Справа № 467/75/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.05.2017 р. Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Догарєвої І.О.

при секретарі - Фесенко К.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

редставника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воєводської сільської ради Миколаївської області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Благодатненська сільська рада Арбузинського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в січні 2017 року звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом до Воєводської сільської ради з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Ухвалою суду від 24.02.2017 року до участі у справі були залучені ОСОБА_4 в якості відповідача та Благодатненська сільська рада Миколаївської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Позивач скористався своїм правом та змінював підставу позовних вимог. В остаточній редакції позовної заяви свої вимоги мотивував наступним чином. ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла його бабуся ОСОБА_5, після її смерті лишилась спадщина, зокрема, земельна частка (пай) НОМЕР_2 у розмірі 4,98 га на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Єдиним спадкоємцем за заповітом всього належного померлій ОСОБА_5 майна був рідний брат позивача, онук померлої ОСОБА_5, ОСОБА_6, який спадщину прийняв шляхом вступу у володіння і управління спадковим майном. Свої спадкові права належним чином за життя ОСОБА_6 не оформив і помер ІНФОРМАЦІЯ_6 р. Останні роки свого життя ОСОБА_6 постійно проживав разом з позивачем у справі, так як власного житла не мав, таким чином останній прийняв спадщину після його смерті. Батьки їх померли. Дітей ОСОБА_6 не мав. Сестра померлого, ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, таким чином позивач є єдиним спадкоємцем після смерті свого брата, ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Так як спадкодавець належним чином спадщину не оформив, нотаріус роз'яснив йому про неможливість оформити право на спадщину у встановленому законом порядку, отже, позивач ОСОБА_1 не має змоги у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права та змушений був звернутися з зазначеним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд позовну вимогу задовольнити. Не заперечували проти заочного рішення у справі.

Представник відповідача Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Благодатненської сільської ради Арбузинського району

Миколаївської області в судове засідання не з'явився, від нього надійшли заяви про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд встановив таке.

ІНФОРМАЦІЯ_5 р. в селі Воєводське Арбузинського району Миколаївської області у віці 76 років померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 виданим 16.12.2002 р. Воєводською сільською радою Арбузинського району. Рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Племзавод Комсомолець» №2 від 29.03.2002 р. затверджено список робітників та пенсіонерів ВАТ «Племзавод Комсомолець» на отримання земельного паю. ОСОБА_5 в списках пенсіонерів значиться за номером 44, що встановлено судом з відповідного витягу. Згідно з Сертифікатом акцій НОМЕР_4 від 04 березня 1998 року, ОСОБА_5 була акціонером ВАТ «Комсомолець». Як вбачається з довідки №836 від 12.12.2016 р. виданої Воєводською сільською радою Арбузинського району, земельна ділянка, належна померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 р. ОСОБА_5 орієнтовною площею 4,98 га за НОМЕР_2 виділена в натурі та знаходиться в не витребуваних (не переоформлених) паях в межах території Воєводської сільської ради. Відділ Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області у повідомленні №29-14.06-0.8-28/2-17 від 17.01.2017 р. зазначив, що відповідно до розпорядженняя Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області від 13.06.2003 року № 378 «Про погодження схеми поділу земель на земельні частки (паї) ВАТ «Племзавод Комсомолець» в межах території Воєводської сільської ради в додатку «Списки громадян, що мають право на земельну частку (пай)» за № 130 значиться ОСОБА_5, згідно розпорядження Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області 15.01.2004 року № 17 «Про затвердження проекту організації земельних ділянок (паїв), про виділення в натурі (на місцевості) громадянам земельних ділянок (паїв) та складання державних актів на право приватної власності на землю в межах території Воєводської сільської ради» в додатку «Списки громадян, яким передані у власність земельні ділянки (паї)» ОСОБА_5 не значиться. Розпорядженням Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області 28.08.2002 р. №527 «Про надання дозволу на складання проекту приватизації земельних ділянок згідно поданих заяв громадян - працівників ВАТ «Племзавод «Комсомолець» в межах території Воєводської сільської ради» надано дозвіл ВАТ «Племзавод «Комсомолець» на виготовлення проекту приватизації земельних ділянок, громадянам (згідно додатку) надано дозвіл на виготовлення справи щодо підготовки розпорядження про виділення в натурі (на місцевості) належних їм земельних ділянок, замовлення в землевпорядній організації розробку проекту організації земельних ділянок у відповідності з вартістю та складом угідь визначених проектом приватизації земель ВАТ «Племзавод «Комсомолець». ОСОБА_5 в списку громадян, яким передаються земельні ділянки в приватну власність, що є додатком до розпорядження №527 від 28.08.2002 р. значиться під номером 44. Відомості щодо отримання ОСОБА_5 за життя сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутні.

В ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст.2 вказаного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта.

Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що померла ОСОБА_5 була включена до списку робітників і пенсіонерів ВАТ «Племзавод Комсомолець», що мають право на земельну частку (пай)в межах території Воєводської сільської ради, отже набула відповідне право на момент відкриття спадщини.

На випадок смерті ОСОБА_5 склала заповіт, що був посвідчений секретарем виконкому Воєводської сільської ради Арбузинського району 10.06.2002 р. і за яким все майно та всі права належні на момент смерті ОСОБА_5 вона заповідала ОСОБА_6. Згідно напису від 31.03.2004р. заповіт не був змінений чи скасований. З довідки №931 від 12.12.2016 р. виданої Виконкомом Воєводської сільської ради Арбузинського району встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. На момент смерті з нею проживав її внук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. З погосподарської книги Воєводської сільської ради Арбузинського району за 2001-2005 роки, особовий рахунок НОМЕР_5, номер по земельнокадастровій книзі 202, судом встановлено, що членами даного домогосподарства у вказаний період значились ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6.ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження, при цьому ОСОБА_5 значиться такою, що вибула в зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 р., ОСОБА_6 значиться таким, що вибув в зв'язку з засудженням 10.05.2005 р. Згідно з даними Спадкового реєстру (Інформаційна довідка №46907992 від 28.02.2017р.) та повідомленням приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу, спадкова справа на майно ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 р. не заводилась.

Враховуючи час відкриття спадщини на майно померлої ОСОБА_5, правовідносини щодо спадкування даного майна регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР ( далі - ЦК УРСР).

Так, відповідно до положень ст. ст. 524, 534 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за заповітом кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається, зокрема, день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки судом встановлено, що з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса ніхто не звертався, ОСОБА_6 постійно проживав з ОСОБА_5 на час її смерті та після цього, вступив в управління та володіння спадковим майном (зокрема, належним померлій будинком), таким чином вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, отже, спадщину прийняв.

ІНФОРМАЦІЯ_6 р. в селі Воєводське Арбузинського району Миколаївської області у віці 30 років помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 виданим 24.05.2010 р. Воєводською сільською радою Арбузинського району. Позивач, ОСОБА_1 є рідним братом померлого, що підтверджується копіями свідоцтв про народження НОМЕР_7 від 18.01.1975 р. та НОМЕР_8 від 22.08.1979 р. Їх батьки на час смерті ОСОБА_6 теж померли, мати ОСОБА_7 - НОМЕР_9 р., батько ОСОБА_8. - ІНФОРМАЦІЯ_8 р. Згідно довідок №102 від 03.02.2017 року, та №336 від 16.05.2017 р. виданих Благодатненською сільською радою Арбузинського району, на момент смерті ОСОБА_6 проживав із своїм братом, ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 Згідно з даними Спадкового реєстру (Інформаційна довідка №47088797 від 15.03.2017р.) та повідомленням приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу, спадкова справа на майно ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 р. не заводилась.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 р. ОСОБА_6 постійно проживав зі своїм братом ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 Зокрема, свідок ОСОБА_9 пояснив, що проживає у с. Воєводське і знав ОСОБА_5, яка працювала продавцем у магазині та її онуків. Знає, що після смерті батьків ОСОБА_6 постійно проживав зі своєю бабусею ОСОБА_5, яка його виховувала. Після смерті бабусі залишився жити в її будинку. За декілька років до своєї смерті ОСОБА_6 продав будинок іншим особам, а сам переїхав жити до брата ОСОБА_1, який і здійснив його поховання. Свідок ОСОБА_10 пояснила, що є дружиною позивача і знає його сім'ю. Їй відомо, що після смерті батьків, молодшого брата її чоловіка - ОСОБА_6 виховувала бабуся, ОСОБА_5, яка померла. Бабуся заповідала все своє майно внуку, ОСОБА_6, який після смерті бабусі залишився жити в її будинку. Проте даний будинок він передав третім особам, не оформлюючи належним чином документи. Гроші, отримані за будинок ОСОБА_6 витратив, а сам переїхав на постійне проживання до свого брата, ОСОБА_1 В їх сім'ї ОСОБА_6 прожив щонайменше три роки до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 р. Поховання ОСОБА_6 здійснив її чоловік,

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки батьки ОСОБА_6 померли раніше, дітей він не мав, право на спадщину отримали спадкоємці другої черги. Спадкоємцями другої черги після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 року є його брат ОСОБА_1 та сестра ОСОБА_4 До нотаріуса з приводу прийняття спадщини ОСОБА_4 не зверталась, не надала суду доказів вчинення будь-яких інших дій, що свідчили б про прийняття нею спадщини. Тоді як судом встановлено, що ОСОБА_6 постійно проживав на момент своє смерті у свого брата ОСОБА_1, що свідчить про прийняття спадщини ОСОБА_1

Системний аналіз доказів у справі дозволяє суду зробити висновок про те, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 увійшло й право на отримання земельної частки (паю) у

розмірі 4,98 га на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області.

Враховуючи вищевказані обставини справи суд, вважає, що докази у справі свідчать про законність вимог позивача, оскільки обставини про які вказано в позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи зокрема те, що позивач прийняв спадщину після смерті свого брата ОСОБА_6, який в свою чергу прийняв у спадщину зазначену вище земельну частку (пай) після смерті бабусі ОСОБА_5 Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 524, 525, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1218, 1258, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 59, 60, ч. 4 ст. 174, 209, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, площею 4,98 га, розташовану на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, що належала померлій ОСОБА_5 померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Арбузинським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом звернення з апеляційною скаргою через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.О. Догарєва