Справа № 369/514/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/2248/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 26 14.09.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

за участю секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 спілки «Народний кредит» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 спілки «Народний кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

встановила:

У січні 2016 року позивач ОСОБА_2 спілка «Народний кредит» звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 24 квітня 2007 року між ОСОБА_2 спілкою «Народний кредит» та членом ОСОБА_2 спілки ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 70407/н, згідно якого спілка надала йому кредиту розмірі 23 500 гривень 00 копійок, плата за користування яким (проценти) становить 65,7 % річних, 0,18 % денних за кожен календарний день користування кредитом.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитного договору згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2008 року з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь спілки «Народний кредит» було стягнуто суму боргу у розмірі 36 770 грн. 23 коп.

Після набрання рішенням законної сили в рахунок погашення боргу відповідачем було здійснено 111 проплат на суму 20 681,24 грн.

Таким чином, станом на 14.12.2015 року, розмір інфляційних збитків та 3 % річних становить 25 894 грн. 44 коп., з яких: 11 940 грн. 20 коп. інфляційні збитки, 4 496 грн. 56 коп. 3 % річних.

Тому позивач просив стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 спілки «Народний кредит» інфляційні збитки у розмірі 21 397,88 грн., 3 % річних у розмірі 4 496,56 грн., судовий збір 1 218 грн., а всього 27 112,44 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 спілки «Народний кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_2 спілка «Народний кредит» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Аналіз тексту рішення суду свідчить про те, що воно не відповідає вимогам вищезазначених норм ЦПК України, оскільки в ньому немає відомостей щодо встановлених судом дійсних фактів із наведенням доказів, якими вони підтверджуються.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено та не надано належних доказів з приводу невиконання відповідачами рішення Соломянського районного суду м. Києва від 14 березня 2008 року.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони зроблені судом без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування дійсних обставин справи, з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2007 року між ОСОБА_2 спілкою «Народний кредит» та членом ОСОБА_2 спілки ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 70407/н, згідно якого спілка надала йому кредиту розмірі 23 500 гривень 00 копійок, плата за користування яким (проценти) становить 65,7 % річних, 0,18 % денних за кожен календарний день користування кредитом.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитного договору згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2008 року з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь спілки «Народний кредит» було стягнуто суму боргу у розмірі 36 770 грн. 23 коп.

Після набрання рішенням законної сили в рахунок погашення боргу відповідачем було здійснено 111 проплат на суму 20 681,24 грн.

Таким чином, станом на 14.12.2015 року, розмір інфляційних збитків та 3 % річних становить 25 894 грн. 44 коп., з яких: 11 940 грн. 20 коп. - інфляційні збитки, 4 496 грн. 56 коп. - 3 % річних.

Заперечень проти вказаних обставин відповідачем не було подано, доказів на підтвердження виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, яке виникло на підставі рішення суду, відповідачем також суду не було надано.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо недоведеності невиконання відповідачами рішення Соломянського районного суду м. Києва від 14 березня 2008 року є хибними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. В цих випадках діє загальне правило про припинення грошового зобов'язання його належним виконанням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 грудня 2010 р. у справі № 3-57гс10, зокрема, ВСУ зазначив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачі свої грошові зобов'язання з відшкодування позивачу суми заборгованості у повному обсязі за кредитним договором до теперішнього часу не виконали, так само як і не виконали у повному обсязі рішення суду, а тому вимоги по даному позову підлягають до задоволення.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, оскільки апеляційним судом встановлено наявність підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову через неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 спілки «Народний кредит» задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 спілки «Народний кредит» 25 894 грн. 44 коп.( двадцять пять тисяч вісімсот девяносто чотири гривні сорок чотири копійки) , що включають: інфляційні втрати у розмірі 21 397 грн. 88 коп.; 3% річних у розмірі 4 496 грн. 56 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 спілки «Народний кредит» судовий збір по 1 409 грн. з кожного.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Мельник Я.С.

ОСОБА_6