Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/5774/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Кіяшко В.О.
Провадження № 22-ц/778/550/17 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, про передачу предмета іпотеки в управління, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про передачу предмета іпотеки в управління.

В обґрунтування позову зазначено, що 04.04.2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 110200долларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 04.04.2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором відповідач передав в іпотеку належне йому майно - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання не виконав.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2013 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд передати в його управління предмет іпотеки - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку»; зобов'язати ОСОБА_3 на період до реалізації предмету іпотеки або повного виконання умов кредитного договору від 04.04.2007року повністю вивільнити від будь-яких осіб та їх майна предмет іпотеки.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Передано в управління ПАТ КБ "ПриватБанк" належний ОСОБА_3 будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, - на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору від 04.04.2007 року.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати о в частині задоволення позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цієї частини позову. В решті рішення суду залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_3 передав в іпотеку належне йому майно - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-9).

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.09. 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - вищезазначений будинок.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду.

Таким чином позовні вимоги про передачу в управління публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" нерухомості, щодо якої винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

Частина 3 ст. 109 Житлового кодексу України передбачає, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження»: «Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі».

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про передачу в управління ПАТ КБ "ПриватБанк" належний ОСОБА_3 будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, - на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору від 04.04.2007 року.

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: