1Справа № 335/5874/17 2-о/335/65/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Ровенській В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік ОСОБА_2, про що заявниця отримала лікарське свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 24.04.2017, видане „Комунальною установою „Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 міста Донецька Донецької народної республіки". Також, заявницею було отримано свідоцтво про смерть чоловіка в органах РАЦС на непідконтрольній Україні території. Проте, відповідно до вимог законодавства України, вищевказане лікарське свідоцтво про смерть на території України є недійсним, тому заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть чоловіка на території України. Посилаючись на зазначене, просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у місті Донецьк Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В судове засіданні заявниця не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав.

За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народилась у м. Єнакієве Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджується копією її паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Ворошиловським РВ УМВС України в місті Донецьку 13 січня 2001 року. На теперішній час заявниця зареєстрована, як переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО за адресою: АДРЕСА_1.

З 14.08.1984 року заявниця ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який було зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ворошиловського району м. Донецька, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3, виданим Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 665 від 14.08.1984 року.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 24.04.2017, виданим „Комунальною установою „Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 міста Донецька Донецької народної республіки", ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Також, заявниця отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_2 в органах РАЦС на непідконтрольній Україні території.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявниці для державної реєстрації факту смерті чоловіка, суд, враховуючи вищеприведені положення законодавства, доходить висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 року саме у місті Донецьку Донецької області.

За наведених обставин вимоги заявниці суд вважає обґрунтованими, оскільки надані заявницею докази достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2 у певний час і за певних обставин.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасова окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 249, 256, 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 року у місті Донецьку Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Ю.В. Геєць