АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/2776/16-ц Номер провадження 22-ц/786/764/17Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко Ю. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Одринської Т.В.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2017 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи Попівська сільська рада, ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі своєю матір'ю - ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини. Свою заяву ОСОБА_2 обгрунтовує тим, що після смерті матері залишилось спадкове майно, до складу якого ввійшла земельна ділянка площею 2,35 га, яка знаходиться на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала померлій на підставі Державного акту НОМЕР_1 від 20 грудня 2004 року. За життя її матір була зареєстрована і фактично проживала в АДРЕСА_1. Заявник же проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_2. Заявник доглядала за своєю матірю, яка за станом здоров'я потребувала стороннього догляду, а перед смертю матері вже практично постійно проживала з нею без реєстрації в АДРЕСА_1 до дня її смерті. На випадок своєї смерті матір зробила розпорядження у вигляді заповіту, яким своїми спадкоємцями зазначила свою дочку та онука ОСОБА_3, де визначила рівні частки на все майно. Заінтересована особа ОСОБА_3 на свою долю в спадковому майні не претендує. Заявник здійснила поховання матері і оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті, вважала себе такою, що прийняла спадщину, тому і не зверталася у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вирішивши оформити документи на успадковане нею майно, заявник звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечної Н.П., але остання своєю постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі викладеного, заявник просила встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_4 в с. Попівка Миргородського району Полтавської області на час відкриття спадщини внаслідок смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, яка посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 п.4 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і залишення заяви без розгляду.

Згідно ч.6 ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз»яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5).

За життя все майно вона заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту від 7 травня 1997 року, який посвідчений секретарем виконкому Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 3).

4 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Наконечної Н.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4, але нотаріус своєю постановою відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що в термін для прийняття спадщини згідно ст.1268 ЦК України вона не подала заяви про прийняття спадщини та не проживала разом з померлим (фактично не прийняла спадщину) (а.с. 6).

Як вбачається з копії паспорта заявника, остання на момент смерті матері була зареєстрована в с. Хомутець Миргородського району (а.с. 8-9).

Відмовляючи у задоволенні заяви місцевий суд виходив з того, що факт постійного проживання заявника з ОСОБА_4 реєстрацією не підтверджується, а допитані судом свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, показали, що є сусідами та колегами по роботі заявника, і їм достовірно відомо, що заявник їздила до матері в с. Попівку Миргородського району доглядати за нею і допомагати по господарству, при цьому вона проживала в с. Хомутець Миргородського району, а декілька днів перед смертю матері тимчасово проживала з нею в с. Попівка. Отже, показання свідків не підтверджують постійний характер проживання заявника зі спадкодавцем протягом конкретного періоду часу.

Проте, при ухваленні судового рішення місцевий суд допустив порушення вимог процесуального закону, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, при зверненні до суду з вказаною заявою ОСОБА_2 посилалася на те, що встановлення даного факту має юридичне значення з метою прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_4, спадкоємицею якої вона є.

Згідно заповіту від 07.05.1997 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповідала все своє майно в рівних долях ОСОБА_3, який є сином ОСОБА_2, та ОСОБА_2 По справі ОСОБА_3 вказаний заінтересованою особою. Як вказує заявник ОСОБА_2, ОСОБА_3 не претендує на свою частку у спадковому майні, а тому не звертався до нотаріуса і буде відмовлятися від своє частки спадщини за заповітом, спору про право та інших спадкоємців немає. Доказів відносно цього матеріали справи не містять.

Отже, виходячи із встановлених фактичних обставин по справі, вбачається спір про спадкове право.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи викладене та відповідно до положень ч.6 ст. 235 ЦПК України заява підлягає залишенню без розгляду з роз»ясненням заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин, судове рішення підлягає скасуванню, а заява про встановленню факту - залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 4, ст. 235 ч. 6, ст. 256 ч. 4, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2017 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи Попівська сільська рада, ОСОБА_3- залишити без розгляду.

Роз»яснити ОСОБА_2 її право на завернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І :