У х в а л а

іменем україни

20 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по аліментах та пені, за касаційною скаргоюОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 15 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 25 жовтня 1997 року до 25 квітня 2003 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, від якого має двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 26 червня 2003 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку, починаючи з 03 червня 2006 року.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 фактично з 20 жовтня 2009 року не сплачував аліменти, у нього утворилася заборгованість, розмір якої відповідно до розрахунку, наданого відділом ДВС Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області станом на грудень 2015 року, складає 38 362,51 грн.

Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року припинено стягнення аліментів з відповідача.

Посилаючись на вказані обставини просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 38 362 грн 51 коп., пеню, яка складає 10 986 грн 32 коп. за період з жовтня 2009 року по грудень 2015 року, та сплачений нею судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 04 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 вересня 2016 року, рішення суду першої інстанції змінено в частині відмови у задоволені позову про стягнення пені та судових витрат. В цій частині ухвалено рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1000 грн неустойки (пені) та судові витрати в сумі 50 грн.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить змінити рішення апеляційного суду, стягнувши з відповідача пеню в повному обсязі та судові витрати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволені позову в частині стягнення заборгованості по аліментам, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився й апеляційний суд, виходив із того, що зазначена заборгованість повинна стягуватись з відповідача державним виконавцем в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження», тому наявність непогашеної заборгованості не потребує ухвалення нового рішення про її стягнення.

Разом з тим, скасовуючи рішення та ухвалюючи своє в частині стягнення неустойки (пені) по аліментам, апеляційний суд виходив із того, що відповідач допустив заборгованість по аліментам, в зв'язку з чим у позивача виникло право на стягнення неустойки (пені).

Однак враховуючи той факт, що діти сторін з 2014 року проживають разом із відповідачем і знаходяться на його утриманні, те, що він допомагав в будівництві будинку чоловіка позивача, в якому на той час проживали спільні діти сторін, апеляційний суд правомірно застосував ч. 2 ст. 196 СК України і зменшив розмір пені до 1000 грн і пропорційно судові витрати.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В. Маляренко Ю.Г. Іваненко О.В. Ступак