Ухвала

іменем україни

19 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_5, треті особи: Управління Держземагентства в Роменському районі Сумської області, ОСОБА_6, Державна реєстраційна служба Роменського міськрайонного управління юстиції, про визнання незаконними і скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтв про право власності на земельну ділянку і усунення перешкод у користуванні ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 16 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_5, треті особи: Управління Держземагентства в Роменському районі Сумської області, ОСОБА_6, Державна реєстраційна служба Роменського міськрайонного управління юстиції, про визнання незаконними і скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтв про право власності на земельну ділянку і усунення перешкод у користуванні ділянкою.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 16 червня 2016 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 демонтувати частину стрічкового паркану, яка складається з цегляного фундаменту, облицьованого гранітним каменем та залізобетонних стовпів металевими латами, до яких прикріплене суцільною стіною металеве профільне листове залізо, що створює перешкоди з боку ділянки, сторона якої становить 7,5 м, на загальну відстань 5,29 м, розміщеного на схемі у додатку № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 27 березня 2015 року № 10.

Зобов'язано ОСОБА_5 демонтувати частину цегляного незавершеного паркану, а саме - цегляний фундамент під паркан, на відстань, яка становить 1,53 м від металевого гаражу, розміщений на схемі у додатку № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 27 березня 2015 року № 10.

Зобов'язано ОСОБА_5 демонтувати 8,77 м огорожі, яка складається з залізобетонних стовпів з металевими латами виготовлених з оцинкованого профільного заліза, з боку вулиці Коржівської, розміщеної на схемі у додатку № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 27 березня 2015 року № 10.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій в частині задоволення позову та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, з урахуванням висновку судової земельно-технічної експертизи, встановивши, що споруджений відповідачем паркан частково з порушенням меж земельних ділянок сторін, створює позивачеві перешкоди у користуванні належної йому на праві власності земельної ділянки під індивідуальне гаражне будівництво за її цільовим призначенням, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Т.О.Писана

О.В.Попович