УХВАЛА

06.03.2017 року Провадження №6/425/24/17

Справа №425/301/17

м. Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар - Кравченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 06 лютого 2017 року звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою про визнання виконавчого листа № 2-2315/2008, виданого 20 січня 2016 року Рубіжанським міським судом Луганської області, про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2008 року і до повноліття дитини, таким, що не підлягає виконанню.

У призначений день та час судового засідання заявник та стягувач не з'явились, при цьому через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області заявник подав заяву, якою просив справу розглянути без його участі. Враховуючи, що правовим наслідком неявки осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини 3 статті 369 Цивільного процесуального кодексу України, не є відкладення судового засідання, воно проводилось судом за їх відсутності.

За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтовуючи необхідність задоволення заяви, заявник вказував на те, що у нього з ОСОБА_2 є спільна дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якої він за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти. Однак шлюб між ним та стягувачем було розірвано, а 16 грудня 2015 року Балаклійським районним судом Харківської області було прийнято рішення про усиновлення його сина ОСОБА_6. І оскільки, усі права та обов'язки між ним та сином він вважає припиненими, виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3, на його думку, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

На основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, за час знаходження у якому, ОСОБА_2 народила дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого, згідно свідоцтва про народження дитини став ОСОБА_1 (а.с.1-4,5,6,31).

Чотирнадцятого травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6,32).

Первомайським міським судом Луганської області, рішенням від 16 вересня 2008 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було присуджено аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2008 року і до повноліття дитини (а.с.25-28).

П`ятого січня 2016 року набрало законної сили рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 16 грудня 2015 року яким ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3) визнано усиновителем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.51-52).

Але 20 січня 2016 року Рубіжанським міським судом Луганської області ОСОБА_2 (яка змінила прізвище на ОСОБА_2) був виданий дублікат виконавчого листа для виконання рішення Первомайського міського суду Луганської області від 16 вересня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2008 року і до повноліття дитини (а.с.42).

І на підставі вказаного виконавчого листа, 26 травня 2016 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків, Мирною Т.В. було відкрито виконавче провадження (а.с.16,40).

Однак 06 лютого 2017 року ОСОБА_1 подав заяву якою просив визнати вказаний вище виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню (а.с.1-4,25-28).

Із встановлених обставин вбачається, що судом, у встановленому законом порядку, був дійсно виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини: ОСОБА_3, але на його думку внаслідок усиновлення цієї дитини іншим чоловіком на підставі рішення суду, його обов`язок сплачувати аліменти припинився, тому виконавчий лист про стягнення з нього аліментів підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Для вирішення поставленого перед судом питання, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

В силу положень частини 2 статті 52 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. І цьому обов`язку кореспондує право дитини на утримання з боку батьків.

Разом з цим, положення частини 1 статті 121 Сімейного кодексу України уточнюють, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Тому відразу суд відзначає, що обов`язок ОСОБА_1 утримувати сина ОСОБА_3 грунтується на походженні сина від нього, що було засвідчено органом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.31).

Але такий обов`язок ОСОБА_1 не являється абсолютним.

Зокрема, з огляду на положення частини 1 статті 207 Сімейного кодексу України, усиновлення це прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, чи, за наявності певних умов, в консульській установі або дипломатичному представництві.

При цьому, в силу положень частини 1,3 та 4 статті 232 того ж кодексу, правовим наслідком усиновлення являється припинення особистих та майнових прав і обов`язків між батьками та особою, яка усиновлена, але і одночасне виникнення взаємних особистих немайнових та майнових прав і обов`язків між особою, яка усиновлена та усиновлювачем. До того ж, усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини.

Однак якщо дитина усиновлюється однією особою, згідно положень частини 1 статті 232 Сімейного кодексу України, ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка.

Отже, з означених нормативно-правових положень вбачається, що обов`язок батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття може бути припиненим внаслідок усиновлення його дитини іншим чоловіком, у тому числі і за рішенням суду, якщо батько дитини не виявить бажання зберегти правовий зв`язок із дитиною.

Суд констатує, що дитина заявника ОСОБА_3, з огляду на зміст рішення суду, що набрало законної сили (а.с.51-52) дійсно був усиновлений іншим чоловіком, а бажання зберегти правовий зв`язок із сином, заявник не виявив.

За таких обставин суд погоджується із думкою заявника про те, що його обов`язок утримувати сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття шляхом сплати аліментів - припинився.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причини суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тож оскільки обов`язок заявника щодо утримання дитини ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття шляхом уплати аліментів, припинився внаслідок усиновлення цієї дитини іншим чоловіком, тобто обов`язок став відсутнім з інших причин, виконавчий лист про стягнення аліментів на цю дитину дійсно підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

А отже заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Разом з цим суд враховує положення частини 1 статті 225 Сімейного кодексу України якими передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

А оскільки рішення суду про усиновлення ОСОБА_3 набрало чинності тільки 05 січня 2016 року, то і обов`язок заявника утримувати цю дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів припинився тільки 05 січня 2016 року.

Як наслідок, виконавчий лист про стягнення із заявника аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню повністю, з 05 січня 2016 року.

Отже, керуючись статтями 1-4,8,10,11,15,57-66,156-196,208-210,212-214,369 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню повністю, з 05 січня 2016 року, виконавчий лист № 2-2315/2008 виданий 20 січня 2016 року Рубіжанським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.м.т. Ков'яги Валківського района Харківської області, місце проживання: АДРЕСА_1, не працює, на користь ОСОБА_2, яка проживає АДРЕСА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2008 року і до повноліття дитини.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Д.С. Коваленко