29.05.2017 227/1582/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

секретаря - Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Добропільського міськрайонного суду Донецької області в порядку окремого провадження суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2017 року заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт народження нею - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сина - ОСОБА_2, який народився 23 лютого 2017 року у місті Донецьк, батьком якого є громадянин України - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 19 листопада 2017 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, 23.02.2017 року на непідконтрольній владі території України в м. Донецьк у них народився син ОСОБА_2. 26 травня 2017 року звернулася до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, щоб провести державну реєстрацію народження сина та отримати свідоцтво про народження, однак у реєстрації було відмовлено. У звязку з цим вимушена звернутись до суду для встановлення факту народження дитини, оскільки відсутній інший спосіб вирішення питання щодо юридичного оформлення факту народження її сина.

Заявниця у судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі його представника та повідомив, що актовий запис про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено.

Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, беручи до уваги пояснення заявника, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України з заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

З наданих заявницею документів вбачається, що вона є матірю дитини, а тому мала право звернутися до суду з відповідною заявою.

На підтвердження факту народження дитини заявницею додано до заяви: медичне свідоцтво про народження № 343 від 24.05.2017 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_1 23 лютого 2017 року в пологовому відділенні КУ ЦТКЛ № 9 м. Донецька народилася дитина хлопчик; свідоцтво про народження № 026904 про народження 23.02.2017 року ОСОБА_2, батько: ОСОБА_3, мати: ОСОБА_1, про що 07.03.2017 року Будьонвським відділом запису актів цивільного стану міста Донецька Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції складений запис акту про народження № 75.

До матеріалів справи долучена Відмова Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у проведенні державної реєстрації народження дитини № 15.31-24/793 від 26.05.2017 року.

П. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

За приписами ч.1 ст.235 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на наведену норму закону, надані заявницею медичне свідоцтво про народження № 343 від 24.05.2017 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_1 23 лютого 2017 року в пологовому відділенні КУ ЦТКЛ № 9 м. Донецька народилася дитина хлопчик; свідоцтво про народження № 026904 про народження 23.02.2017 року ОСОБА_2, батько: ОСОБА_3, мати: ОСОБА_1, про що 07.03.2017 року Будьонвським відділом запису актів цивільного стану міста Донецька Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції складений запис акту про народження № 75, є недійсними та не створюють правових наслідків, оскільки видані на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Крім цього, форма даного медичного документу не відповідає формі, визначеній Наказом Міністерства охорони здоровя України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті» від 08.08.2006 року №545.

Втім, згідно консультативному висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров'я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши усі зібрані по справі докази, які у їх сукупності підтверджують факт народження , приймаючи до уваги наявність об'єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту народження та з метою захисту прав і свобод заявниці, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, оскільки в даному випадку це єдиний спосіб отримати свідоцтво про народження, виданого державним органом України.

Суд враховує й те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3 (прізвище до реєстрації шлюбу «Полуднєва»), ІНФОРМАЦІЯ_7, з 19 листопада 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблено відповідний актовий запис за № 632 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 273736.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Ст. 133 Сімейного кодексу України передбачено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, то слід встановити факт народження 23.02.2017 року дитини ОСОБА_2 від батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

При цьому суд звертає увагу заявниці ОСОБА_1 на позицію Верховного суду України, викладену в п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року, згідно якої рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

У порядку ст.257-1 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. 144 Сімейного кодексу України, ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. ст.10, 60, 212 - 215, 223, 234, 251-256, 257-1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України, сина - ОСОБА_2, який народився 23 лютого 2017 року у місті Донецьк, Україна, батьком якого є громадянин України - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження судового рішення не зупиняє його виконання.

Рішення ухвалено, оформлено і підписано в нарадчій кімнаті суддею.

Суддя Левченко А.М.

29.05.2017