Справа № 128/3165/16-ц Провадження № 22-ц/772/162/2017Головуючий в суді першої інстанції Саєнко О. Б.
Категорія 50 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

суддів: Медвецького С.К., Панасюка О.С.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільнц справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького районного суду від 14 листопада 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

06.09.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, мотивуюючи його тим, що з 16.07.2011 року вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04.12.2014 року розірвано . Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року від шлюбу у них народилася дочка - ОСОБА_4 В квітні 2014 року відповідач залишив сім'ю і з того часу припинив надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини. 06.06.2016 року, в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків, Вінницький районний суд виніс рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4

Зазначає, що відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби, фізично здоровий, має окреме житло, на його утриманні осіб не має. В свою чергу, дитина постійно потребує повноцінного харчування, одягу, сезонного взуття, іграшок та дитячих підручників, оплату перебування в дитячому садочку.

Посилаючись на ст.ст.180,182,184,191 Сімейного Кодексу України, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, в розмірі 600 гривень щомісячно та стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час на утримання неповнолітньої доньки в сумі 14400 гривень, оскільки заборгованість по сплаті аліментів за останні два роки відповідача перед нею склала цю суму.

Заочним рішенням Вінницького районного суду від 14 листопада 2016 року позов - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі розмірі 600 грн., починаючи з 06 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

В решті вимог позову- відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Зокрема, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції не у повному обсязі дослідив обставини справи та необґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий час, неправильно застосувавши положення ст. 191 СК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення на них осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, встановив, що вона перебуває на утриманні позивачки, відповідач, згідно з заочним рішенням Вінницького районного суду від 06.06.2016 року позбавлений батьківський прав відносно доньки ОСОБА_4, він офіційно не працевлаштований, постійного заробітку немає.

Незважаючи на те, що в апеляційній скарзі ставиться питання пр скасвання рішення суду у повному обсязі, апеляційна скарга не містить доводів відносно визначеного судом розміру аліментів.

Разом з тим, задовольняючи позов в цій частині суд вказав, що аліменти підлягають стягненню з 06.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.303 ЦК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Висновок суду про стягнення аліментів до зміни матеріального чи сімейного стану сторін не відповідає вимогам закону, оскільки є самостійною підставою для пред'явлення позову відповідно до ст. 192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2 просила стягувати аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Тому суд порушив норми як матеріального права, так і процесуального, вийшовши за межі позовних вимог.

Резолютивна частина рішення суду не містить відомостей щодо інтервалу стягнення аліментів.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК) аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий час, суд посилався на те, що позивачка не вжила заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Вінницького районного суду від 06.06.2016 року, яке набуло законної сили 17.06.2016рку, позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Даним рішенням встановлено, що ОСОБА_3 з моменту розірвання шлюбу з позивачкою (рішення про розірвання шлюбу набуло законної сили 15.12.2014 року) ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дочки ОСОБА_4, не опікується нею та не допомагає матеріально.

Враховуючи викладене, факт ухилення від надання дитині допомоги, в тому числі і матеріальної, встановлений заочним рішенням Вінницького районного суду від 06.06.2016 року та не підлягає доказуванню.

Позивачка у позовній заяві просить стягнути аліменти за минулий час станом на 07.09.2016 р. у розмірі 14400 грн., але період за який вона ставить питання про стягнення аліментів за минулий час, тобто з якого моменту відповідач ухиляється від надання допомоги, не зазначено.

У заочному рішенні суду від 06.06.2016 року зазначено, що відповідач не надавав допомогу після розірвання шлюбу. Рішенням Вінницького районного суду від 04.12.2016 року, яке набуло законної сили 15.12.2016 року, шлюб між сторонами розірвано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, в розмірі 600 гривень щомісячно та за минулий час підлягають задоволенню частково, починаючи з 15.12.2014 року і до досягнення нею повноліття

Відповідно до ч.1 п.п. 1, 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що вирішуючи спір суд першої інстанції неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи і його висновки не в повній мірі відповідають обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового - про часткове задоволення позову.

На виконання вимог частини 5 статті 88 ЦПК України, зважаючи на частковість задоволення вимог, та звільнення від оплати судового збору позивача на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів визнає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького районного суду від 14 листопада 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 15.12.2014 року і до досягнення нею повноліття.

В решті вимог позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовій збір в розмірі 551,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: С.Г. Копаничук

Судді: С.К. Медвецький

О.С. Панасюк

/підписи/

Згідно з оригіналом: