Справа № 462/6105/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого - судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, покликаючись на те, що відповідач 31 жовтня 2015 року о 18.45 год. внаслідок порушення правил дорожнього руху здійснив зіткнення з автомобілем, яким керував він, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Діями відповідача йому було завдано майнову шкоду у розмірі 211234,88 грн. та ним сплачено 500,00 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Страховою компанією йому було сплачено 99350,18 грн. та він відчужив свій пошкоджений автомобіль за ціною 10000,00 грн. Крім того, внаслідок дій відповідача йому було завдано фізичні страждання та моральні, оскільки він пережив емоційний стрес, почуття безпомічності, страху за життя та здоров'я, тривалий час він був змушений проходити лікування, не мав можливості працювати та тривалий час не міг користуватися автомобілем. Просить стягнути з відповідача 102384,70 грн. майнової шкоди, 30000,00 грн. моральної шкоди, судові витрати у справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач та його представники у судовому засіданні позов заперечили, зазначили, що відповідно до висновку, викладеного у звіті №5036/12/15 ринкова вартість пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля становила 113220,00 грн., така вартість визначалась на підставі інтернет аукціону. Крім того, вважає, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували що відповідач відмовився компенсувати залишкову вартість автомобіля шляхом викупу. Позивач на момент відчуження автомобіля знав про ринкову вартість автомобіля та мав змогу реалізувати свій пошкоджений автомобіль в межах суми, що визначена у звіті. Також, вважають, що у випадку задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування майнової шкоди, суд повинен вирішити питання щодо передачі йому пошкодженого автомобіля після відшкодування ним його вартості, проте таке є неможливим у зв'язку з відчуженням такого автомобіля. Крім того, вважають, що є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не відповідає реальній шкоді позовна вимога щодо стягнення з відповідача моральної шкоди. Просять у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 21 червня 2016 року ОСОБА_2 31 жовтня 2015 року, близько 18.45 год., керуючи автомобілем «Пежо 407», номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись по вул.Любінській у м.Львові в напрямку до перехрестя вулиць Любінська-Яворницького, при здійсненні повороту ліворуч на вул.Яворницького, порушив чинні вимоги ПДР України, а саме: п.1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»), 2.3 (б), 10.1 та 16.6 ПДР України, що проявилось у тому, що він був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, а саме не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку через перехрестя прямо і мав перевагу в русі, що призвело в подальшому до настання ДТП, а саме зіткнення з автомобілем «Ніссан Тіїда», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 та отримання останнім тілесних ушкоджень. Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_1 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №379/2015 від 17.11.2015 року отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. /а.с. 5, 6/

Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу, внаслідок вчиненого злочину, завдано майнову шкоду у розмірі 211234,88 грн., внаслідок пошкодження відповідачем ОСОБА_2 автомобіля марки «Ніссан Тіїда», номерний знак НОМЕР_2, що стверджується звітом вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №318 від 11 листопада 2015 року. /а.с. 7/

Відповідно до листа СК «ПЗУ Україна» №5111-71 від 04 серпня 2016 року позивачу ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 99350,18 грн., внаслідок пошкодження автомобіля марки «Ніссан Тіїда», номерний знак НОМЕР_2, автомобілем марки «Пежо 407», номерний знак НОМЕР_1. /а.с. 42/

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №4641/2016/062102 від 10 вересня 2016 року автомобіль марки «Ніссан Тіїда», номерний знак НОМЕР_2 передано позивачем у власність покупцю за ціною 10000,00 грн. /а.с. 43/

Внаслідок наведеного, позивачу ОСОБА_1 не відшкодовано 101884,70 грн. шкоди, внаслідок пошкодження відповідачем ОСОБА_2 автомобіля марки «Ніссан Тіїда», номерний знак НОМЕР_2.

Суд не бере до уваги покликання відповідача та його представників на звіт №5036/12/15 від 02 грудня 2015 року, згідно якого ринкова вартість пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Ніссан Тіїда», номерний знак НОМЕР_2 становила 113220,00 грн. та те, що позивач мав змогу реалізувати свій пошкоджений автомобіль в межах вказаної суми, оскільки позивач ОСОБА_1 відчужив вказаний автомобіль 10 вересня 2016 року та відповідачем чи його представниками не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що на момент продажу пошкодженого автомобіля марки «Ніссан Тіїда», номерний знак НОМЕР_2 вартість такого автомобіля, внаслідок плину часу та дії природного середовища, не могла становити 10000,00 грн.

Окрім того, суд відхиляє твердження відповідача та його представників на те, що у випадку задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування майнової шкоди, суд повинен вирішити питання щодо передачі йому пошкодженого автомобіля після відшкодування ним його вартості, покликаючись на п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, оскільки згідно вказаного пункту встановлено, що суд повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду, однак не встановлено самого обов'язку передачі такої речі та не вказано, що відсутність такої речі на момент винесення рішення суду є підставою для відмови у задоволенні позову.

Що стосується завдання позивачу моральної шкоди відповідачем ОСОБА_2, то в ході судового розгляду встановлено, що позивачу, внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень, через порушення нормальних життєвих зв'язків, порушенням установленого способу життя, пов'язаних з відсутністю автомобіля та необхідністю його ремонту, тривалістю лікування, неможливістю працювати, завдано моральну шкоду, а тому дану позовну вимогу щодо стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди слід задовольнити частково в сумі 10000,00 грн., так як завдана відповідачем моральна шкода за характером та тривалістю відповідає такому розміру.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз, витрати, пов'язані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Отже, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути 500,00 грн. за проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №318 від 11 листопада 2015 року. /а.с. 41/

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 215-218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 102384 /сто дві тисячі триста вісімдесят чотири/ гривні 70 копійок майнової шкоди, 10000 /десять тисяч/ гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1378 /одну тисячу триста сімдесят вісім/ гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш