Справа № 336/876/17
Провадження № 2/336/1015/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 травня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 16 278,84 грн. за кредитним договором № 8-42-0811А від 11.08.2011 року, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без їх участі до суду не надходило, а тому на підставі статей 224 226 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідачів за письмовою згодою позивача.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

11.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір № 8-42-0811А (надалі по тексту - Кредитний договір), за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його у розмірі 64 688,00 грн. з використанням процентної ставки у розмірі 17,99% процентів річних та кінцевою датою повернення - 10.08.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань зі сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого у відповідача -1, станом на 24.01.2017 року, виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 16 278,84 грн., у тому числі:

- 7 647,57 грн. заборгованість за кредитом;

- 105,55 грн. - сума строкової заборгованості по відсоткам;

- 404,17 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам;

- 8 121,55 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

11.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки № 8- 42-0811П (надалі по тексту - Договір поруки), за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 (боржником) його зобов'язань перед кредитором щодо повернення суми кредиту, плати за користування кредитом, сплати комісій, штрафних санкцій, витрат та збитків кредитора (включаючи, але не обмежуючись, неодержані доходи) у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань перед кредитором за Кредитним договором.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 16 278,84 грн.

Відповідачі не скористались своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 128 Цивільного процесуального кодексу України, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надали.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що 11.08.2011 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір, за умовами якого позивач надає позичальнику строковий кредит в сумі 64 688,00 грн., на термін по 10.08.2016 року включно зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 17,99% процентів річних.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України про Договір позики, якщо інше не встановлено законодавством і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктом 1.5.1. частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору, шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкових перерахувань (в тому числі, але не обмежуючись, з поточного рахунку позичальника) на рахунок, визначений пунктом 4 частини 1 цього договору.

Позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого за цим договором кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту та відповідно до умов встановлених пунктом 1.5 цього договору (пункт 1.6.1 частини 2 Кредитного договору).

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надав позивачу кредит. Відповідач не надав суду заперечень проти зазначених обставин і не оспорив договір або отримання суми кредиту на вказаних умовах і в указаному розмірі.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором .

Пунктами 1.4.1.1, 1.4.1.2. частини 2 Кредитного договору сторони погодили, що проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки, яка є незмінною на весь строк дії цього договору (якщо інше не передбачене цим договором), з розрахунку річної бази нарахування процентів. Проценти нараховуються не рідше одного разу на місяць за період з 1 числа по останнє число місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та включаючи день повернення.

Нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк, передбачений в Графіку платежів (пункт 1.5.1.1. частини 2 Кредитного договору).

Відповідач (позичальник) свої зобов'язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість у вказаній в розрахунку сумі - в тому числі заборгованість за кредитом та відсотками. Відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх спростування повне або часткове. Дані розрахунки виконані у відповідності до умов Кредитного договору, і оскільки вони не оспорюються позичальником, то приймаються судом як достовірні.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем доказів сплати коштів на користь позивача суду не надано, документів які б підтверджували наявність розбіжностей у сумі взаєморозрахунків, а також таких, які б спростовували здійснений позивачем розрахунок суми боргу, відповідачем суду також не надано, а тому, суд приходить до висновку, що факт наявності заборгованості за Кредитним договором від 11.08.2011 року по кредиту в розмірі 7 647,57 грн., суми строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 105,55 грн., суми простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 404, 17 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем, в порядку статей 10 та 60 Цивільного процесуального кодексу України не спростований.

Згідно з частиною статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У відповідності до пункту 3.1.1 частини 2 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього Договору.

Позивачем в якості наслідків порушення зобов'язання у відповідності до даного пункту Кредитного договору було нараховано пеню на загальну суму 8 121, 55 грн.

Дії ОСОБА_1 є порушенням вимог Кредитного договору, що є підставою для застосування відповідальності за умовами Цивільного кодексу України, відтак позовні вимоги про стягнення пені на загальну суму 8 121, 55 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як уже було зазначено судом, в забезпечення вимог позивача щодо сплати ОСОБА_1 кожного і всіх його боргових зобовязань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку як встановлено у Кредитному договорі, між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено Договір поруки.

Пунктом 1.2. Договору поруки сторони погодили, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно зі статтею 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з пунктом 2.3.1 Договору поруки поручитель підтверджує, що він ознайомлений з положеннями Кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден виступати поручителем за борговими зобов'язаннями. Будь-яке посилання в тексті цього договору на положення Кредитного договору є достатнім для виявлення волі кожної сторони щодо змісту такого посилання.

Обовязок поручителя виконати боргові зобовязання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі, чи вручив вимогу особисто поручителю, що підтверджується підписом поручителя. Кредитор не зобовязаний надавати поручителю інші (крім зазначеної вимоги) документальні підтвердження невиконання боргових зобовязань боржником (пункт 3.4 Договору поруки).

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як передбачено статтею 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином, при солідарному обовязку кредиторові надається право на власний розсуд вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Предявивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення такої вимоги, кредитор має право предявити вимогу до іншого солідарного боржника.

Оскільки, судом встановлено, що позичальником були порушені зобовязання Кредитним договором, банк набув право звернення до поручителя з вимогою виконання зобовязань позичальника на підставі Договору поруки.

Згідно з пунктом 3.2. Договору поруки поручитель приймає на себе зобовязання, у випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед кредитором за Кредитним договором, здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому кредитором, протягом трьох днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора.

Як вбачаться з матеріалів справи, внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за Кредитним договором, позивач надіслав на адресу ОСОБА_2 вимогу від 04.01.2016 року за вих. № 22.5-6/91 про виконання зобовязань за Договором поруки, вищевказана вимога була отримана поручителем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте, залишена останнім без відповіді та виконання.

Відповідно до статті 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, які зареєстровані та мешкають за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тунельна, буд. 29-а, на користьПублічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60, р/р 1026, МФО 300001, ) заборгованість за кредитним договором № 8-42-0811А від 11.08.2011 року у сумі 16 278, 84 грн., що складається із суми заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 7 647,57 грн., суми строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 105,55 грн., суми простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 404,17 грн., пені у розмірі 8 121,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, які зареєстровані та мешкають за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тунельна, буд. 29-а, на користьПублічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60, р/р 1026, МФО 300001, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп. в рівних частках з кожного по 800, 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Я.Р.Марко