АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1865/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2169/17Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.

при секретарі Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 липня 2017 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз Збут" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 липня 2017 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» р/р 4776 в Полтавському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 331467, - 6598 (шість тисяч пятсот девяносто вісім ) грн. 20 коп. основного боргу.

Вирішено питання стягнення судового збору.

З рішенням місцевого суду не погодився відповідач ОСОБА_2, оскарживши його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі відповідач прохає скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

Вважає, що як пенсіонер МВС має право на пільги по сплаті за газ відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 06.06.2003 року, яке є чинним на теперішній час та умисно не виконується позивачем. Крім цього, суд не встановив, коли саме він не сплатив за послуги, які, вважає, споживав в межах наданих підприємством норм та з врахуванням пільг, встановлених вказаним рішенням.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити з підстав, визначених ст. 308 ЦПК України.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Місцевим судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 є споживачем природного газу, перебуває у договірних відносинах з ТОВ «Полтавагаз Збут» та на нього відкрито особистий рахунок № 321125 для здійснення оплати за надані послуги.

Рішенням місцевого Київського райсуду м. Полтави від 06.06.2003 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірними дії ВАТ Полтавагаз по позбавленню його права на пільги, надані ст. 22 ч.6 Закону України «Про міліцію», зобовязавши у звязку з цією нормою закону та ст.70 ЖКУ надавати ОСОБА_2 безоплатні послуги. В задоволенні решти вимог відмовлено (а.с.23).

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером МВС України та відповідно до ст. 22 ч. 6 Закону України «Про міліцію» має право на пільги, зокрема, на безоплатне житло з опаленням.

25.03.2016 року та 11.07.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» направило відповідачу повідомлення, в якому посилається на неможливість виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 06.06.2003 р. у звязку з його невідповідністю законодавству. При цьому, послалося на те, що п. 1,5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про національну поліцію», з 07.11.2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію», яким встановлювалися пільги працівникам міліції, звільнених зі служби за віком, хворобою, вислугою років, особи начальницького складу кримінально-виконавчої служби та інші категорії осіб відповідно до ст. 22 вказаного Закону.

Згідно карточки абонента, за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті за спожитий газ, яка за період з липня 2015 року по листопад 2016 року включно складає 6598,20 грн. (а.с.5-6).

При здійсненні розрахунку заборгованості позивачем враховано сплачені відповідачем платежі у сумі 14,37 грн. за липень 2016 р., 61,05 грн. за серпень 2016 р., 118,50 грн. за вересень та 118,50 грн. за жовтень 2016 р., а також 123,84 грн. за листопад 2016 р.

Показники газового лічильника відображені як у карточці абонента, так і в довідці про здійснені платежі за період з листопада 2015 року по травень 2017 року включно (а.с. 6, 88).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з 07.11.2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію», згідно якого відповідач мав право на пільги по оплаті житлово-комунальних послуг, оскільки прийнято Закон України «Про національну поліцію», яким пільги по оплаті житлово-комунальних послуг не передбачено.

Такі висновки місцевого суду відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 №758 затверджено Положення про накладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідних період), відповідно до якого ТОВ «Полтавагаз Збут» визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.

З 1 жовтня 2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу», відповідно до ч. 1 ст. 4 якого державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим законом та іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 32 ч. 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону, до компетенції Регулятора на ринку природного газу належить, зокрема затвердження правил постачання природного газу.

27.11.2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1382/27827.

На виконання вимог статей 12 та 40 Закону, НКРЕКП затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1383/27831).

На вимогу розділу ІІІ. П. 24 Правил, ТОВ «Полтавагаз Збут», як постачальник зі спеціальними обовязками, опубліковано на сайті poltavagazzbut.com.ua та у спецвипуску газети «Зоря Полтавщини» від 25.12.2015, чинну редакцію Правил та Типового договору постачання.

Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання, цей Договір є договором приєднання, який укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Цей Договір вважається укладеним з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 (для побутових споживачів) або додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору.

Відповідно до п. 22 розділу ІІ Правил, побутовий споживач зобовязаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу, згідно з умовами договору.

П.2.1. Типового договору передбачено, що Постачальник зобовязується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача обємах (обсягах), а споживач зобовязується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Пунктом 4.6, Типового договору постачання, при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною четвертою ст. 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши наведені правові норми суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_2 є споживачем природного газу та перебуває у договірних відносинах з ТОВ «Полтавагаз Збут» згідно типового договору, укладеного відповідно до ст.ст. 633,634,641,642 ЦК України, шляхом приєднання.

Отже, доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що правовідносини між ним та позивачем регулюються договором від 18.03.2010 року, укладеним з ПАТ «Полтавагаз», на увагу колегії суддів не заслуговують.

Заперечуючи проти наявності заборгованості та обєму спожитого газу, відповідач надав місцевому суду копію абонентської книжки, в якій зафіксовані показники контрольних перевірок газового лічильника станом на 11.01.16 р. - 64689, 27.12.16 р. 65292, 05.08.16 р. 65844, 03.10.16 р. 65913, 06.03.17 р. 66117 (а.с.71-72).

Крім цього, відповідачем надано копії квитанцій про сплату за спожитий газ із зазначенням показників за квітень 2015 р. 63131- 63525; жовтень 2015 р. 63525-63754; листопад 2015 р. 63754-64148; грудень 2015 р. 64148-64542; січень 2016 р. 64542-64936; лютий 2016 р. 64936-65326; березень 2016 р. 65326-65719, квітень 2016 р. 65719-65823. За вказаний період оплата за спожитий газ відповідачем не проводилась.

За червень 2016 р. на показники 65823-65857 відповідачем сплачено 14,37 грн. з урахуванням пільги 50%, як і за липень 2016 р. на показники 65827-65844 - 61,05 грн. ; за серпень 2016 р. 118,50 грн. на показники 65844-65877 (а.с. 75-76). За вересень 2016 р. на показники 65877-65910 відповідачем сплачено 118,50 грн.; за жовтень2016 р. 65910-65946 123,84 грн.; за листопад 2016 р. на показники 65946-65970 відповідач провів оплату на суму 0,01 грн.

Як пояснив відповідач в апеляційному суді, він здійснював оплату за спожиті послуги частково з урахуванням пільг, які були встановлені йому рішенням суду від 06.06.2003 року, яке є чинним на теперішній час та умисно не виконується позивачем.

П. п. 1,5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про національну поліцію», з 07.11.2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію», яким встановлювалися пільги працівникам міліції, звільнених зі служби за віком, хворобою, вислугою років, особи начальницького складу кримінально-виконавчої служби та інші категорії осіб відповідно до ст. 22 вказаного Закону.

Законом № 900-VIII від 23.12.2015, пункт 15 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» доповнено абзацом другим та визначено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Разом з тим, пільги по оплаті житлово-комунальних послуг вказаним особам Законом України «Про поліцію» взагалі не передбачено.

Згідно п. 16 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2496, у разі отримання права на пільги з оплати природного газу побутовий споживач повинен звернутися до постачальника із спеціальними обовязками з письмовою заявою та документами, що підтверджують його право на пільги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. N 117 затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, пунктом 5 якого передбачено, що для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім'ї на пільги (з пред'явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, пред'являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

Відповідач не надав доказів про те, чи звертався до позивача з письмовою заявою та документами, що підтверджують його право на пільги та внесення його до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Як убачається з наданого позивачем апеляційному суду розрахунку заборгованості (а.с. 122, 128), відповідачу нараховувалася 100% пільга за спожитий газ як колишньому працівнику МВС до листопада 2015 року, після чого нараховується лише 50% пільга як особі, яка приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Так, за листопад 2015 року відповідачу нараховано 997,20 грн., з яких 283,91 грн. пільга 100% як сільському міліціонеру на пенсії, 356,64 грн. пільга 50% як особі ЧАЕС 2 категорія, сплачено 0,01 грн., сума боргу становить 356,63 грн.

Починаючи з грудня 2015 р. по червень 2016 р. включно відповідач за спожиті послуги газопостачання не сплачував. У період з липня 2016 р. по листопад 2016 р. ним сплачено частково за спожиті послуги. Заборгованість станом на 01.12.2016 року становить 6598,21 грн. У розрахунку відображені здійснені відповідачем часткові платежі за спожитий природний газ, а показники використаного відповідачем газу, зазначені у розрахунку, співпадають з показниками в копії абонентської книжки, наданої ним у суді першої інстанції (а.с. 71-79).

Розрахунок відповідачем належними доказами не спростовано.

Клопотань про призначення у справі експертизи для встановлення розміру заборгованості за спожиті послуги газу відповідачем не заявлялося.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги вірних висновків суду не спростовують, зводяться до незгоди з ухваленим рішенням та на увагу колегії суддів не заслуговують.

Рішення суду ухвалено на підставі правильно встановлених обставин, яким надано вірну правову оцінку, що відображена в рішенні. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1