Справа № 460/3350/16-ц
Провадження №2/460/436/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді - Тесля Б.І.,

з участю секретаря Хархаліс Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із Відповідача в його користь суму в розмірі 52789,39 гривень 39 коп. Свої вимоги мотивує тим, що Відповідач був призваний на військову службу в 2014 році, та наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ) від 22.08.2014 року №68 був зарахований в списки військової частини на посаду водія-гранатометника. За відповідачем закріплений службовий автомобіль ГАЗ-66 (р/н НОМЕР_3 ), що належить Позивачу. Здійснюючи транспортування даного автомобіля Відповідач 06 листопада 2014 року о 19:00 год. на КПВВ №5 «Лисичанськ» зачепив залізобетонну конструкцію, шматок якої відвалився та вдарив громадянина ОСОБА_2 та завдав останньому травму «скальпована рана всієї поверхні правої стопи, субампутація правого пальця правої стопи». Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 06.02.2015 року, кримінальне провадження №0002646 за ознаками злочину, передбаченого ч. І ст. 415 КК України закрито, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення. Проте рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року по справі №505/4106/15-ц про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . З рахунку військової частини НОМЕР_1 в подальшому 13.05.2016 року було стягнуто суму в розмірі 52789,39 грн. на користь потерпілого ОСОБА_2 , яку Позивач в порядку регресу просить стягнути з Відповідача на користь військової частини.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що Постановою про закриття кримінального провадження встановлено відсутність його вини, а тому в Позивача немає передбачених законом підстав для зворотної вимоги до нього. Просив суд в позові відмовити.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З постанови від 06 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження вбачається, що 06.11.2014 року, приблизно о 20.00 год., водій-гранатометник військової частини - польова пошта НОМЕР_2 рядовий ОСОБА_1 , керував службовим автомобілем «ГАЗ-66» р/н НОМЕР_3 . Під час руху по автодорозі «Луганськ-Троїцьк», на 178+300 метрів міста Лисичанськ Луганської області перед КПВВ № 5

-2-
«Лисичанськ» з технічних причин, які водій об`єктивно не міг виявити, у автомобіля відмовила гальмівна система та стався наїзд на бетонну огорожу. Внаслідок падіння елементів бетонної огорожі отримав тілесні ушкодження старший прапорщик ДПСУ ОСОБА_3 .

Даною постановою встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення та кримінальне провадження №0002646 від 06.11.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України закрито.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року по справі №505/4106/15-ц про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 та вирішено стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2789,39 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

Для повного всебічного і об`єктивного розгляду справи судом досліджено, надано оцінку та долучено до матеріалів справи Акт №337 від 20.11.2014 року про нещасний випадок.

У відповідності до ст. 1191 Цивільного Кодексу України Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже у випадку заподіяння шкоди автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, норми вищенаведеної статті можуть бути застосовані лише за умови вини особи, що керувала транспортним засобом в порушенні правил дорожнього руху.

Суд критично ставиться до посилань Позивача на постанову Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року № 6, оскільки дана постанова чітко вказує на умову відшкодування шкоди - неправомірність дій та вина особи що її завдала, та вказує лише на один на виняток з даного правила - відшкодування шкоди власником джерела підвищеної небезпеки незалежно наявності вини останнього. А тому, оскільки Відповідач не є власником автомобіля, на нього може бути покладений обов`язок відшкодувати шкоду лише за умови доведеності протиправності його дій та його вини.

Таким чином, заслухавши Сторони, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки, вини Відповідача у шкоді заподіяній ОСОБА_2 не встановлена, а тому в Позивача немає передбачених законом підстав для зворотної вимоги до Відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3-11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 в порядку регресу суму в розмірі 52789 гривень 39 копійок відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ Б.І.ТЕСЛЯ