АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/972/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1269/17Головуючий у 1-й інстанції Беркута Л. Г. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Лобова О.А., Хіль Л.М.

при секретарі -Маладиці Л.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги вмотивовувала тим, що 26 вересня 2005 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач проживає з дитиною окремо без реєстрації у м. Полтаві. За місцем свого проживання дитина навчається у Полтавській гімназії №17 та відвідує різні гуртки. Дитина фактично перебуває на утриманні позивача. До звернення з позовом відповідач частково брав участь в утриманні та вихованні сина: оплачував спортивну секцію, придбавав йому солодощі та іграшки.

Позивач вважає таку участь незначною, вказуючи на те, що відповідач має постійний та регулярний дохід у вигляді заробітної плати, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Також вказує на те, що інші особи, що перебувають на утриманні у відповідача відсутні.

Просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення сином повноліття.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає у АДРЕСА_3, працює начальником відділу з обслуговування структурних підрозділів ПАТ «Полтаваобленерго» м. Полтава, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640,00 грн.

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_3 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв'язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що на момент розгляду справи в суді, згідно досягнутої домовленості між сторонами місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, визначено за місцем реєстрації, тобто в АДРЕСА_3, з тимчасовим перебуванням в денний час на час навчання в гімназії №17 в м. Полтаві.

Вказує, що за домовленістю між сторонами з 01 вересня 2016 року щотижня були визначені часи, коли син повинен був знаходитися за місцем реєстрації батька (відповідача за цим позовом), та - графік тренувань у спортивному гуртку, оплата яких здійснюється виключно ним. Наголошує на тому, що влітку 2016 року ОСОБА_4 переважно знаходився за медами Полтави переважно на утриманні відповідача, який оплатив перебування сина у оздоровчому таборі «Орлятко», забезпечив його поїздки до м. Харкова і відвідування у ньому розважальних та розвиваючих закладів. За період весни-осені 2016 року забезпечив сина підлітковим велосипедом, ноутбуком, засобами догляду, іграшками.

Вважає, що фактично він здійснює основні витрати на утримання сина.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку про відхилення скарги.

Судом встановлено, що 26 серпня 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського міського управління юстиції (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 26 серпня 2005 року).

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 06 травня 2009 року).

Згідно довідки Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області №02-34/10534 від 17 листопада 2016 року ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_3, але фактично не проживає.

Згідно договору оренди житла від 01 вересня 2016 року та акту прийому-передачі житла і майна вбачається, що ОСОБА_2 орендує у ОСОБА_6 квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Актом обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2, від 16 листопада 2016 року, складеного завідувачем та головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, встановлено: умови проживання дитини задовільні та відповідають санітарно-гігієнічним вимогам, дитина має окреме ліжко, місце для навчання, забезпечена одягом та взуттям відповідного віку та сезону, має необхідне канцелярське приладдя, книги, іграшки тощо, забезпечена продуктами харчування.

Іншими доказами у сукупності: довідкою Полтавської гімназії №17 Полтавської міської ради Полтавської області від 03 листопада 2016 року №01-30/878, довідкою Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Полтави» від 15 листопада 2016 року №1385, довідкою голови батьківського комітету від 16 листопада 2016 року, листком непрацездатності серїі НОМЕР_4 від 08 листопада 2016 року, довідкою Міської дитячої клінічної стоматологічної поліклініки №190 від 02 листопада 2016 року, у повній мірі підтверджується факт постійного проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з матір?ю у м. Полтаві та перебування сина на її утриманні.

З доказів, наявних у матеріалах справи вбачається і той факт, що відповідач ОСОБА_3 приймає участь у житті сина, який зареєстрований за місцем його проживання, має там облаштоване місце.

Поряд з цим, підтвердження фактів спілкування з сином, здійснення періодичних покупок та витрат на придбання одягу, взуття чи продуктів харчування, не свідчать про системність та достатній обсяг участі батька (відповідача у справі) в утриманні сина ОСОБА_5.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює за основним місцем роботи у ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» з 22 грудня 2000 року, за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року її заробітна плата за основним місцем роботи становить 46170,33 грн /а.с.30/, крім того працює за договором ЦПХ в Жовтневій сільській раді, її заробітна плата за жовтень 2016 року становить 2250,00 грн /а.с.31/..

Дохід відповідача ОСОБА_3 за цей же період за місцем роботи у ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» становить 88986,72 грн, що підтверджується довідкою ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» від 11 листопада 2016 року №08-65/197/а.с.67/.

Вбачається, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду, оскільки дитина потребує щоденних витрат на утримання, які полягають у системному забезпеченні продуктами харчування, необхідності оплати гуртків та участі у інших розвиваючих заходах, навчання та ін., і не можуть обмежуватися лише періодичними витратами.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ О.А. Лобов /підпис/ Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області _________ П.С. Абрамов