У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні справуза заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування частини земельної ділянки із чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування частини земельної ділянки із незаконного чужого володіння та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 974 грн 40 коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 200 грн витрат на оплату судової земельно-технічної експертизи.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 6 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування частини земельної ділянки із чужого незаконного володіння та користування скасовано. Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 за власний рахунок відновити межу між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно до технічних характеристик акта про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_1 від 12 листопада 2012 року, кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_1 від 14 листопада 2014 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 від 26 грудня 2014 року і додатка № 1 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 24 вересня 2015 року, шляхом знесення (демонтажу) існуючого між вказаними земельними ділянками паркану (огорожі). В інші частині рішення суду залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 89 грн 32 коп. з кожного.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 серпня 2016 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2015 року у нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 6 квітня 2016 року залишено без змін.

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при ухваленні рішення апеляційний суд не в повному обсязі вирішив питання щодо розподілу судових витрат, тому просила суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 1 200 грн витрат на оплату судової земельно-технічної експертизи та в дохід держави 974 грн 40 коп. судового збору, розподілити ці витрати відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати й задовольнити її заяву.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд виходив із того, що на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2015 року видано два виконавчі листи, згідно яких з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 974 грн 40 коп. та витрати на оплату судової земельно-технічної експертизи в розмірі 1 200 грн. Рішенням апеляційного суду від 6 квітня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 4 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції в цій частині залишено без змін, тому немає підстав для ухвалення додаткового рішення.

Проте повністю погодитисьз таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду;

витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Такі ж вимоги до апеляційного суду зазначені в п. 4 ч. 1 ст. 316 ЦПК України.

Судом установлено, що позовну вимогу ОСОБА_1 про витребування частини земельної ділянки із чужого незаконного володіння та користування суд апеляційної інстанції задовольнив повністю.

При цьому апеляційний суд не врахував, що з позивача не може бути стягнуто в дохід держави 974 грн 40 коп. судового збору, яка складається з двох позовних вимог, і на користь ОСОБА_2 1 200 грн витрат на оплату судової земельно-технічної експертизи та у порушення вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України не змінив розподіл судових витрат і не стягнув з відповідачів судові витрати в частині задоволення позовних вимог.

У п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, в апеляційного суду не було законних підстав для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, оскільки перегляд судових рішень не означає неможливість ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат, який не було вирішено і щодо якого подавались докази та пояснення.

За таких обставин постановлена у справі ухвала апеляційного суду не може вважатись законною й обґрунтованою, тому відповідно до ст. 342 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнитичастково.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик