Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/423/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

22.02.2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Голованя А.М.

суддів: Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

при секретарі Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2016 року, за позовом КП «Житлогосп» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року КП «Житлогосп» звернулось до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що КП «Житлогосп» є балансоутримувачем житлових будинків м. Олександрії та надає населенню послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач зареєстрований та мешкає в квартирі АДРЕСА_1

Між ними та ОСОБА_2 виникли цивільні права та обов'язки, про що свідчить відкритий особистий рахунок оформлений на ім'я відповідача НОМЕР_1. Не виконуючи свої зобов'язання по оплаті за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, відповідач ставить підприємство в скрутне матеріальне становище.

Просило стягнути з відповідача 23 431,51 грн. заборгованості за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача 4053,23 грн. заборгованості за надані комунальні послуги.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Житлогосп» - 1 657,92 грн. заборгованості за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Просила рішення суду скасувати, в позові відмовити.

До суду апеляційної інстанції сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштових відправлень із судовими повістками, не з'явилися.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалі справи убачається, що відповідач зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 та є власником 2/3 частки цієї квартири.

Указаний будинок знаходиться на балансі КП «Житлогосп», яке є балансоутримувачем житлових будинків м. Олександрії та виконавцем житлово-комунальних послуг, згідно рішення Олександрійської міської ради №29 від 23.11.2010 року.

КП «Житлогосп» нараховувало щомісяця відповідачу плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак останній не сплачував кошти за вказані послуги, унаслідок чого в нього станом на 01.06.2016 року виникла заборгованість в сумі 4 053,23 грн.

Обов'язок нести витрати, пов'язані з утриманням майна, до яких, зокрема, відносяться витрати, що пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей, передбачено Законом України „Про житлово-комунальні послуги", що набув чинності з 1 січня 2005 року, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року /із змінами/.

Цими ж нормативно-правовими актами на позивача, як на виконавця послуг, покладено обов'язок щодо надання житлово-комунальних послуг, зокрема, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, вивезення побутових відходів тощо).

Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами укладеного договору, оплата наданих послуг є обов'язком споживача.

Згідно ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до змісту зазначених положень закону, споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами такого договору.

Відсутність між сторонами укладеного договору не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що сторони не уклали письмового договору на утримання будинку та прибудинкової території. Однак позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач користується зазначеними послугами. Крім того, на ім'я ОСОБА_2 КП «Житлогосп» відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.

Згідно структури тарифів на послуги по КП "Житлогосп" та звіту про виконану роботу за період на утримання будинку №99 по проспекту Леніна в м. Олександрія, надані послуги: - прибирання прибудинкових територій, електроенергія для ліфтів, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання, -теплопостачання, -водопостачання та водовідведення, зливної каналізації, поточний ремонт покрівлі, обслуговування димовентиляційних каналів тощо. (а.с.11)

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції обгрунтовано застосував позовну давність та стягнув з відповідача 2/3 частини боргу, відповідно до розміру його частки у майні.

Таким чином, суд правильно керувався Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та виходив з доведеності того, що послуги надаються, позивач на спростування цього, належних і допустимих доказів не надав, розмір заборгованості ним не заперечується, і з таким висновком суду колегія суддів погоджується.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі відсутності житлово-комунальних послуг, неналежного їх надання споживач має право викликати представника виконавця для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця, скріплюється їх підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача надається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Проте актів-претензій, які б свідчили про неналежне виконання КП «Житлогосп» своїх обов'язків щодо обслуговування будинку відповідачем суду не надано.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд першої інстанції не урахував постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2011 року у справі № 5013/8770/11 є необґрунтованими, оскільки предметом вказаної справи не було рішення Олександрійської міської ради №29 від 23.11.2010 року, згідно якого з 01.12.2010 року КП «Житлогосп» виконує роботи з обслуговування житлового фонду, в тому числі і будинку, в якому проживає відповідач. Крім того, правовий висновок у рішенні апеляційного господарського суду, на який посилається відповідач, про те, що КП «Житлогосп» не має права укладати договори з власниками квартир, зроблений судом на підставі встановлених при розгляді справи обставин і не є преюдиційним.

Також не ґрунтується на законі і посилання відповідача на те, що при відкритті провадження у справі, суд неправильно визначив розмір судового збору, оскільки ставки судового збору в розмірі мінімальної зарплати 1378 грн. були встановлені законодавцем з 01 вересня 2015 року, а позов КМ «Житлогосп» подано до суду 31 серпня 2015 року.

Не спростовує висновків суду й твердження відповідача, що перебуваючи в нарадчій кімнаті по даній справі суддя здійснювала розгляд справи щодо обрання запобіжного заходу особі у кримінальному провадженні № 398/4102/16-к.

Згідно журналів судових засідань убачається, що розгляд кримінальної справи про обрання запобіжного заходу відбувався з 14 год. 03 хв. до 14 год. 24 хв., а розгляд цивільної справи, відповідачем у якій є ОСОБА_2 здійсновався з 15 год. 14 хв. До 15 год. 57 хв. (а.с. 105, 117,118)

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення в межах заявлених позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: