Справа № 535/71/17
Провадження № 2/535/98/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Котельва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу;-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить розірвати шлюб укладений між ними 26 листопада 2014 року у Центральному відділі ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1976, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, відповідач не займається вихованням дитини. Не піклується про створення нормальних сімейних стосунків та не надає ніякої матеріальної підтримки. В звязку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем.

У відкритому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просить задовольнити її позов з підстав викладених в позовній заяві, просить більше не надавати строк для примирення, оскільки вона не бажає примирюватися з відповідачем.

У відкритому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав повністю, просить розвести їх, так-як примирення вже не можливе.

Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Фактичне визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

26 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб в центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис № 1976, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 126881, виданим 26 листопада 2014 року (а.с. 3).

Від цього шлюбу, сторони мають одну спільну малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.4).

В ході судового засідання сторони не заявляли про наявність у них спору про спільне сумісне майно подружжя та місця проживання малолітньої дитини.

Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони в теперішній час взагалі не підтримують подружні відносини, на примирення категорично не погоджуються, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та інтересам їх малолітнього сина.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 294 ЦПК України, ст. 3 ЦК України, ст.ст. 104, 105, 110-113 Сімейного кодексу України, суд;-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 26 листопада 2014 року центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 1976 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,уродженкою та жителькою сел. Котельва, вул. Чкалова, 102, Полтавської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем сел. Котельва, 3-й пров. Лісовий, 4, Полтавської області, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище «Сахно».

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

В повному обсязі рішення складено 28.02.2017 року _____________________________