24.05.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/543/17
провадження №2/533/196/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

24 травня 2017 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Лизенко А.В., розглянувши позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОВІРА» до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

24.05.2017 року до суду надійшов позов, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати накази ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ. За своїм змістом оскаржуваними наказами внесено зміни до попередніх наказів, якими надано дозвіл третім особам на розроблення документації із землеустрію, або якими затверджено документацію із землеустрію та передано земельні ділянки у власність третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В свою чергу, відповідно до п.6 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

В даному випадку позивач та відповідач є юридичними особами, таким чином, вказана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

На думку суду, за вказаних обставин, розгляд даної позовної заяви Козельщинським районним судом Полтавської області в порядку цивільного судочинства може порушити право відповідача на справедливий судовий розгляд судом, встановленим законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 122, 209, 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОВІРА» до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування наказів.

Невідкладно надіслати позивачу дану ухвалу разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Козельщинський районний суд Полтавської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В.Лизенко