УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-Банк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 14 червня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ТОВ «КБ «актив-Банк»), правонаступником якого є ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 180 тис. Євро зі сплатою 15 % річних з кінцевим строком повернення 11 червня 2010 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, предметом якої був житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0785 га, розташована за цією ж адресою. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 1 листопада 2009 року з ОСОБА_4 на користь банку стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 196 443 Євро 99 євроцентів, що еквівалентно 2 107 706 грн 50 коп. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором та вказане рішення суду, утворилась заборгованість у розмірі 1 153 070 грн.

Ураховуючи наведене, позивач просив у рахунок часткового погашення кредитної заборгованості звернути стягнення на предмети іпотеки - зазначені житловий будинок та земельну ділянку.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Актив-Банк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «КБ «Актив-Банк» відмовлено з інших правових підстав.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Актив-Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, на підставі доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що іпотекодавець не надав згоду на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за іпотекодержателем, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя. Крім того, при укладенні договору іпотеки сторони визначили виключно позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності іпотекодержателем, законом та договором іпотеки не передбачено визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року № 6-1851цс15, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

О.В. Закропивний