Справа №522/3359/17
Провадження №2/522/6050/17
УХВАЛА

24 лютого 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Граніт», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», про визнання майнових (інвестиційних) прав, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до обслуговуючого кооперативу «Граніт», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», про визнання за ним майнових (інвестиційних прав) на:

-2-кімнатну квартиру №220, загальною площею 73,42 кв.м., що розташована на 4 поверсі секції Е житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21;

-2-кімнатну квартиру №215, загальною площею 73,42 кв.м., що розташована на 3 поверсі секції Е житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21;

-нежитлове приміщення №2, загальною площею 199,15 кв.м., що розташоване 1 поверсі секції Ж житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21;

зобовязання Обслуговуючого кооперативу «Граніт» передати ОСОБА_1 наступні документи: підписаний з боку ОК «Граніт» акт приймання-передачі; засвідчену копію розпорядження районної адміністрації про присвоєння обєкту будівництва (житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21) адреси; затверджений перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва обєкта будівництва (житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21); засвідчену копію документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта (житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21) окремо до кожного із договорів «Про пайову участь будівництва житла» №163 від 08.09.2005 року (з урахуванням додаткових угод до нього), №414 від 11.06.2007 року (з урахуванням додаткових угод до нього).

Одночасно позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту до вирішення спору по суті на:

-2-кімнатну квартиру №220, загальною площею 73,42 кв.м., що розташована на 4 поверсі секції Е житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21;

-2-кімнатну квартиру №215, загальною площею 73,42 кв.м., що розташована на 3 поверсі секції Е житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21;

-нежитлове приміщення №2, загальною площею 199,15 кв.м., що розташоване 1 поверсі секції Ж житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21;

В обґрунтування вимог заяви позивач вказує, що закінчення будівництва житлового будинку за адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21, та введення його в експлуатацію було передано від ТОВ «Берег-Будгруп» іншій особі Обслуговуючому кооперативу «Граніт», тобто склалася досить часто використовувана «схема», яка дозволяє новому забудовнику не виконувати обовязки за укладеними з попереднім забудовником договорами пайової участі у будівництві та перепродавати обєкти нерухомості третім особам по другому колу, існує велика вірогідність того, що виконання рішення суду у випадку задоволення його позову буде неможливим, оскільки його позовні вимоги направлені саме на забезпечення подальшого оформлення ним права власності на обєкти нерухомості, які наразі можуть бути відчужені третім особам.

Додатково про це свідчить те, що будинок вже введений в експлуатацію, проте відповідач не виходить на жодний зв'язок з ним.

На думку ОСОБА_1 ці обставини дають беззаперечні підстави для застосування заходв забезпечення його позову у вигляді накладення арешту на обєкти нерухомості, що повністю ним оплачені, проте досі не передані йому.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень установлених ч. 4 цієї статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд виходить з того, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду справи, суд може забезпечити позов наприклад, накласти арешт на майно, заборонити вчиняти певні дії, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню

Керуючись ст..ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до обслуговуючого кооперативу «Граніт», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», про визнання майнових (інвестиційних) прав задовольнити.

Накласти арешт до вирішення спору по суті на:

-2-кімнатну квартиру №220, загальною площею 73,42 кв.м., що розташована на 4 поверсі секції Е житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21;

-2-кімнатну квартиру №215, загальною площею 73,42 кв.м., що розташована на 3 поверсі секції Е житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21;

-нежитлове приміщення №2, загальною площею 199,15 кв.м., що розташоване 1 поверсі секції Ж житлового будинку за будівельною адресою: м.Одеса, вул. Педагогічна, 21.

Копію ухвали направити до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Н.А. Ільченко