УХВАЛА

іменем україни

1 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки - ОСОБА_4, про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 12 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Український промисловий банк» надало ОСОБА_5 кредит у розмірі 13 590 доларів США, зі сплатою 14,6 % річних за весь час фактичного користування кредитом, кінцевим строком повернення 22 квітня 2017 року. ПАТ «Дельта Банк» отримав право вимоги до боржника за цим кредитним договором на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк». ОСОБА_5 належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 3 липня 2015 року становила 293 342 грн 65 коп., з яких: 249 153 грн 35 коп. - сума заборгованості за кредитом, 44 189 грн 30 коп. - сума заборгованості за відсотками.

З урахуванням зазначеного, ПАТ «Дельта Банк» просило стягнути ОСОБА_5 на користь банку суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 293 342 грн 65 коп.

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, заміненовідповідача ОСОБА_5 на його правонаступників ОСОБА_3, яка діє у свої інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12 квітня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач звернувся до суду до спадкоємців померлого боржника поза межами строків, визначених ст. 1281 ЦК України, тому втратив право вимоги.

З такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 23 квітня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 13 590 доларів США з сплатою 14,6 % річних з кінцевою датою повернення до 22 квітня 2017 року.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», за умовами якого позивач набув право вимоги до ОСОБА_5 за вказаним кредитним договором.

Отже, у силу ст. ст. 512, 516 ЦК України АТ «Дельта Банк» стало новим кредитором ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті спадкоємцями, які прийняли спадщину, є: його дружина ОСОБА_3 та малолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтв право на спадщину від 2 березня 2011 року та від 9 листопада 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували після смерті ОСОБА_5 по 1/2 частині автомобіля МАN, 1996 року випуску та по 1/6 частині квартирі АДРЕСА_1.

Відмовляючи у позові, суди виходили із того, що позивач звернувся з даним позовом до спадкоємців боржника після спливу шестимісячного строку, встановленого ст. 1281 ЦК України для звернення кредиторами з вимогами до спадкоємців боржника, тому відповідно до вимог цієї статті він втратив право на таке звернення.

При цьому суди не врахували, що позов пред'явлено банком до боржника - ОСОБА_5, який на час звернення до суду з даним позовом помер. При цьому суди замінили відповідача на його правонаступника - ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та і в інтересах малолітньої ОСОБА_4 Отже, суди чинили процесуальні дії на заміну сторони у справі і новий відповідач брав участь у справі зі всіма правами сторони у справі.

Проте суди не звернули уваги на таке.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені чч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.

Разом з тим, суди вирішували позов банку, який пред'явлено до померлого ОСОБА_5, порушивши вимоги п. 1 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, не уточнили, чи пред'являє вимоги банк до спадкоємців боржника та дійшли до передчасного висновку про пропуск банком строку пред'явлення такої вимоги.

За таких обставин, ураховуючи, що судами не встановлені всі фактичні обставини від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судові рішення відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягаєскасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 12 квітня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик