пр. № 2/759/2900/17
ун. № 759/3120/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул'яновська О.В., розглянувши заяву голови правління Кредитної спілки «ЗаРаЗ» Абрамовського М.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами Кредитної спілки «ЗаРаЗ» до ОСОБА_2 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки у розмірі 225916 грн 48 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 16.05.2017 провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання.

03.07.2017 представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.07.2017 у заяві було відмовлено у забезпеченні позову, оскільки представник позивача не зазначив на яке саме майно необхідно накласти арешт, причини у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, не обґрунтував необхідності накладення арешту та не вказав, яким чином не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

22.08.2017 представник позивача повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, просить суд накласти арешт на ? частину нерухомого майна належного відповідачу, а саме: квартиру АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майнаНОМЕР_1 зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2013 з метою перешкоджання його відчуження до розгляду справи по суті.

Суд дослідивши заяву, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні ді

Відповідно до п. 3 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно п. 1 ч. 1ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього в інших осіб.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Слід зазначити, що представник позивача не надав належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Також, згідно до положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, як вбачається з позовних вимог позивач просить стягнути 225916 грн 48 коп. натомість просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 вартість якої значно перевищує ціну позову.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що подана заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 168, 209, 210, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У заяві голови правління Кредитної спілки «ЗаРаЗ» Абрамовського М.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами Кредитної спілки «ЗаРаЗ» до ОСОБА_2 про стягнення збитків відмовити.

Копію цієї ухвали направити заявнику

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів.

СУДДЯ: