Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/960/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Український В. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

24.05.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Кіселика С.А., Чельник О.І.

секретар Бодопрост М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Знам'янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульської Людмили Миколаївни про визнання договору дарування недійсним та зобов'язання внести зміни до державного реєстру правочинів та позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Знам'янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульської Людмили Миколаївни про визнання договору дарування недійсним та зобов'язання внести зміни до державного реєстру правочинів.

Зазначав, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, на підставі договору дарування, укладеного 03 квітня 2015 року між ОСОБА_7, від імені якої діяла ОСОБА_5, та ним. Договір посвідчено приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу ОСОБА_13 та зареєстровано в реєстрі за № 242.

Після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, йому стало відомо, що в спірному будинку, який належить йому на праві приватної власності, проживає ОСОБА_3, за якою зареєстровано право власності на спірний будинок з господарськими будівлями на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. 22 січня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 36.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 01 грудня 2015 року договір дарування спірного житлового будинку, укладений між ним та ОСОБА_7 03 квітня 2015 року визнано недійсним.

На час звернення до суду рішення не набрало законної сили, оскільки справа перебуває на розгляді в апеляційному суді та ухвалою суду провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі спадкоємців ОСОБА_7

На час укладення договору дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та на даний час він є власником спірного житлового будинку .

Просив визнати недійсним договір дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_7, зобов'язати приватного нотаріуса Цибульську Л.М. внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У вересні 2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним.

Зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати - ОСОБА_7, після смерті якої повинна була відкритись спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1. Вони є спадкоємцями першої черги.

22 січня 2016 року приватний нотаріус Цибульська Л.М. посвідчила договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, за умовами якого ОСОБА_7 подарувала будинок ОСОБА_3

Право власності на спірний будинок ОСОБА_3 набула незаконно на підставі рішення Знам'янського міськрайонного суду від 01 грудня 2015 року, яке не набрало законної сили. Отримавши копію рішення суду, на якому була відмітка, що рішення суду набрало законної сили 22 грудня 2015 року, хоча на той час вказане рішення було оскаржене до апеляційного суду, ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса та на підставі якого запис про те, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 було вилучено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду від 01 грудня 2015 року набрало законної сили лише 20 вересня 2016 року, після перегляду апеляційним судом. До цього часу право власності на спірний житловий будинок повинно було бути зареєстрованим за ОСОБА_2

Просили визнати недійсним договір дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_7

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 та позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним відмовлено. Суд встановив, що в межах заявлених позовних вимог підстави для задоволення позову відсутні, оскільки рішення суду від 01 грудня 2015 року станом на час отримання його копії ОСОБА_7 22 грудня 2015 року набрало законної сили, апеляційна скарга надійшла після видачі копії рішення суду, апеляційне провадження відкрито 02 лютого 2016 року вже після смерті ОСОБА_7, а ухвалою апеляційного суду від 20 вересня 2016 року рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, укладеного між ОСОБА_7 та позивачем ОСОБА_2, залишено без змін, тобто житловий будинок правомірно було повернуто у власність ОСОБА_7

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що рішення Знам'янського міськрайонного суду від 01 грудня 2015 року набрало законної сили лише після розгляду справи апеляційним судом, тобто 20 вересня 2016 року, тому укладення ОСОБА_7 22 січня 2016 року договору дарування та набуття ОСОБА_9 права власності на спірний житловий будинок є неправомірним.

В засіданні апеляційного суду позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_5, представник ОСОБА_10 підтримали доводи апеляційної скарги, а відповідач ОСОБА_3, просила відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним та відповідає волі ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_6, приватний нотаріус Цибульська Л.М. про час та місце розгляду справи повідомлені під розписку (а.с.212-213, 215-216) в засідання апеляційного суду не прибули, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України) .

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 09 березня 2015 року приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу ОСОБА_13 посвідчено довіреність, якою ОСОБА_7 уповноважила свою доньку ОСОБА_5 подарувати належний їй на праві власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 ОСОБА_2, який є онуком дарителя, 03 квітня 2015 року нотаріально посвідчено договір дарування, який зареєстровано в реєстрі за № 242.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року договір дарування, укладений 03 квітня 2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 за позовом дарителя визнано недійним. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2016 року рішення Знам'янського міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року залишено без змін (а.с.12-13).

22 січня 2016 року приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. посвідчено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_3 житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1, договір зареєстровано в реєстрі № 36 (а.с.10-11). ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

При дослідженні в судовому засіданні 21 березня 2017 року матеріалів цивільної справи № 2/389/430/15 (а.с.178-180 ) за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним судом встановлено, що представник позивача та представник відповідача ОСОБА_2 були присутні при проголошенні резолютивної частини рішення від 01 грудня 2015 року, отримали резолютивну частину рішення в день її проголошення, повний текст надіслано 04 грудня 2015 року, станом на 22 грудня 2015 року апеляційна скарга на рішення суду не надійшла, тому в цей день на примірнику рішення суду, виданого ОСОБА_7, поставлено штамп, що рішення суду набрало законної сили, апеляційна скарга подана ОСОБА_2 24 грудня 2015 року, відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою 02 лютого 2016 року вже після смерті ОСОБА_7, апеляційне провадження зупинялося до вступу у справу правонаступників спадкодавця. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2016 року рішення Знам'янського міськрайонного суду залишено без змін.

Ці обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_11, приватного нотаріуса ОСОБА_13, яка пояснила, що запис до реєстру про скасування права власності ОСОБА_2 на будинок вона зробила на підставі рішення суду про визнання договору дарування недійсним за особистим зверненням ОСОБА_7 та повернула їй документи на будинок, які вона надавала для посвідчення договору дарування 03 квітня 2015 року.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_7 06 листопада 2015 року заповіла належний їй житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями ОСОБА_3 (а.с.175), заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом, та доньки спадкодавця ОСОБА_5 і ОСОБА_6, як спадкоємці за законом (а.с.169,173,174). Позивач ОСОБА_2, який є онуком спадкодавця, заяви про прийняття спадщини не подавав.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу саме в момент вчинення правочину.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків, а в абз.5 а.5 цієї постанова роз'яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Єдиною підставою для визнання договору дарування від 22 січня 2016 року недійсним позивач ОСОБА_2 зазначає те, що на підставі рішення суду, яке не набрало законної сили, за заявою ОСОБА_7 внесено запис про скасування реєстрації права власності ОСОБА_2 за договором дарування від 09 березня 2015 року, повернення ОСОБА_7 правовстановлювальних документів на її будинок та укладення нею нового договору дарування будинку ОСОБА_3 При цьому, як на підставу для задоволення позову, посилався на норми ст.328 ЦК України.

Зазначеним підставам позову суд дав належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку, що в межах заявленого ОСОБА_2 позову передбачені законом підстави для визнання договору дарування від 22 січня 2016 року недійсним відсутні.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Рішення суду від 01 грудня 2015 року про визнання недійсним договору дарування будинку ОСОБА_2 на час розгляду цієї справи набрало законної сили, тому укладенням договору дарування від 22 січня 2016 року його права не порушено, його право власності не може бути відновлено, оскільки укладений з ним договір є недійсним.

Докази та обставини, зазначені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права. Підстави для переоцінки доказів апеляційним судом відсутні.

Рішення суду в частині відмови в позові донькам спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається, а передбачені законом підстави для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2017 року в частині відмови в позові ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

О.І.Чельник