ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2139/16-ц
Провадження № 2/362/169/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого -судді Орди О.О

при секретарі -Хоменко О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки

встановив:

ОСОБА_1І звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3Д, треті особи: Приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку № 6 по вулиці Гагаріна в смт. Глеваха Васильківського району укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8А 18 серпня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 1507 та договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0840 га по вулиці Гагаріна, 6 в смт. Глеваха Васильківського району, цільове призначення для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:065:0028 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8А 18 серпня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 1510. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20 вересня 1980 року між позивачем та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, після чого вони проживали разом та вели спільне господарство. Через декілька років після одруження померла мама ОСОБА_2Д після смерті якої він успадкував, житловий будинок по вулиці Гагаріна, 6 в смт. Глеваха Васильківського району Київської області. Зазначений будинок був у стані, який потребував капітального ремонту, а тому внаслідок спільних трудових та грошових витрат позивача з ОСОБА_2Д капітально відремонтовано житловий будинок по вулиці Гагаріна, 6 в смт. Глеваха Васильківського району Київської області, що призвело до істотного збільшення його вартості та цінності. 25 березня 2013 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області. В квітні 2014 року позивач з ОСОБА_2Д домовились про поділ будинку між ними, але через деякий час він відмовився від цієї домовленості, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про поділ майна. 31.12.2015 року позивачу стало відомо про укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, яка є рідною сестрою позивача спірних договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки. Сторони уклали дані договори без наміру створення правових наслідків з метою приховання майна від розподілу між ОСОБА_2Д та ОСОБА_1Г та створення перешкод при розгляді цивільної справи про розподіл майна подружжя в суді. Дані договори є фіктивними оскільки ОСОБА_3Д за останні пять років жодного разу не приїзджала до житлового будинку а з літа 2015 року повністю уникає спілкування з племінниками -ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вона не несла і не несе нияких витрат по спірному житловому будинку, не сплачувала та не сплачує за газ, світло, позивач та треті особі по справі постійно проживають та користуються спірним житловим будинком. Крім того ОСОБА_2 не отримував від ОСОБА_7 кошти за начебто продане майно. Особисті речі ОСОБА_2, меблі та інші речі які йому належать знаходяться в даному будинку, станом на день подачу позову до суду ОСОБА_2Д зареєстрований в житловому будинку № 6 по вулиці Гагаріна в смт. Глеваха Васильківського району. Оскільки ці правочини порушують право позивача на житловий будинок № 6 по вулиці Гагаріна в смт. Глеваха Васильківського району вимушена були звернутися до суду з даним позовом.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити з підстав наведених у ньому

Відповідач ОСОБА_2Д допитаний в судовому засіданні як свідок повідомив, що між ним та позивачем була домовленість що він дарує частину будинку сину, з чим ОСОБА_1І та її представник не погодились, зазначали що згодні спілкуватися тільки в присутності адвоката, але зібратися не вдалося оскільки в будинку були постійні сварки, вирішити питання щодо дарування частини будинку не вдалося а тому вирішив його продати.

Відповідач ОСОБА_3Д допитана в судовому засіданні як свідок повідомила що вирішила купити після того як брат зазначив, що буде продавати будинок, і для того щоб врятувати спадщину вона запропонувала купити його, сплачувала брату за житловий будинок кошти в сумі 440 000 грн частинами на протязі двох місяців до укладення договору, які їй дали її дочки, документального підтвердження цьому не має. З серпня 2015 року не сплачувала та не сплачує на утримання житлового будинку кошти оскільки там не проживає, так як там мешкає позивач з дітьми. В будинку була один раз в червні- липні 2016 року разом з братом, заходила до будинку подивилась на нього та пішла, зазначила що будинок прийме коли виїдуть звідти позивач з дітьми. Ій було відомо що ОСОБА_2Д пропонував дітям або давайте ділиться або буду продавати, знала що не дужі гарні стосунки в сім'ї брата.

Третя особа приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу ОСОБА_4А в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Третя особа - ОСОБА_5 допитана в судовому засіданні як свідок повідомила що проживає в спірному будинку по теперішній час, питання щодо користування будинком батько пропонував віришити мирним шляхом, а тому попросив відізвати мати позов щодо будинку поданий в 2013 році та його було забрано в 2014 році, було вирішено щоб вирішити справедливо це питання замовити експертну оцінку щодо вариантів поділу цього будинку, але після виготовлення експертного висновку батько відмовився вирішувати дане питання мирним шляхом, про те, що майно відчужено мі дізналися після того як в грудні 2015 року отримали повістки в суд по справі за позовом ОСОБА_3Д про наше виселення, тоді вже як справа про поділ будинку слухалась в суді. При цьому на той час ми разом батьком проживали в спірному будинку, мали свої кімнати. Будинок повністю перебудовано, скільки ми там живемо стільки і перебудуємо. батько проживав до січня 2016 року, речі майже всі знаходяться в будинку, деякі він забирає, деякі привозить , ключі від будинку у нього є, за будинок сплачує ми всі комунальні послуги втрьох, батько перестав це робити з січня 2016 року

Третя особа -ОСОБА_6 допитаний в судовому засіданні як свідок повідомив що проживає в спірному будинку все своє життя, в 2013 році в суді слухалась справа про поділ будинку, намагалися той час вирішити питання розподілу мирним шляхом, але це не вдавалося. В грудні 2015 року отримали повістки в суд по справі за позовом ОСОБА_3Д про наше виселення, тоді ми і дізналися що будинок продано. Батько проживав разом з нами до січня 2016 року, всі його речі до цього часу майже все знаходяться в будинку, плату за утримання будинку з січня 2016 року сплачуємо ми з сестрою та мамою. В будинку тітку бачили років десять назад

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 10, 11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 зареєстрований 20 вересня 1980 року у виконавчому комітеті Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 15, розірвано. Змінено після розірвання шлюбу прізвище відповідача Хмара на її дошлюбне Ожерельева Рішення набрало законної сили. (а.с. 11 Т.1)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_10, яка померла 20 грудня 1983 року а саме житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в смт Глеваха Васильківського району Київської області по вулиці Гагаріна. На земельній ділянці совхоза Жовтневий знаходиться один цегляний будинок житловою площею 49,4 кв.м зазначений в плані під літерою А загальною площею 81,2 кв.м, сарай Б, паркан, ворота та сарай І (а.с. 10 Т.1 )

Згідно договору купівлі-продажу посвідченого ОСОБА_8А приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області 18 серпня 2015 року та зареєстрованого за реєстровим № 1507 ОСОБА_2 продав а ОСОБА_7 купила житловий будинок, що знаходиться за адресою: смт. Глеваха Васильківського району Київської області, вулиця Гагаріна, будинок 6. Продаж вчинено за суму 295 000 гривень, які продавець отримав повністю до підписання цього договору. Відповідно до п.9 продавець зобов'язується передати покупцю житловий будинок, а покупець зобов'язується прийняти у власність житловий будинок, що відчужується (а.с. 12-13 Т. 1)

Згідно договору купівлі-продажу посвідченого ОСОБА_8А приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області 18 серпня 2015 року та зареєстрованого за реєстровим № 1510 ОСОБА_2 продав а ОСОБА_7 купила земельну ділянку площею 0,0840 га, кадастровий номер :01:065:0028, що знаходиться за адресою: смт. Глеваха Васильківського району Київської області, вулиця Гагаріна, будинок 6, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка= Продаж вчинено за суму 140 490 гривень, які продавець отримав повністю до підписання цього договору. Відповідно до п.9 продавець зобов'язується передати покупцю житловий будинок, а покупець зобов'язується прийняти у власність житловий будинок, що відчужується (а.с. 14-15 Т. 1)

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 липня 2016 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2016 року скасовано і ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, третя особа: Приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання житлового будинку сумісною власністю подружжя та його розподіл в натурі . Рішення набрало законної сили. Відповідно рішення спірний житловий будинок по вулиці Гагаріна, 6 в смт. Глеваха, щодо якого заявлені вимоги про визнання його спільним сумісним майном подружжя та розділ в натурі, належить іншій особі- відповідачці ОСОБА_3, яка набула права власності на спірний житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу від 18 серпня 2015 року, який не визнаний судом недійсним, а також враховуючи приписи ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, коллегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позову з огляду на відсутність у відповідача ОСОБА_2 майна, яке можливо визнати спільною власністю і яке підлягає поділу (а.с. 17-18 Т.2)

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Причому такі цілі можуть бути протизаконними (наприклад, укладення громадянином ОСОБА_11 дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації), або фіктивний правочин може взагалі не мати правової мети. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, незалежно від того, в якій формі він вчинений, у тому числі у разі його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-116цс14, згідно зі ст. 234 ЦК України фіктивний правочин це правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином. Якщо сторонами вчинено правочин для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, він є не фіктивним, а удаваним (ст. 235 ЦК України).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Таким чином, визнання договору недійсним у звязку з його фіктивністю має свої особливості, а саме: у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.

При цьому саме позивачі мають довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину.

Відповідно до довідок № 527 від 11 березня 2016 року та № 1623 від 02.09.2016 року виданих виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради ОСОБА_1, вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та до складу її сімї входять: донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, 1955 р.н (а.с. 9 Т.1)

Згідно квитанцій які містяться в матеріалах справи за період 2015 року -вересень 2016 року оплата за газопостачання та електропостачання за житловий будинок № 6 по вулиці Гагаріна 6 в смт. Глеваха Васильківського району здійснювалась ОСОБА_1І (а.с. 186-218 Т.1)

Укладаючи договори купівлі-продажу будинку від 18 серпня 2015 року сторони правочину не бажали настання правових наслідків, які б могли виникнути внаслідок здійснення цього правочину, оскільки позивач та треті особи по справі продовжують проживати у вказаному будинку, сплачувати комунальні послуги, відповідач ОСОБА_2Д не змінив місце своєї реєстрації, більшість його речей знаходиться в будинку, що не заперечувалось ОСОБА_2Д отже фактично ОСОБА_2Д не передано майно у власність ОСОБА_3Д, а остання, в свою чергу, його не прийняла, про що нею було зазначено в судовому засіданні, що майно буде прийнято після розгляду справ у суді, отже під час укладання вищезгаданих договорів ОСОБА_2Д не бажав настання правових наслідків передбачених договором купівліпродажу спірних житлового будинку та земельної ділянки, як не бажала їх і ОСОБА_3, оскільки як покупець за договором майно у власність фактично не прийняла , у будинок не вселилася, своє місце проживання у ньому не реєструвала, що дає підстави вважати, що такі договори купівлі-продажу не носить реальний характер.

Судом встановлено, що спірні договори купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки, сторонами укладений фіктивно з метою уникнення питання щодо поділу майна подружжя та не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, а тому, дані правочини суд вважає за можливе визнати недійсними.

Керуючись ст. ст. 3, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 11, 16, 203, 215-216, 234 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку , що знаходиться за адресою: смт. Глеваха Васильківського району Київської області, вулиця Гагаріна, будинок 6 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18 серпня 2015 року, посвідченого ОСОБА_8А приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області, та зареєстрованого в реєстрі за № 1507.

Визнати недійснимдоговір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0840 га, кадастровий номер :01:065:0028 що знаходиться за адресою: смт. Глеваха Васильківського району Київської області, вулиця Гагаріна, 6 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18 серпня 2015 року, посвідченого ОСОБА_8А приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області, та зареєстрованого в реєстрі за № 1510.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 275 грн. 60 коп. судових витрат з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя