Справа № 161/312/17
Провадження № 4-с/161/40/17
У Х В А Л А

20 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника субєкта оскарження ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на дії державного виконавця Першого відділу ДВС м. Луцька,

В С Т А Н О В И В :

10.01.2017 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулася в суд зі скаргою на дії державного виконавця Першого відділу ДВС м. Луцька.

Скаргу мотивувала тим, що 25.11.2016 для примусового виконання до Першого ВДВС м. Луцька було направлено судовий наказ № 2н-1509/09 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_6» заборгованості за кредитним договором та ухвалу суду від 01.11.2016 про поновлення строку предявлення судового наказу до виконання.

29.11.2016 державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, у звязку із не поданням стягувачем документів, що підтверджують сплату авансового внеску.

Вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною, спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб. Функції ліквідації банку виконує Уповноважена особа Фонду від імені Фонду. Отже, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає звільненню від сплати авансового внеску за предявлення виконавчого документу до виконання.

А тому, просила визнати неправомірними дії державного виконавця Першого ВДВС м. Луцьк ОСОБА_7 щодо повернення виконавчого документу без прийняття до провадження та зобовязати останнього відкрити виконавче провадження з виконання судового наказу № 2н-1509/09 від 14.12.2009.

Від представника скаржника ОСОБА_4 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд скарги за відсутності представника ПАТ «ВіЕЙБі Банк». Вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Субєкта, дії якого оскаржують в судовому засіданні скаргу не визнав, просив лишити її без задоволення. Суду пояснив, що на виконання надійшов судовий наказ, однак стягувачем не було приєднано доказів сплати авансового внеску, як передбачено Законом України «Про виконавче провадження» в новій редакції. Від сплати таких внесків звільняються лише державні органи. Фонд гарантування вкладів не належить до даної категорії, а тому сплата авансового внеску є обовязковою. Вважає винесені постанову правомірною.

Заслухавши пояснення субєкта оскарження, дослідивши письмові матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

До матеріалів скарги додано копії документів, які вказують на те, що 23.11.2016 представником ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_8 на адресу Першого ВДВС м. Луцьк було подано заяву про примусове виконання рішення суду, приєднано оригінал судового наказу № 2н-1509/09 від 14.12.2009, ухвалу суду від 01.11.2016 про поновлення строку предявлення судового наказу до виконання, засвідчену копію рішення суду та копію довіреності (а.с. 4-6).

Як вбачається з повідомлення державного виконавця Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_7 від 29.11.2016 на підставі п.8 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-1509/09 від 14.12.2009 (а.с. 7).

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати.

Вказаною нормою закону також передбачено, що від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Зазначений вище перелік підстав для звільнення від сплати авансового внеску є вичерпним.

Скаржник вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який на даний час здійснює тимчасову адміністрацію у ПАТ «ВіЕйБі Банк» та належить державі в особі Міністерства фінансів України, може вважатись державним органом, тому має бути звільнений від сплати авансового внеску, передбаченого ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, суд вважає таке твердження необґрунтованим, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є стягувачем за даним судовим наказом.

Згідно заяви про відкриття виконавчого провадження кошти, стягнуті за виконавчим документом (судовим наказом №2н-1509/09 від 14.12.2009) необхідно перерахувати на рахунки отримувача ПАТ "ВіЕйБі Банк", .

Згідно з п.1 ч.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, а відповідно до п.7 ч.3 цього Закону органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень.

У ст. 5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд підзвітний ОСОБА_9 України, Кабінету Міністрів України та Національному банку України.

Таким чином, розділ ІІ Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який визначає правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не відносить Фонд до органів державної влади.

За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання дій державного виконавця неправомірними при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, адже державний виконавець діяв в межах повноважень та у відповідності до закону.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про безпідставність вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, на підставі ст.ст. 4, 6, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на дії державного виконавця Першого відділу ДВС м. Луцька залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали в той же строк з дня отримання її копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій