Справа № 404/3093/17
Номер провадження 2-о/404/208/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Кіровський районний суд м.Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2 за участі секретаря - Чайка О.І. прокурора- Мельникової Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за заявою лікаря-психіатра Комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" про госпіталізацію недієздатного до психіатричного закладу ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся лікар-психіатр комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" ОСОБА_3 із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" . Заява мотивована тим, що 15 травня 2017 року лікарем ОСОБА_5 диспансерного відділення КЗ Кіровоградська обласна психіатрична лікарня був оглянутий громадянин ОСОБА_4 та зроблено висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у зв"язку з встановленням в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих; неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку громадянина ОСОБА_4, які надійшли від опікуна хворого ОСОБА_6. Комісія лікарів-психіатрів КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» у складі: заступника головного лікаря ОСОБА_7, завідуючого відділення №11 ОСОБА_3, завідуючого відділення №1 ОСОБА_8 прийняла рішення про доцільність госпіталізації громадянина ОСОБА_4 до психіатричного закладу, так як його обстеження і лікування можливе тільки в умовах стаціонару, згоду на яку неможливо мати, особа є недієздатною.

В судовому засіданні заявник заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор заяву також підтримала, просила суд ухвалити рішення про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу.

ОСОБА_4 в судовому засіданні та його опікун ОСОБА_6 щодо госпіталізації не заперечували.

Заслухавши пояснення представника комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги, опікуна особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги, думку прокурора, яка погодилась із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі від 18.12.2009 року розяснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III "Про судоустрій України", з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі.

Судом встановлено, що рішенням місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда від 11.09.2003 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в м. Кіровограді визнано недієздатним. Згідно рішення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради Кіровоградської області №323 від 18 листопада 2003 року призначено ОСОБА_6 опікуном над її недієздатним племінником ОСОБА_4 (а.с. 5, 6).

Опікун недієздатного ОСОБА_6 звернулась до головного лікаря Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" ОСОБА_9 із заявою щодо госпіталізації в примусовому порядку її племінника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в звязку з погіршенням психічного стану (а.с.7).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку комісії лікарів від 15.05.2017 року, ОСОБА_4 страждає на психічний розлад: деменція внаслідок епілепсії з частими великими первинно-генералізованими судомними нападами. Підставою для госпіталізації особи, визнаної недієздатною, в примусовому порядку є те, що вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являються собою безпосередню небезпеку для оточуючих, неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність ( а.с. 4 ). Зазначене беззаперечно знайшло своє підтвердження і в суді. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 визнаний у встановленому порядку недієздатним та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 15.05.2017 року страждає на психічний розлад у вигляді: деменція внаслідок епілепсії з частими великими первинно-генералізованими судомними нападами, на даний час погіршився його стан, а відтак, суд вважає, що ОСОБА_4 потребує госпіталізації до Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" . Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати недієздатного ОСОБА_4, 09.01. ІНФОРМАЦІЯ_1 до Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда