Справа № 310/4092/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19 вересня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 2017 року є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Згідно п. 4.2 договору купівлі-продажу продавці зобов'язалися не пізніше 19 червня 2017 року здійснити зняття з реєстрації місця проживання зареєстрованих за адресою предмету договору осіб. Але відповідач ОСОБА_3 ухиляється від зняття з реєстрації за даною адресою. Просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивачка, повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала.

Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14 травня 2017 року, вказана квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_2

Згідно з довідкою № 301 від 22 червня 2017 року ОСОБА_3 зареєстрована в квартирі, належній позивачці.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 не є власником вказаної квартири, проте зареєстрована. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачкою прав власника цього будинку.

Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64, 88, 212-215, 223-236, 2694 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. М. Вірченко