справа № 198/787/16-ц
провадження № 2/0198/23/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Костельникової А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Юрївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.03.2011 року відповідач отримав кредит у сумі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі.

В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 31.10.2016 року має перед Банком заборгованість у розмірі 26 334,15 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1 992,90 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 19 411,05 грн., заборгованість за пенею та комісією 3 200,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1 230,20 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 26 334,15 грн. за кредитним договором № б/н від 02.03.2011 року та судові витрати в сумі 1 378,00 грн.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а також надав додаткові пояснення, наголосивши на тому, що підписана відповідачем анкета-заява свідчить про укладення між сторонами кредитного договору шляхом приєднання клієнта до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ "ПриватБанк". Під час підписання вказаної анкети-заяви ОСОБА_1 ознайомлено з вказаними Умовами та правилами, а також Тарифами банку. Крім того , відповідач не заперечує факту отримання та використання кредитної карти "Універсальна", що свідчить про наявність між сторонами кредитних правовідносин.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також надав письмові заперечення проти позовних вимог, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що кредитний договір № б/н від 02.03.2011 року він з банком не укладав. Надана позивачем на підтвердження позовних вимог анкета-заява, підписана ОСОБА_1 02.03.2011 року, не являється належним та допустимим доказом на підтвердження укладення між сторонами кредитного договору, оскільки при її заповненні відповідач в розділі "Виявляю бажання оформити на своє імя" відмітив "пенсійна картка". Будь-яких інших правочинів з банком ОСОБА_1 не укладав. При цьому, відповідач не заперечує, що одночасно з пенсійною карткою отримав й картку "Універсальна", проте з умовами, правилами та тарифами кредитування під час передачі останньої банк його не ознайомив. Таким чином, на думку відповідача, вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до нього не доведені.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, зясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі з таких підстав.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на укладений між банком та ОСОБА_1 кредитний договір від 02.03.2011 року № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В якості доказів на підтвердження зазначеного, банк надав суду копію анкети-заяви від 02.03.2011 року, розрахунок заборгованості, довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та виписку з карткового рахунку на імя ОСОБА_1

Разом з тим, судом встановлено, що 02.03.2011 року ОСОБА_1 заповнив та підписав анкету-заявку про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з якою відповідач виявив бажання оформити на своє імя пенсійну карту. Підписавши вказану анкету-заявку, ОСОБА_1 погодився, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та згоден з Правилами надання банківських послуг й Тарифами, наданими йому в письмовому вигляді, зобовязався їх виконувати та ознайомлюватись з їх змінами на офіційному сайті банку (а. с. 6).

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК, частиною 1 статті 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вступної частини Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом голови правління банку від 06.03.2010 року № СП-2010-256 ПриватБанк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, в звязку з чим публікує Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 9).

Згідно з п. 1.1.1.33 Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку заява-анкета про надання послуг - звернення клієнта до банку про відкриття йому банківського рахунку та/або надання йому інших банківських послуг. У випадку приєднання до цих Умов та Правил, клієнтом додатково надається Заява про надання окремих послуг, які надаються банком згідно цих Умов та Правил.

Таким чином, анкета-заявка, яку підписав позивач 02.03.2011 року, свідчить про прийняття ним публічної оферти банку укласти договір про надання банківських послуг шляхом приєднання до умов такого правочину, викладених в стандартній формі на офіційному сайті банку. При цьому, відповідач підписав заяву про отримання пенсійної карти, а не про відкриття кредитного рахунку та видачу кредитної картки. Отримання послуг з кредитування згідно з п. 1.1.1.33 Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку має бути оформлено додатковою заявою. Проте, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження звернення ОСОБА_1 до відповідача щодо отримання зазначених послуг.

Крім того, додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, на які посилається позивач, містять лише загальні умови надання банківських послуг, в тому числі умови кредитування з використанням карти "Універсальна".

Однак, саме по собі складення та підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» не є договором кредиту та не свідчить про його укладення в подальшому. Вказана анкета не містить відомостей про істотні умови договору, а саме, про розмір грошових коштів, які банк зобовязується передати відповідачу, строки їх повернення, а також розмір відсотків, які відповідач зобовязується сплатити за користування кредитом. Жодного посилання про узгодження сторонами умов кредитного договору та ознайомлення відповідача саме з умовами кредитування в ПАТ КБ "ПриватБанк" підписана ОСОБА_1 анкета-заява не містить.

Отже, твердження банку про те, що Умови та Правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-258, є умовами надання відповідачу кредиту, не спростовує заперечення відповідача з приводу ознайомлення його з умовами надання послуг кредитування у зв'язку із зверненням до банку з метою відкриття банківського карткового рахунку для оформлення пенсійної карти.

Статтями 638, 639 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Положеннями статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються, зокрема, сума кредиту та річна відсоткова ставка за кредитом.

За ч.2 ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Вимоги до оформлення документів, в тому числі щодо їх підпису, встановлені в національному стандарті Державна уніфікована система документація ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно - розпорядчої документації», затвердженому Наказом Держспоживстандарту України від 07.04. 2003 року № 55, що є обов'язковим для застосування в діяльності підприємств, установ, організацій. Відповідно до п. 5.23, п.5.26, п. 7.12 ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно - розпорядчої документації», підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ, особистого підпису, ініціалів і прізвища. Підпис розміщують під текстом документа або під відміткою про наявність додатків. Підписується кожна сторінка не прошитого багатосторінкового документу, з відтиском печатки підприємства, установи,організації, іншої юридичної особи.

Викладеними нормами матеріального закону встановлено обовязкову письмову форму та істотні умови кредитного договору, а саме: розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які узгоджуються між сторонами при укладенні правочину шляхом підписання його примірників.

Всупереч наведеному, позивач ПАТ КБ «Приватбанк», звертаючись до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, доказів укладання з відповідачем кредитного договору № б/н від 02.03.2011 року в письмовій формі та надання банком ОСОБА_1 його примірника суду не надав.

В Умовах та правилах надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, відсутній підпис відповідача, тому з якими саме Умовами та Правилами ознайомлено ОСОБА_1 під час підписання анкети-заяви від 02.03.2011 року, встановити не можливо.

Відсутні докази й на підтвердження узгодження між сторонами тарифів, про що йдеться мова в анкеті-заяві, оскільки представлену банком довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", яка містить характеристику та визначення застосованих в ній значень, відповідач не підписував.

Отже, надані суду Умови та правила надання банківських послуг, а також Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, які переконливо свідчать про укладення між сторонами в письмовій формі кредитного договору від 02.03.2011 року № б/н.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка висловлена у постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15.

У цій постанові Верховний Суд України також дійшов висновку, що відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для врахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд доходить обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено факту укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 в письмовій формі кредитного договору № б/н від 02.03.2011 року. Підписана відповідачем анкета-заява про оформлення пенсійної карти, а також надані суду Умови та правила надання банківських послуг, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", які не містять підпису ОСОБА_1, не являються належними та допустимими доказами на підтвердження ознайомлення відповідача з умовами кредитування в ПАТ "ПриватБанк" та узгодження між сторонами істотних умов кредитного договору. При цьому, лише сам факт визнання отримання відповідачем кредитної банківської картки, її використання, як платіжного інструменту, не може слугувати підтвердженням існування між сторонами кредитних правовідносин.

За таких обставин, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 207, 626, 627, 633, 634, 1054, 1055, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213-215, 294ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.О.Гайдар