Справа № 484/3910/16-ц
Провадження № 2/484/272/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017р. . Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання Туркалова І.В., Бикова О.П.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

предстваника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, вказуючи, що під час шлюбу з відповідачем з 25.10.2014р. по 16.08.2016р. вони придбали наступне майно: згідно розписки житловий будинок №8 по вул.. Степовій в с.Іванівка Первомайського району Миколаївської області, пральну машинку вартістю 5400грн., машинку для стрижки вартістю 450грн., бойлер «Атлант» вартістю 2500грн., болгарку вартістю700грн., бензокосу «Дніпро» вартістю 1800грн., бензопилу «Дніпро» вартістю 2000грн., електродриль вартістю 600грн., кухонну стінку вартістю 4500грн., кухонний стіл та 4 стільця вартістю 2000грн., сальний гарнітур вартістю 8000грн., килимові доріжки 14 метрів вартістю 1800грн., телевізор «Самсунг» вартістю 6000грн., холодильник «Індезит» вартістю 5900грн., люстру вартістю 300грн., праску вартістю 400грн., дошку для прасування вартістю 300грн., електрочайник «Сатурн» вартістю 450грн., казан вартістю 125грн., каструлю 20 л вартістю 475грн., набір каструль вартістю 750грн., сковорідку вартістю 150грн., миску на 5 літрів вартістю 90грн., миску на 3 літра вартістю 70грн., ножі 2 штуки вартістю 30грн., чашки 10 штук вартістю 300грн., набір склянок 6 штук вартістю 200грн., магнітофон для автомобіля вартістю 900грн., колонки для автомобіля вартістю 500грн., ножиці 2 шт. вартістю 70грн., автомобіль ВАЗ 2106, державний номер 45951КХ, вартістю 17000грн., шини для автомобіля вартістю 800грн., ванну вартістю 280грн., шланг 20 м вартістю 300грн., лопати 2 шт. вартістю 300грн., граблі вартістю 75грн., вила вартістю 45грн., комплекти постільної білизни 3 шт. вартістю 1950грн., грошові заощадження у розмірі 10 000грн., всього майна на 82010грн. Все вказане майно залишилось у відповідача.

Просила виділити їй наступне майно: пральну машинку вартістю 5400грн., бензокосу «Дніпро» вартістю 1800грн., бензопилу «Дніпро» вартістю 2000грн., кухонну стінку вартістю 4500грн., кухонний стіл та 4 стільця вартістю 2000грн., спальний гарнітур вартістю 8000грн., килимові доріжки 14 метрів вартістю 1800грн., телевізор «Самсунг» вартістю 6000грн., холодильник «Індезит» вартістю 5900грн., праску вартістю 400грн., дошку для прасування вартістю 300грн., електрочайник «Сатурн» вартістю 450грн., казан вартістю 125грн., каструлю 20 л вартістю 475грн., набір каструль вартістю 750грн., сковорідку вартістю 150грн., миску на 5 літрів вартістю 90грн., миску на 3 літра вартістю 70грн., ванну вартістю 280грн., шланг 20 м вартістю 300грн., лопати 2 шт. вартістю 300грн. на загальну суму 41000грн. Інше майно залишити у власності відповідача.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та уточнили, що під час шлюбу по розписці був придбаний житловий будинок №7 по вул.. Степовій в с.Іванівка Первомайського району Миколаївської області.

Відповідач та його представник позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в реєстрованому шлюбі з 25.10.2014р., який рішенням суду від 16.08.2016р. був розірваний. Під час шлюбу 30.11.2015р. у сторін народилась донька ОСОБА_4.

Позивач та її представник стверджували, що на весілля їм, як молодятам, були подаровані спальний гарнітур, телевізор «Самсунг», холодильник «Індезит», електрочайник «Сатурн», комплекти постільної білизни 3 шт., набір склянок. Також на весілля їм було подаровано 47 000грн. На вказані кошти вони придбали інше майно, вказане у позовній заяві. Однак документи, які б могли підтвердити придбання майна знаходяться у відповідача. Все майно залишилось у відповідача.

Відповідач та його представник пояснили суду, що його батьками були подаровані йому та придбані ним за власні кошти до весілля бензопила «Дніпро», бензокоса, телевізор «Самсунг», спальний гарнітур «Соня», холодильник «Індезит». Батько виготовив сам та надав йому в користування дві лопати, граблі, та вила. Під час шлюбу було придбано лише пральну машинку "ZANUSSI", бойлер марки "Атлант" (водонагрівач «Атлантик»), стінку кухонну «Галактика 260», стіл та чотири табуретки, шланг довжиною 20м. Він добровільно віддав позивачу пральну машинку та водонагрівач. Інше майно залишилось й нього. Вважає, що таким чином, вони вже розділили майно. Автомобілем ВАЗ 2106, державний номер 45951КХ, він користувався на підставі довіреності.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст.. 70 СК України, у разі поділу спільного майна подружжя їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» від 21.12.2007р. №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Мотивуючи позовні вимоги про включення до спільного сумісного майна подружжя житлового будинку №7 по вул.. Степовій в с.Іванівка Первомайського району Миколаївської області, позивач надала копію розписки від 27.10.2014р., згідно якої ОСОБА_5 продав вказаний будинок ОСОБА_3 за 4500грн., яку суд не може взяти до уваги, оскільки вказаний документ не може підтверджувати право власності особи на нерухоме майно.

Таким чином позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що житловий будинок №7 по вул.. Степовій в с.Іванівка Первомайського району Миколаївської області та автомобіль ВАЗ 2106, державний номер 45951КХ, перебуває у її власності або у власності відповідача та є обєктами спільної сумісної власності подружжя.

Також позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що під час шлюбу з відповідачем вони придбали машинку для стрижки вартістю 450грн., болгарку вартістю700грн., електродриль вартістю 600грн., люстру вартістю 300грн., праску вартістю 400грн., дошку для прасування вартістю 300грн., електрочайник «Сатурн» вартістю 450грн., магнітофон для автомобіля вартістю 900грн., колонки для автомобіля вартістю 500грн., ножиці 2 шт. вартістю 70грн., автомобіль ВАЗ 2106, державний номер 45951КХ, вартістю 17000грн., шини для автомобіля вартістю 800грн., ванну вартістю 280грн., шланг 20 м вартістю 300грн., лопати 2 шт. вартістю 300грн., граблі вартістю 75грн., вила вартістю 45грн., комплекти постільної білизни 3 шт. вартістю 1950грн. Також позивач не надала доказів того, що до спільної сумісної власності подружжя також входять грошові заощадження у розмірі 10 000грн.

Акт опису майна, складний позивачем, із вказівкою про те, що відповідач відмовився від його підпису, не може бути прийнятий судом як доказ, оскільки, в ньому не зазначена дата складання такого акта, не вказано, чи були свідки під час його складання. Як пояснив суду відповідач акт складений у його відсутність.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти того, що до спільного майна подружжя входять бензопила, бензокоса, килимові доріжки, комплект шин для автомобіля. Бензопилу та бензокосу він придбав до шлюбу. На підтвердження своїх пояснень відповідач надав інструкції з експлуатації бензопили та бензокоси, та зазначив, що на зворотному боці інструкцій зазначений гарантійний строк, який сплив 01.10.2014р., отже вказані предмети придбані до шлюбу. Дійсно, на інструкціях є написи, здійснений від руки з поміткою «до 01.10.2014р.», печатка відсутня.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він працює в магазині побутової техніки та дійсно в магазині здійснюють такий напис. Однак під час продажу товарів також оформлюється талон, який зберігається в магазині, оскільки покупці часто гублять документи на придбаний товар. Також в магазині під час придбання товару видають квитанції, ведуть книгу обліку придбаних товарів.

Відповідно до п.15 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 р. N 506 під час продажу товару, який підлягає гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, продавець зобов'язаний:

заповнити відповідні розділи гарантійного і відривного талонів на гарантійне обслуговування, видати споживачеві розрахунковий документ (квитанцію, товарний, касовий чек чи інший документ, що засвідчує факт купівлі товару).

Однак відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що бензокоса та бензопила були придбані в магазині, в якому працює ОСОБА_6, в період часу, на якій він вказує.

Також відповідач заперечував той факт, що під час шлюбу взагалі купувались килимові доріжки та комплект шин для автомобіля.

З наданої позивачем копії позовної заяви, вбачається, що у 2015р., до розірвання шлюбу, ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 з позовом про розподіл майна подружжя та зазначив, що під час шлюбу ними були також придбані бензопила, бензокоса, килимові доріжки, комплект шин для автомобіля. Однак позов за заявою відповідача був залишений без розгляду. Твердження відповідача та його представника про те, що позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства та про те, що відповідач її не читав, тому вона не є належним доказом, суд не може взяти до уваги, оскільки ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно позовну заяву підписав він власноруч. Таким чином відповідач у 2015р. сам включив до спільного майна подружжя бензопилу бензокосу, килимові доріжки, комплект шин для автомобіля.

Під час судового розгляду відповідач визнав, що дійсно під час шлюбу з позивачем вони придбали пральну машинку "ZANUSSI", бойлер марки "Атлант", стінку кухонну «Галактика 260», стіл та чотири табуретки, шланг довжиною 20м, однак пральну машинку "ZANUSSI", бойлер марки "Атлант" забрала позивач та вказане майно знаходиться у неї.

Крім того, в судовому засіданні 13.02.2017р. відповідач підтвердив, що дійсно після укладення шлюбу вони купували посуд: казан, каструлю 20 л, набір каструль, сковорідку, миску на 5 літрів, миску на 3 літра, ножі 2 штуки, чашки 10 штук, набір склянок 6 штук, які забрала позивач, однак 20.02.2017р. в судовому засіданні він вже зазначив, що жодного посуду під час шлюбу вони не купували.

За таких обставин заперечення наявність частини майна у кожного із подружжя при ствердженні іншого про те, що воно знаходиться саме у цього подружжя, свідчить про те, що сторони фактично приховують це майно від розподілу.

Відповідно до розяснень, викладених в п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» від 21.12.2007р. №11, у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до товарних чеків та гарантійного документа, копія яких надана відповідачем, в магазині ТОВ «Евротехніка» 12.10.2014р. був придбаний телевізор «Самсунг», 07.09.2014р. в магазині «Мебель» - придбаний гарнітур меблів для спальні «Соня-Люкс» з матрацом, 08.10.2014р. у ФОП «ОСОБА_7А.» - холодильник-морозильник «Індезит».

Позивач не заперечувала того факту, що вказані предмети були придбані до шлюбу рідними відповідача, але вказала, що їх подарували на весілля їй та відповідачу як молодятам, отже вони входять спільного сумісного майна подружжя.

Допитані в судовому засідання свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили суду, що вони були присутні на весіллі сторін та молодятами були подаровані меблі для спальні, телевізор та холодильник.

Однак суд критично відноситься до пояснень вказаних свідків, оскільки ОСОБА_8 є рідною сестрою позивача, а ОСОБА_9 чоловіком ОСОБА_8

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного позивач не надала.

Таким чином, суд вважає доведеним, що на час припинення спільного ведення господарства у сторін було наявне наступне майно: пральна машинка марки "ZANUSSI" вартістю 5400грн., бойлер марки "Атлант" вартістю 2500грн., бензопила «Дніпро» вартістю 2000грн., бензокоса вартістю 1800грн., стінка кухонна «Галактика 260» вартістю 3050грн., стіл та чотири табуретки вартістю 900грн., казан вартістю 125грн., каструля 20 л вартістю 475грн., набір каструль вартістю 750грн., сковорідка вартістю 150грн., миска на 5 літрів вартістю 90грн., миска на 3 літра вартістю 70грн., ножі 2 штуки вартістю 30грн., чашки 10 штук вартістю 300грн., набір склянок 6 штук вартістю 200грн., шланг довжиною 20м вартістю 300грн., килимові доріжки вартістю 1800грн. та шини для автомобіля вартістю 800грн., всього майна на 20 740грн., яке підлягає розподілу між сторонами. Отже позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

В порядку розподілу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_1 пральну машинку марки "ZANUSSI" вартістю 5400грн., бойлер марки "Атлант" вартістю 2500грн., казан вартістю 125грн., каструлю 20 л вартістю 475грн., набір каструль вартістю 750грн., сковорідку вартістю 150грн., миску на 5 літрів вартістю 90грн., миску на 3 літра вартістю 70грн., ножі 2 штуки вартістю 30грн., чашки 10 штук вартістю 300грн., набір склянок 6 штук вартістю 200грн., а всього майна на загальну суму 10 090грн.

В порядку розподілу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_3 бензопилу «Дніпро» вартістю 2000грн., бензокосу вартістю 1800грн., стінку кухонну «Галактика 260» вартістю 3050грн., стіл та чотири табуретки вартістю 900грн., шланг довжиною 20м вартістю 300грн., килимові доріжки довжиною 14 метрів вартістю 1800грн. та шини для автомобіля вартістю 800грн., а всього майна на загальну суму 10650 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості виділеного майна у сумі 280грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: