Справа № 128/1113/17 Провадження № 22-ц/772/1535/2017Головуючий в суді першої інстанції Саєнко О. Б.
Категорія 30Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді Голота Л.О.

суддів: Зайцева А.Ю., Рибчинського В.П.,

при секретарі: Топольська В.О.,

з участю: позивач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Верника Володимира Михайловича про стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 28.04.2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

19.04.2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Верника Володимира Михайловича про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді від 28.04.2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Верника Володимира Михайловича про стягнення моральної шкоди.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач оспорює процесуальні дії судді при здійснені суддею Верником В.М. правосуддя й такі дії не можуть бути предметом позову до судді, оскільки це не передбачено ст.ст.126, 129 Конституції України. Судові рішення оскаржуються у порядку, передбаченим процесуальним законом, а не шляхом пред'явлення позову до судді.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

ОСОБА_2 звернувся з позовом до судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Верника Володимира Михайловича про стягнення моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у зв'язку з невиконанням ухвали Апеляційного суду від 29.06.2016 р. у частині звільнення його від сплати судового збору, що для позивача стало обмеженням доступу до правосуддя.

Згідно із частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в зазначеній вище редакції судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Проте у позові ОСОБА_2, між ним та суддею зазначені правовідносини не виникли, тому така справа не може бути підсудна судам загальної юрисдикції.

Відповідно до статті 125 Конституції України (в редакції, чинній на часвиникнення спірних правовідносин) в Україні діють місцеві, апеляційні, вищі спеціалізовані та Верховний Суд України.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Отже, чинне законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

У Висновку № 3 (2002 ) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

За таких обставин, слід дійти висновку, що належним відповідачем у таких спорах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Дані висновку суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладеній у справі за № 6-133 цс 17 від 22.02.2017 року.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі до судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Верника Володимира Михайловича дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, оскільки така позовна заява не підлягає розглядув порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 28.04.2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.О. Голота

Судді А.Ю. Зайцев

В.П. Рибчинський

/підписи/

Згідно з оригіналом: