Cправа № 563/446/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2017 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Степанюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що з 21 липня 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра. Близько 2 років проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують.

Прийшов до висновку, що примирення неможливе. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати, справу розглянути без його участі.

Відповідач в заяві на імя суду позовні вимоги визнала, згідна на розірвання шлюбу, справу просить розглянути у її відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З 21 липня 2015 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №108030 виданого 21 липня 2015 року Виконавчим комітетом Жадківської сільської ради Корецького району Рівненської області.

Від спільного життя мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 05 грудня 2016 року стягнено аліменти на утримання дитини із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. Даним рішеннм встановлено, що дитина сторін проживає з матір'ю.

Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, з січня 2015 року не проживають разом, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Зазначений принцип міжнародної норми права констатує ту обставину, що малолітня дитина як правило більше потребує саме материнської любові, турботи і розуміння, згідно із принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що малолітню доньку сторін необхідно залишити проживати з матірю, що не позбавляє батька права на особисте спілкування із донькою та прийняття участі у її вихованні.

Тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України та на підставі ст.ст.110, 112 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовільнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 21 липня 2015 року у Виконавчому комітеті Жадківської сільської ради Корецького району Рівненської області, актовий запис №6, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матірю ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я :