Справа №337/3572/17
Провадження №2о/337/103/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Коваленко В.С.

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Хортицький районний відділ у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним. Вона є дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, України, який помер 26 жовтня 2016 р. в смт Старобешево, Донецької області, Україна. Чоловік останнім часом погано себе почувався та тяжко хворів. Після смерті чоловіка нею було отримано свідоцтво про смерть (ДНР №051170) від 26 жовтня 2016 року, лікарське свідоцтво про смерть №88 від 26 жовтня 2016 року. Дані документи були подані до Хортицького районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, де їй відмовлено в наданні свідоцтва про смерть. Встановлення факту смерті необхідно для вступу в спадщину та отримання заборгованості по пенсії від пенсійного фонду. Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, України який помер 26 жовтня 2016 року в смт Старобешево, Донецької області, Україна.

Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення питання залишає на розсуд суду.

За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 257-1 ЦПК України здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією її паспорта громадянина України серії ВС 395381, виданого Старобешевським РВ УМВС України в Донецькій області 14 листопада 2000 року, та довідкою від 11.09.2017 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. На теперішній час заявник мешкає за адресою: АДРЕСА_1, як переміщена особа.

Місце реєстрації заявника увійшло до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі Постанови Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015р. «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями». На підставі Постанови ВРУ № 252 від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» на території Донецької області введено особливий порядок місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії ІІ-ФЮ № 234014, виданого 13 грудня 1960 року, заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис 76.

Як вбачається з «Лікарського свідоцтва про смерть» № 88 від 26.10.2016 року, форми № 106/у, яке було видано «Старобешівською амбулаторією ЗПСМ», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 26.10.2016 року.

Згідно наданого заявником свідоцтва про смерть ДНР № 051170 від 26.10.2016 року, виданого Старобешевським районним відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 26.10.2016 року у, мовою оригінала, « пгт Старобешево, Старобешевский район, Донецкая Народная Республика».

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, та передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Заявник звернувся до Хортицького районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою державної реєстрації смерті батька, та отримав відмову вказаного органу № 22/17.6-06-159 від 12.09.2017 року, оскільки заявником на підтвердження факту смерті батька предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають, зокрема, у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Смерть фізичної особи підлягає обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті необхідно заявникові для державної реєстрації факту смерті чоловіка, суд, враховуючи приведені положення законодавства, доходить висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, саме 26.10.2016 року в Донецькій області.

За наведених обставин вимоги заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2 у певний час і за певних обставин, а встановлення факту смерті необхідно для вступу в спадщину та отримання виплат пенсійного фонду.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасова окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 197, 208, 209, 212-215, 234, 249, 256, 257-1, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Україна, який помер 26 жовтня 2016 року в смт Старобешево, Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: