Справа № 362/6345/16-ц
Провадження № 2/362/738/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Кравченко Л.М.,
при секретарі Яренко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 94 в будинку № 6 по вулиці 1-го Травня в м. Василькові Київської області.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона разом з третьою особою ОСОБА_3 є власниками зазначеної квартири. З відповідачем вони були одружені, а в 2008 р. шлюб було розірвано. В 2007 р. відповідач забрав з квартири всі свої речі й переїхав проживати до своєї матері в АДРЕСА_1. З того часу відповідач жодного разу не зявлявся до вказаної квартири, участі в утриманні квартири не приймав. Реєстрація в квартирі відповідача не дає їй можливості в повній мірі користуватись своїми правами як власника квартири.
Позивач та третя особа до суду не зявились, надали заяви, в яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Позивач підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечила. Третя особа ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення позову.
Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив.
Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не зявився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до витягів про державну реєстрацію прав від 23.08.2012 р. та 22.20.2012 р., ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_2 (а.с. 4, 5).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ОК № 039804 від 22.02.2008 р., шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 8).
Як вбачається з Акту про непроживання за місцем реєстрації від 09.09.2016 р. та довідки депутата Васильківської міської ради ОСОБА_4 від 19.09.2016 р. за № 128, ОСОБА_2 зареєстрований, однак не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, особистих речей в ній не зберігає, участі в утриманні квартири не приймає (а.с. 9 10).
За таких обставин, з лютого 2008 р. відповідач ОСОБА_2 перестав бути членом сім'ї позивача в розумінні ст. 5 СК України.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми статей 71,72 ЖК УРСР, оскільки відповідач перестав бути членом сімї власника житла.
Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З системного аналізу зазначених статей ЖК Української РСР в сукупності із ст. 29 ЦК України та нормами ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» можна зробити висновок, що право на зайняття наймачем та членами його сімї житлового приміщення наявне у них до тих пір доки воно (житлове приміщення) є їх місцем постійного і реального проживання, яке зареєстроване у встановленому порядку.
Пленум Верховного суду України в своїй Постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 р., роз'яснив, що судовому розгляду підлягають спори пов'язанні з договором найму житлового приміщення, і зокрема, про визнання і втрату права на жиле приміщення… У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає на спірній житловій площі більш як шість місяців без поважних причин, ним не цікавиться, залишив його добровільно, перешкод в користуванні йому ніхто не чинив, а тому втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного , керуючись ст.ст.16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 71,72 ЖК Української РСР, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Постановою Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 р., ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 94 в будинку № 6 по вулиці 1-го Травня в місті Василькові Київської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок у відшкодування судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.М.Кравченко