Апеляційний суд Житомирської області
Справа №273/200/16-ц Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 53 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Якухно О.М.

при секретарі Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування Баранівського району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2017 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 07.02. 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду 1-ї інстанції. Зазначила, що вона дійсно підписала заяву про залишення позову без розгляду, яку підготував її представник, попередньо поспілкувавшись із головуючим по справі. Вона вчасно з'явилась до суду, проте судове засідання не проводилось, що позбавило її можливості скористатись своїми процесуальними правами. Насправді вона не бажала закінчення розгляду справи у такий спосіб.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд 1-ї інстанції керувався положеннями ст..207 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Територіального центру соціального обслуговування Баранівського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вимоги якої в подальшому уточнила (а.с.1-7, 21-23,85).

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 24.02.2016 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду, а ухвалою від 12.09.2016 року справу передано на розгляд Романівському районному суду (а.с.117).

07 лютого 2017 року ОСОБА_1 подала заяву про залишення її позовної заяви без розгляду по особистих мотивах (а.с.164). Того ж дня у судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду (а.с.165-166).

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що заяву про залишення позовної заяви без розгляду готував її представник, вона її підписала, проте хотіла проконсультуватися з іншим юристом, так як не розуміла наслідків подачі такої заяви і бажала продовження розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що 07.02.2017 року, тобто в день коли було призначено судове засідання, ОСОБА_1 подала заяву про залишення її позову без розгляду. Із довідки секретаря судового засідання від 07.02.2017 року вбачається, що фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося у зв'язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (а.с.165).

Отже, незважаючи на те, що позивачка з'явилась в судове засідання, останнє не проводилось із дотриманням норм цивільного процесуального закону, зокрема, Глави 4 ЦПК України.

Таким чином, позивачу не роз'яснювалися судом її права та обов'язки, а також наслідки залишення позовної заяви без розгляду. Вказані порушення призвели до того, що позивач не зрозуміла наслідки вчинюваних нею дій, що перешкодило реалізації її права на судовий розгляд трудового спору.

Враховуючи наведене, ухвала суду 1-ї інстанції постановлена із порушенням норм чинного цивільного процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2017 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: