Справа №479/1063/16-ц 20.02.2017 20.02.2017 20.02.2017
Справа №479/1063/16-ц Головуючий першої інстанції Кондрачук А.П. Провадження №22-ц/784/479/17 Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Серебрякової Т.В.,

суддів: Лисенка П.П., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участі позивача ОСОБА_2,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ухвалу судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2016 року, постановлену у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, Приватного підприємства «Мередіан» про визнання недійсним та скасування пунктів рішення селищної ради та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки,

УСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_3, Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, Приватного підприємства «Мередіан» (далі - ПП «Мередіан»), в якому просила визнати незаконним та скасувати п.3., п.3.1 рішення Кривоозерської селищної ради Миколаївської області від 30 червня 2011 року за №17 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки», скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.35 га (серії НОМЕР_1), а також державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.15 га (серії НОМЕР_2).

В позовній заяві зазначено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній ділянці 0.34 га, якою вона користується з 1976 року. По сусідству з нею в будинку АДРЕСА_2 проживала сім'я ОСОБА_4 Їх житловий будинок був розташований на земельній ділянці 0.45 га, що підтверджується судовим рішенням.

22 грудня 2010 року будинок АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу було придбано відповідачем ОСОБА_3

Відповідно до рішення №13 від 12 січня 2011 року Кривоозерської селищної ради Миколаївської області ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею 0.15 га - для обслуговування будинку та 0.35 га - для ведення особистого селянського господарства.

Позивач зазначала, що не підписувала відповідну технічну документацію на виготовлення державного акту на земельну ділянку розміром 0.15 га та виготовлення державного акту на земельну ділянку площею 0.35 га, надані ОСОБА_3, однак не зважаючи на це на підставі рішення V сесії 6-го скликання Кривоозерської селищної ради Миколаївської області від 30 червня 2011 року №17 ОСОБА_3 було видано державний акт НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку розміром 0.35 га та державний акт серія № НОМЕР_3 на земельну ділянку розміром 0.15 га.

Вважаючи, що відповідачем незаконно вилучено у неї 0.05 га землі та передано відповідачу, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 на підставі п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неповне з'ясування обставин справи судом першої інстанції просить ухвалу судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2016 року скасувати та постановити у справі нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу районний суд виходив з того, що рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року та рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 20 серпня 2015 року була розглянута справа, в якій вже заявлялись позивачем вимоги, що заявлені в даній справі, а тому на підставі п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України у відкритті провадження у ній слід відмовити.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.1,3-4,10-11,303 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пред'явлення позову (заяви) - це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

Так, в силу ст. 118, ч. 1 ст. 120, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 122 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви, її копії та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 названого Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Стаття 119 ЦПК України передбачає перелік вимог, яким повинна відповідати позовна заява (заява), а саме: вона повинна містити найменування суду до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви, а також повинні додаватися документи, що підтверджують сплату судового збору.

У разі подання оформленої відповідно до встановленому названим Кодексом порядку заяви - суддя відкриває провадження у цивільній справі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому, позови вважаються тотожними тільки в тому випадку, коли в них одночасно співпадають сторони, предмет позову (матеріально-правова вимога позивача до відповідача) та підстава позову (посилання на належне позивачу право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту).

Отже, для застосування передбаченої даною нормою підстави відмови у відкритті провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмови у відкритті провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року позов ОСОБА_2 до Кривоозерської селищної ради задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано п.3, п.3.1 рішення Кривоозерської селищної ради Миколаївської області від 30 червня 2011 року за №17 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки», а саме в частині: «Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. ОСОБА_3, розроблену приватним підприємством «Мередіан» на підставі рішення селищної ради №13 від 12 січня 2011 року» та «Надати у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0.35 га для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_2 на території Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області».

Визнано незаконним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.35 га серія НОМЕР_1, виданий відділом Держкомзему 06 грудня 2011 року на ім'я ОСОБА_3

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання незаконним рішень сесії Кривоозерської селищної ради №24 від 17 грудня 2010 року, №13 від 12 січня 2011 року в частині затвердження технічної документації та надання у власність гр. ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 0.15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель АДРЕСА_2, на території Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області, визнання недійсним державного акту серія НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0.15 га, виданий відділом Держкомзему 06 грудня 2011 року на ім'я ОСОБА_3, відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 20 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2015 року в задоволеній частині позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, про відмову у задоволені позовних вимог.

У грудні 2016 року ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_3, Кривоозерської селищної ради Миколаївської області та ПП «Мередіан» про визнання незаконним та скасування п.3, п.3.1 рішення Кривоозерської селищної ради Миколаївської області від 30 червня 2011 року за №17; скасування державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0.35 га (серії НОМЕР_1), скасування державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0.15 га (серії НОМЕР_2).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд вважав, що оскільки вимоги, заявлені позивачем у своїй заяві вже були предметом розгляду у судовому порядку, тому у відкритті провадження слід відмовити.

Між тим, районний суд не врахував, що у даній справі ОСОБА_2 пред'явлено позов до відповідачів ОСОБА_3, ПП «Мередіан» та Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, в той час як під час розгляду попередньої цивільної справи за №479/887/14-ц, перші двоє не приймали участі у справі, як відповідачі, оскільки ОСОБА_3 був залучений до участі у справі в якості третьої особи, а ПП «Мередіан» взагалі не приймало участі у справі.

Отже, даний позов не може вважатись тотожнім в розумінні п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України, а тому висновок суду про відмову у відкритті провадження з цих підстав є помилковим.

Окрім того, постановляючи оскаржувану ухвалу Кривоозерський районний суд Миколаївської області взагалі не вирішив питання відносно Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, яка вказана відповідачем у справі та відмовив у відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 лише щодо відповідачів ОСОБА_3 та ПП «Мередіан».

Оскільки ухвала не відповідає вимогам процесуального законодавства, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для повторного вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст.307,312,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2016 року - скасувати, а позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: П.П. Лисенко

Н.В. Самчишина