АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №752/3430/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Яремчук Віти Вікторівни в інтересах Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України, третя особа: директор Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України Патон Борис Євгенович, про визнання недійсним та скасування наказу про скорочення штату та чисельності працівників,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/557/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 рокузадоволено позов ОСОБА_3 до Інституту електрозварювання імені Є.О.Патона Національної академії наук України, третя особа: директор Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України ПатонБ.Є., про визнання недійсним та скасування наказу про скорочення штату та чисельності працівників.

Визнано наказ директора Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона від 04 березня 2015 року №76-К «Про скорочення та штату працівників» в частині скорочення однієї посади старшого наукового співробітника відділу №4 Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона та попередження к.т.н. ОСОБА_3 про звільнення з посади старшого наукового співробітника Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України незаконним та скасовано цей наказ.

Стягнуто з Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона на користь держави судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

12 жовтня 2016 року Інститут електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року заяву Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України залишено без задоволення.

Не погодившись із заочним рішенням суду Яремчук В.В. в інтересах Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Зазначає, що рішення про скорочення штату та чисельності працівників було прийнято Інститутом електрозварювання імені Є.О. Патона з дотриманням положень КЗпП України та відповідно до вимог законодавства повідомлено про прийняте рішення ОСОБА_3 Право визначати штат і чисельність працівників належить лише власнику чи уповноваженому ним органу. Також зазначає, що судом не враховано того, що рішення про скорочення штату та чисельності працівників не приймалося Техніко-економічною радою, оскільки прийняття рішень такого характеру було віднесено до компетенції директора Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона. Звертає увагу на те, що предметом розгляду у даній справі є правомірність порядку звільнення ОСОБА_3 з посади, що було предметом розгляду у справі, яка розглядалась Голосіївським районним судом м. Києва, що вказує на порушення п.3 ч.2 ст. 122 ЦПК України. Крім того, вважає, що ОСОБА_3 було пропущено строк звернення до суду з даним позовом відповідно до положень ч.1 ст. 233 КЗпП України.

В суді апеляційної інстанції Тодорович В.П. в інтересах відповідача - Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України та третьої особи - директора Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України Патона Б.Є. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважали, що спір вирішений судом правильно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, наказом № 18-к від 21 лютого 2005 року ОСОБА_3 прийнято на посаду старшого наукового співробітника відділу № 4 Інституту електрозварювання ім.. Є.О. Патона НАН України за контрактом. Наказом № 201-к від 02 листопада 2011 року ОСОБА_3 переведено з роботи за контрактом на роботу за безстроковим трудовим договором на посаді старшого наукового співробітника у відділі № 4 у зв'язку з переходом з наукової пенсії на пенсію за віком.

04 березня 2015 року директором Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України Патоном Б.Є. було прийнято наказ № 76-к «Про скорочення чисельності та штату працівників», відповідно до якого з метою впорядкування структури, штатного розкладу Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України вирішено вивести у травні 2015 року із штатного розпису Інституту 7 (сім) посад відділу неруйнівних методів контролю якості зварних з'єднань № 4: старшого наукового співробітника, молодшого наукового співробітника, провідного інженера, провідного інженера-технолога, інженера 1 категорії, техніка, дефектоскопіста з ультразвукового контролю 6 розряду; попередити працівників відділу про скорочення та наступне вивільнення у травні 2015 року згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України, зокрема, і ОСОБА_3, старшого наукового співробітника; вручити працівникам, які підлягають звільненню, попередження про наступне вивільнення у строк до 15 березня 2015 року; працівникам, які відсутні на роботі з поважних причин, надіслати письмові повідомлення про наступне вивільнення з повідомлення про вручення. Вказаний наказ був погоджений заступником директора академіком НАН України Кучук-ЯценкоС.І., заступником директора академіком НАН України Лобановим Л.М., ученим секретарем к.т.н. Клочковим І.М., головою профкому д.т.н. Головко В.В., завідувачем ПВВ Лобастовою О.М., головним бухгалтером Мишинською О.О., начальником юридичного відділу Сулімовою О.А., начальником відділу кадрів Поіхало О.М., завідувачем відділу №4 Троїцьким В.О. Підставою для прийняття наказу зазначено протоколи засідань Техніко-економічної ради № 2 від 20 січня 2015 року і № 6 від 17 лютого 2015 року та службова записка завідувача відділу № 4 (а.с.6).

Наказом № 172-к «Про припинення трудового договору» від 15 червня 2015 року ОСОБА_3 звільнено з посади старшого наукового співробітника відділу № 4 Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України.

29 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним наказ директора Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона від 04 березня 2015 року № 76-К «Про скорочення чисельності та штату працівників» в частині скорочення однієї посади старшого наукового співробітника відділу № 4 Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона та попередження його про звільнення з посади та скасувати цей наказ.

В обґрунтування позову зазначив, що вказаний наказ був прийнятий директором Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України ПатономБ.Є. на підставі рішень Техніко-економічної ради, що не уповноважена вирішувати кадрові питання, та без погодження із Вченою радою. Окрім того, зі змісту протоколів Техніко-економічної ради від 17 лютого 2015 року та 20 січня 2015 року стало відомо, що Техніко-економічна рада взагалі не приймала рішення про скорочення займаної ним посади старшого наукового співробітника відділу №4.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 При цьому, задовольняючи вимоги ОСОБА_3, суд виходив з того, що Техніко-економічною радою ІЕЗ ім. Є.О. Патона прийнято рішення про проведення скорочення чисельності штатних одиниць поза межами своєї компетенції.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції не правильно застосував норми матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист свого права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

КЗпП України визначає механізм захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників.

Так, КЗпП України визначає можливість працівника оскарження наказу про його звільнення. Згідно з ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 в липні 2015 року звертався до суду із позовом до Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_9, про визнання наказу про розірвання трудового договору незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 травня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено, визнано незаконним наказ № 172-к від 15 червня 2015 року про звільнення ОСОБА_3, поновлено його на роботі та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с.58-61).

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою частиною права на управління діяльністю підприємством чи установою.

Відповідно, прийняття судом рішення про скасування такого рішення є втручанням у здійснення внутрішньої діяльності такого підприємства чи установи.

Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу директора Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона від 04 березня 2015 року № 76-К «Про скорочення чисельності та штату працівників».

Таким чином, заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Яремчук ВітиВікторівни в інтересах Інституту електрозварювання імені Є.О. Патона Національної академії наук України задовольнити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.М.Ратнікова