Справа № 510/174/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Відповідачка по справі, у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Позивачка у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія нотаріально не посвідченого договору купівлі продажу від 12.06.2016 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про купівлю житлового будинку по вул.. Кутузова, 28, с. Орлівка; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, померла 02.07.2016 р.; копія паспорту ОСОБА_1; копія заповіту ОСОБА_3 від 11.12.2012 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Кутузова, 28 в с. Орлівка, Ренійського району, самочинно збудовані споруди літня кухня «Б», погреб «б» та сарай «В» узаконенні рішенням № 11 від 30.05.2005 р.; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.04.2005 р., згідно якого житловий будинок по вул.. Кутузова, 28, с. Орлівка, Ренійського району належить ОСОБА_3.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 12.06.2016 р. позивачка домовилась із відповідачкою про покупку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул.. Кутузова, 28, с. Орлівка, Ренійського району Одеської області. В той же день було укладено відповідний договір купівлі-продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Позивачка передала відповідачці гроші, а остання передала ключі від будинку.

Так як, згідно законодавства, подібні договори підлягають нотаріальному посвідченню, позивачка через деякий час запропонувала відповідачці привести домовленість у відповідності до вимог закону, на що відповідачка відповіла, що поки не може це зробити, так як на момент укладення договору власницею будинку була її матір ОСОБА_3, яка померла 02.07.2016 р.. Також відповідачка повідомила, що матір залишила заповіт, яким заповідала на випадок своєї смерті усе своє майно їй, і тому після оформлення спадщини, вона приведе у відповідність до вимог законодавства передачу майна, оскільки вона вже прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Про існування обставин, що відповідачка не є власницею будинку позивачці нічого не було відомо, оскільки вона як сусідка знала, що саме відповідачка є власницею цього будинку.

Враховуючи викладені обставини, що на момент укладання договору відповідачка не мала належних оформлених документів, що підтверджують її право власності і до їх оформлення не мала права відчужувати будинок, тому придбане позивачкою майно було відчужено особою, яка не мала на це право.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до наступних висновків.

Позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачці передані гроші на суму 84 000 грн., а позивачці обєкт нерухомості, яким позивачка на теперішній час користується.

На підставі ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Так, позивачка набула права власності на будинок № 28 по вул. Кутузова в с. Орлівка, Ренійського району, Одеської області, в порядку ст. 330 ЦК України, як добросовісний набувач, придбавши його у відповідачки, який вона фактично не мала права відчужувати.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачкою, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачко право власності на будинок № 28 по вул.. Кутузова, с. Орлівіка, Ренійського району Одеської області.

Виходячи з вищевикладеного,

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 388, ЦК України (2003 р.) суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 28 по вул. Кутузова, в с. Орлівка, Ренійського району, Одеської області, який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок; літ. «Б» - літня кухня; літ. «В» - сарай; літ. «Г» - вбиральня; 1,2,5,6 огорожі; 3,4 - споруди

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін