Справа № 645/1325/16-ц
Провадження № 2/645/127/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів на відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» страхове відшкодування у розмірі 49637,99 гривень, пеню за затримку платежу в сумі 5847,88 гривень, з ОСОБА_3 суму матеріального збитку в розмірі 23930,05 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 799, 48 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 27 грудня 2015 року ОСОБА_3, керуючи «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по пр-ту Льва Ландау, в напрямку перехрестя з вул. Олімпійською, у м.Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, у звязку з чим допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, чим допустив механічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Вина водія ОСОБА_3 В,М. у скоєнні даного ДТП встановлено постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова. Цивільна відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована в СК «ЕТАЛОН» полісом АЕ/2505875, діючий на дату ДТП. Матеріальний збиток було розраховано на підставі Звіту №34/2016 від 27.02.2016 року, який було проведено згідно «Методики автотоварознавчих експертиз і оцінки КТЗ». Вартість матеріального збитку з врахуванням ВТВ завданого автомобілю «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_2, згідно висновку експерта становить 73568,04 грн. Вартість проведення самої експертизи становить 500 грн. і сплачена ним у повному обсязі. Полісом страхування та Законом України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності» власників транспортних засобів» встановлено ліміт виплати страхового відшкодування, він складає 50000 грн., всього матеріальний збиток складає 73568,04 грн., франшиза за полісом страхування складає 500 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним вище.

Відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_4 у ході судового розгляду позовні вимоги не визнали, вважаючи суму, яку просить стягнути позивач значно завищеною.

Представник відповідача у ході судового розгляду позовні вимоги визнали частково, просили відмовити у задоволенні вимог заявлених до Страхової компанії «Еталон» в частині, що перевищує 41166, 66 грн. Відповідно до Звіту №34/2016 від 27.02.2016 року наданого позивачем, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу позивача становить 59565,59 грн. Відповідно до п. 2 Полісу, страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 50000 гривень. Відповідно до ст. 36.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності» власників транспортних засобів», якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Таким чином, відповідно до ст.22,36.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності» власників транспортних засобів», позивач може претендувати на страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, тобто на 50000 грн. Однак, з урахуванням вимог абзацу 2 ст. 36.2 зазначеного Закону, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Оскільки позивачем не надано доказів факту оплати проведеного ремонту та з урахуванням того, що позивач просить стягнути страхове відшкодування за власну користь відповідно до абзацу 2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності» 50000 грн. страхового відшкодування мінус ПДВ дорівнює 41666,66 грн. страхового відшкодування. Решта 20% буде доплачена після надання Страховику документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту (50000 грн./1,2 ПДВ = 41666, 66 грн.) Відповідно до полісу франшиза СК «Еталон» становить 500 грн.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 27 грудня 2015 року ОСОБА_3, керуючи «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по пр-ту Льва Ландау, в напрямку перехрестя з вул. Олімпійською, у м.Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, у звязку з чим допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, чим допустив механічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04.02.2016 року, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (справа 645/129/16п). З вищезазначеної постанови також вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулася через недотримання водієм ОСОБА_3 п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

У відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_3 була застрахована СК «ЕТАЛОН» за полісом/договором обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2505875.

Згідно звіту №34/2016 дослідження спеціаліста авто товарознавця від 27 лютого 2016 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження при ДТП складає 73568,04 грн., з них вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 59565,59 грн., величина втрати товарної вартості зазначеного автомобіля складає 14002, 45 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору..

Відповідно до п. 19 Постанови №4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: «З урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" N 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком».

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону N 1961-IV, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) назва (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків, г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована та потерпілих; ґ) обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства; д) розмір шкоди; е) підпис заявника і дата подання заяви.

Відповідно до ст.. 6 Закону України, «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Закону страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежується страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п.36.1 ст. 36 Закону, страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійснення страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у звязку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ», страховик протягом 15-ти днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхову відшкодування зобовязаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

27.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Страховика - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» з відповідною заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, про настання страхового випадку.

Відповідно до 4 Договору страхування, п.9.2. ст. 9 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Закон N 1961-IV) «Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.».

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовується витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 36.1 зазначеного Закону, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З урахуванням вимог абзацу 2 ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ» сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не надано доказів факту оплати проведеного ремонту, мінус ПДВ дорівнює 41666,66 грн. (50000/1,2 ПДВ), саме ця сума підлягає стягненню зі Страховика - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН»

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У абз. 1 п. 4 Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування збитку» з подальшими змінами і доповненнями від 8 липня 1994 р. № 7, від 30 вересня 1994 г. № 11(далі по тексту ППВС України № 6) вказано, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати яку-небудь діяльність, здійснення якої створює підвищену вірогідність спричинення шкоди через неможливість контролю за нею людиною. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, повинна наступати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих особливостей.

У абз. 2 і 3 п. 4 ППВС України № 6 вказане, що під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через право власності, повного господарського ведення, оперативного управління або по інших підставах (договори оренда, довіреність і т.п.). Не вважається власником джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за збиток перед потерпілим особу, яка управляла джерелом підвищеної небезпеки через трудові відносини з власником цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.).

На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму від 27 березня 1992 року зі змінами та доповненнями „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Згідно ст. 36.6 Зазначеного закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до полісу розмір франшизи СК «Еталон» складає 500 гривень.

За таких обставин, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню сума франшизи в розмірі 500 гривень.

Таким чином, матеріальна шкода, яка вийшла за межі страхового ліміту, з урахуванням франшизи підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3, який на момент ДТП керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1і складає 23930 грн. 05 коп.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача СК «Еталон» задоволенню не підлягають, оскільки не найшли свого підтвердження у ході судового розгляду.

Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України.

Суд вважає за необхідне стягнути в долевому порядку з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 1166 ч.1, 1187 ч.2, 1188 ЦК України, ст.ст. 10,11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів на відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (, м Київ, 03057, вул. Дегтярівська, 33б, 2 підїзд) на користь ОСОБА_2 41166, 66 грн. (сорок одна тисяча сто шістдесят шість тисяч шістдесят шість копійок) у якості страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23930 грн. 05 коп. (двадцять три тисячі девятсот тридцять гривень пять копійок) у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (, м Київ, 03057, вул. Дегтярівська, 33б, 2 підїзд), ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 399 грн. 74 коп. (триста девяносто девять гривень сімдесят чотири копійки) з кожного.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя