УХВАЛА

іменем україни

22 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко» (далі - ПАТ АБ «Порто-Франко») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 20 квітня 2011 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 180 тис. грн, а ОСОБА_3 зобов'язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 23 % річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 19 квітня 2021 року.

На забезпечення зобов'язань за кредитним договором, 20 квітня 2011 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно з умовами якого поручитель зобов'язується відповідати перед банком в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, утворилась заборгованість у розмірі 259 763 грн 59 коп.

З урахуванням зазначеного банк просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 259 763 грн 59 коп.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2016 року позов ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Порто-Франко» заборгованість за кредитним договором від 20 квітня 2011 року у розмірі 259 763 грн 59 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявникам.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неподаною та повертаючи її заявникам, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідачі не виконали вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, а саме, не у повному обсязі сплатили судовий збір.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно із ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, або не оплачена судовим збором, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє скаржника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Положення ст. 121 ЦПК України щодо повернення заяви (апеляційної скарги) застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням районного суду, яким стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитом у розмірі 259 763 грн 59 коп., звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просили скасувати вказане рішення суду в частині стягнення з них відсотків у розмірі 66 346 грн 99 коп. та пені у розмірі 42 900 грн 61 коп.

За подання апеляційної скарги заявниками сплачено судовий збір у розмірі 1 тис. грн.

На виконання вимог ухвали суду від 29 серпня 2016 року відповідачі доплатили судовий збір у розмірі 307 грн

При цьому, заявники просили розстрочити сплату судового збору.

Проте у порушення вимог ст. 297 ЦПК України апеляційний суд взагалі не розглянув клопотання про розстрочення сплати судового збору.

Крім того, у п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до ст. 82 ЦПК України, то наслідки, передбачені ст. 121 ЦПК України, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги заявникам, чим позбавив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права на апеляційне оскарження судового рішення як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин ухвала судді апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 вересня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик