Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 313/691/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Калабухова О.А.
Провадження № 22-ц/778/612/17 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

Дзярука М.П.

При секретарі: Бєловій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 30 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про тлумачення змісту правочину,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 24.04.2000 року між сторонами по справі було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 передала позивачу у власність 7 500 доларів США, що підтверджується розпискою. Останній платіж у погашення боргу ОСОБА_4 сплатив у 2006 році.

У 2016 році відповідач звернулась до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом про стягнення з нього грошових коштів у сумі 153 294,91 грн. ОСОБА_4, в свою чергу, пред'явив зустрічний позов про визнання договору частково недійсним та подав заяву про застосування позовної давності.

Розпискою передбачено, що «по поверненню боргу робиться відповідний запис на зворотній стороні розписки, і оригінал повертається господареві».

Крім того, у розписці зазначено, що грошові кошти у позикодавця бере в борг особисто позивач, але при цьому підпис останнього засвідчено печаткою Фермерського господарства «Мрія», яке очолював ОСОБА_4 Оскільки позика бралась ним для розвитку фермерського господарства, позивач вважає, що саме фермерське господарство було позичальником коштів.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину (розписки від 24 квітня 2000р.), а саме:

- котра із сторін (позикодавець чи позичальник) повинна робити відмітки на зворотній стороні розписки про повернення боргу;

- хто саме фізична особа ОСОБА_4 чи Фермерське господарство «Мрія» є позичальником за договором позики від 24 квітня 2000р.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 30 травня 2016 року роз'яснено зміст правочину, а саме договору позики (що відбувся на підставах розписки) між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, роз'яснено, що зі змісту договору виходить лише те, що після сплати боргу робиться відповідний запис на зворотній стороні розписки та оригінал повертається господареві. Жодних часткових дій про відмітку погашення боргу сторонами узгоджено не було. Тому їх законність може вирішуватись лише у судовому порядку. ФГ «Мрія» до вказаного договору відношення не має, договір укладено між фізичними особами.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Крім того, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників (стаття 213 ЦК, стаття 37 ЦПК України) в порядку позовного провадження.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що суд може вирішувати питання про тлумачення правочину лише при наявності спору, тобто, в порядку позовного провадження за участю всіх осіб, права та законні інтереси яких можуть бути порушені вирішенням вказаного питання.

Однак, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог законодавства, розглянув справу без участі сторін, а також постановив за результатами розгляду позовної заяви ухвалу замість рішення суду, чим порушив порядок її розгляду, у зв'язку з чим, ухвалу суду необхідно скасувати і передати вказане питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Вимога апеляційної скарги про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції не відповідає положенням ст.ст. 307, 312 ЦПК України.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Таким чином, питання про розподіл суми судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги ОСОБА_3 на оскаржувану ухвалу, має бути здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 30 травня 2016 року по цій справі скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: