У х в а л а

іменем україни

22 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, переданих в якості авансу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв'язку із правопорушенням відповідача,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2016 року залишено без змін.

У червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо правильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Розглянувши заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі, колегія суддів дійшли висновку, що підстав для її задоволення немає, виходячи з того, що суд касаційної інстанції своєю ухвалою від 28 березня 2016 року відхилив касаційну скаргу ОСОБА_4, а судові рішення залишив без змін та свого рішення у справі не ухвалював.

Крім того, відповідно до ст. ст. 211, 350 ЦПК України постановлення окремої ухвали є правом, а не обов'язком суду, та така ухвалюється при виявленні порушень закону, яких встановлено не було.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, переданих в якості авансу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв'язку із правопорушенням відповідачавідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

Ю.Г.Іваненко