред'явлення спірних виконавчих документів до виконання.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька
М.К. Гримич

О.В. Умнової

І.М. Фаловська