Справа № 525/611/17
Провадження №2/525/275/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. З позову ОСОБА_1 вбачається, що від шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2, який в даний час розірвано, він має двох неповнолітніх дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками яких записані у свідоцтвах про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2

18.07.2012 року Великобагачанським районним судом Полтавської області ухвалено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, рішення набрало чинності 30.07.2012 року. Також, Великобагачанським районним судом з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі однієї другої частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2015 року. В даний час дочки ОСОБА_1 проживають разом з відповідачкою ОСОБА_2

Як вказує позивач у справі, на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів він не звернув уваги на частину розміру аліментів, яку просила позивачка ОСОБА_2 стягнути на утримання двох дітей, оскільки мова йде про стягнення половини від його заробітку (доходу). На сьогоднішній день він працює ремонтником автослюсарем та отримує заробітну плату нараховані платежі: квітень 2016 рік 1378,00 грн., травень 2016 рік 1450,00 грн., червень 2016 рік 1450,00 грн., липень 2016 рік 1450,00 грн., серпень 2016 рік 1450,00 грн., вересень 2016 рік 1450, 00 грн., жовтень 2016 рік 1450,00 грн., листопад 2016 рік 1450, 00 грн., грудень 2016 рік 1600,00 грн., січень 2017 рік 3200,00 грн., лютий 2017 рік 3200, 00 грн., березень 2017 рік 3200,00 грн., квітень 2017 рік 3200, 00 грн.; кошти на утримання дочок щомісячно утримувалися і утримуються на даний час з заробітної плати позивача. Позивач вказує, що він намагався сплачувати аліменти вчасно, але на сьогодні не вистачає коштів на прожиття та сплату аліментів. В звязку з цим на 01.06.2017 року у звязку з низькими доходами, у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 20697 грн. 20 коп.

Також позивач вказує, що з 2015 року у нього зявилася інша сімя цивільна дружина ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_6, позивач не зареєстрував шлюб офіційно, але проживає однією сімєю та веде спільне господарство з ОСОБА_5 та її донькою ОСОБА_6, розмір його заробітної плати є мінімальним, і стягнення половини від його доходи для нього є таким, що фактично не залишає йому коштів для існування, враховуючи значне зростання цін на комунальні платежі, продукти харчування, відповідно, через вказані обставини, його матеріальний стан є скрутним. Крім цього, в даний час його стан здоровя погіршився і він був вимушений звертатися до лікарів та проходити відповідне обстеження.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на положення ст.192 СК України, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ? (однієї другої) частини всіх видів його заробітку (доходу) на 1/5 частину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.2).

Після надходження позовної заяви, суд виконав положення ч.3 ст.122 ЦПК України, з листа виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Полтавської області від 04.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на території селищної ради не зареєстрована (а.с.23). Однак, суд, з огляду на положення ч.9 ст.110 ЦПК України був зобовязаний відкрити провадження у даній цивільній справі.

У звязку з вищевикладеним, а також відсутністю відомостей про зареєстроване місце проживання та фактичне перебування відповідача у справі ОСОБА_2, ухвалою суду від 04.09.2017 року вирішено відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання на 09 год. 18 вересня 2017 року викликати в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в газеті Урядовий курєр (а.с.47).

Як вбачається з витягу з газети «Урядовий курєр» №169 від 12.09.2017 року, в даній газеті опубліковано оголошення про виклик відповідача у справі ОСОБА_2 до суду на вищевказану дату (а.с.54), однак відповідач у справі до суду не зявилася, причин неявки суду не повідомила, відповідно, в силу положень ч.9 ст.74 ЦПК України вона вважається такою, що належним чином сповіщена про час і місце розгляду справи.

В судове засідання 18.09.2017 року позивач ОСОБА_1 не зявився, він належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

У звязку з вищевикладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу 18.09.2017 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком двох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.а.с.9-10).

Діти позивача у справі ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, як вказується в доводах позовної заяви ОСОБА_1, проживають разом з матір'ю ОСОБА_2

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18.07.2012 року шлюб, зареєстрований 04.10.2003 року відділом РАГС Великобагачанського районного управління юстиції, актовий запис №33 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 був розірваний (а.с.6).

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 31.03.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі однієї другої частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 11.03.2015 року і до їх повноліття (а.с.53).

З довідки про склад сімї №3128 від 26.05.2017 року, що видана виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради вбачається, що за адресою сел. Велика Багачка, вул. Захарченка Геннадія, 10 склад зареєстрованих членів сімї складає: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.5).

З довідки №1925 від 10.05.2017 року, виданої Великобагачанським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області гр. ОСОБА_1 вбачається, що у відділі ДВС перебуває на виконанні виконавчий лист №525/381/15-ц, виданий 14.04.2015 року Великобагачанським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? (однієї другої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2015 року (а.с.7).

З довідки від 09.06.2017 року №303, виданої Великобагачанським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області гр. ОСОБА_1 вбачається, що у відділі ДВС перебуває на виконанні виконавчий лист №525/381/15-ц, виданий 14.04.2015 року Великобагачанським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ? (однієї другої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 11.03.2015 року. Станом на 01.06.2017 року заборгованість по виконавчому листу становить 20697 грн. 20 коп. (а.с.8).

З довідки про доходи, що видана ФОП ОСОБА_7 ОСОБА_1, який працює ремонтником-автослюсарем вбачається, що з квітня 2016 по квітень 2017 року він отримав дохід в сумі 21988,22 грн. (а.с.11).

З акта від 20.05.2017 року, що складений депутатом Великобагачанської селищної ради Полтавської області ОСОБА_8 в присутності двох свідків-сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що гр-н ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 разом з ОСОБА_5 (у цивільному шлюбі з 2015 року) та ведуть спільне господарство; разом з ними проживає дитина ОСОБА_6. Також за даною адресою зареєстровані неповнолітні діти ОСОБА_1 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).

З договору дарування від 22.03.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності (на підставі договору дарування) належить одна друга частка житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: сел. Велика Багачка, вул. Захарченка Геннадія, 10 Полтавської області (а.с.а.с.17-18).

З довідок про реєстрацію місця проживання №1597 та №1598 від 28.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровані на проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.19).

Згідно ст.11 ЦПК України (принцип диспозитивності цивільного судочинства), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За нормою ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. При цьому, суд також оцінює достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Позивач у справі ОСОБА_1 в даний час працює ремонтником-автослюсарем в фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, йому нараховується мінімальна заробітна плата, починаючи з січня 2017 року (а.с.11), при цьому, із заробітної плати ОСОБА_1 утримуються аліменти в розмірі ? (однієї другої частини), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2015 року; інших доходів ОСОБА_1 не має.

З медичної документації на імя ОСОБА_1 вбачається, що 13.04.2017 року у Миргородській ЦРЛ Полтавської області він проходив УЗД внутрішніх органів, з висновків лікарів вбачається, що в нього виявлено ерозійну бульбопатію, гастропатію та шлунково-стравохідний пролапс, а також виявлено ознаки реактивного панкреатиту (а.с.а.с.13-14). Тобто, з вищевказаних медичних документів вбачається, що ОСОБА_1 потребує відповідного медичного лікування.

Відповідно до частин 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття.

За загальним правилом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішення або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. При цьому, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Системний аналіз положень статей 181,192 СК України та їх зміст вказує на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Про це Верховним Судом України визначена правова позиція, що висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, зокрема, у разі стягнення аліментів пятдесят відсотків. Про це зазначено і в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

В даний час, як вбачається з досліджених матеріалів справи, утримання аліментів із заробітної плати позивача у справі ОСОБА_1 проводиться щомісячно на підставі виконавчого листа, виданого Великобагачанським районним судом Полтавської області: №525/381/15-ц (на користь ОСОБА_2 на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.05.2017 року по 30.11.2017 року становить 1684 грн., з 01.12.2017 року становитиме 1762 грн.

Крім цього, з 08.07.2017 року діє нова редакція частини другої ст.182 СК України (в редакції Закону №2037-VІІІ від 17.05.2017) про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно, виходячи з вищевикладених норм матеріального права, враховуючи суть позовних вимог ОСОБА_1, матеріальний стан сторін по справі, незначний розмір заробітної плати ОСОБА_1, його сімейний стан на даний час (який змінився в порівнянні з 2015 роком), а також відомості про його стан здоровя, та те, що після рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 31.03.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно, на даний час змінився майновий та сімейний стан ОСОБА_1, розмір стягуваних аліментів (одна друга частина) є таким, що не забезпечує належного існування особи, з якої стягуються аліменти, відповідно, з огляду на норми ст.192 СК України він має бути зменшеним, але лише до 1/3 (а не до 1/5 частини, як вказується у прохальній частині позовної заяви) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (імперативні положення ч.2 ст.182 СК України, які діють з 08.07.2017 року), а також враховуючи і положення ч.5 ст.183 СК України, що, в своїй сукупності, зможе забезпечити справедливу збалансованість інтересів всіх неповнолітніх дітей, в утриманні яких ОСОБА_1 зобовязаний брати участь як батько. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей підлягають частковому задоволенню. При цьому суд відзначає, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись частинами 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст.180-182,183,192 СК України, п.п.17,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 3,10,11,57,58,60,ч.9 ст.74,179,197,212-215,360-7 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_11, працюючого ремонтником-автослюсарем в фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 31.03.2015 року, з 1/2 (однієї другої) частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, до їх повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 21.09.2017 року.

Суддя В.В.Хоролець