Справа № 477/2508/16-ц
Провадження № 2/477/321/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, завдану шкоду, в розмірі 51418,88 грн.

У звязку із закінченням повноважень судді Саукової А.А., 16 березня 2017 року дана справа прийнята до провадження суддею Семеновою Л.М.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримувала в управлінні Пенсійного фонду України Жовтневого району Миколаївської області пенсію призначену на пільгових умовах.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на пенсійне забезпечення мають особи, які повний робочий день працювали на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, посад і показників, затверджених КМУ (далі Список 2), жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Для призначення пенсії за списком № 2 було надано довідку від 01.09.2009 № 3 за період роботи в Дитячому туберкульозному санаторії «Дубки» з 06.10.1986 по 31.12.1991 (пільговий стаж складає 5 років 2 місяці) та довідку № 25 від 01.12.2009 про те, що ОСОБА_4 за період з жовтня 1986 по грудень 1991 не перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3 років.

Відповідно до протоколу № 820179 від 06.11.2009 ОСОБА_4 призначена пенсія згідно із її заявою від 03.09.2009 на підставі довідок Дитячого туберкульозного санаторію «Дубки» № 3 від 01.09.2009, № 25 від 01.12.2009 р., які підтверджували факт роботи необхідної для призначення пільгової пенсії і те, що ОСОБА_4 за період з жовтня 1986 по грудень 1991 не перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Вказані довідки є підставою для отримання пенсії.

24.12.2013р. проведена зустрічна перевірка пільгового характеру роботи на посаді молодшого медперсоналу, які безпосередньо обслуговують хворих. Актом перевірки не підтверджено зайнятість 80 % робочого часу по догляду за хворими у звязку з відсутністю підтверджуючих документів, також актом перевірки встановлено, що ОСОБА_4 знаходилась у відпустці по догляду за дитиною з 15.09.1988 по 21.07.1991 у звязку з цим, пільговий стаж роботи за вказаний період безпідставно зарахований в подвійному розмірі, чим підтверджено недостовірність наданих довідок, які спричинили завдання шкоди управлінню Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області на суму 51418,88 грн.

Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області прийнято Рішення від 15.05.2014 № 37 щодо відшкодування надміру виплачених сум за призначеними пенсіями сум переплат пенсій та грошової допомоги, яким взято на облік переплату пенсії в розмірі 51418,88 грн., яка утворилася в звязку з наданням недостовірних даних Дитячим туберкульозним санаторієм «Дубки» про не перебування ОСОБА_4 у відпустці по догляду за дитиною.

Позивач вважає, що винними діями відповідача, які виразились в наданні недостовірних довідок, позивачу було завдано матеріальної шкоди, оскільки пенсія виплачувалась на підставі недостовірних даних. Посилаючись на вказане та не здійсненням відповідачем добровільного відшкодування даних збитків, позивач просить про стягнення їх в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на вище викладене.

Представник відповідача ОСОБА_4 просила у задоволенні позову відмовити, пославшись на те, що відповідальним за зміст виданих довідок є саме санаторій «Дубки». Відповідачка відомості до них не вносила, за їх зміст відповідальності не несе. Посилається на те, що уточнювальна довідка від 01.12.2009 року видана вже після призначення пенсії. Також посилається на те, що за наслідком проведення додаткової перевірки, проведеної головним управлінням ПФУ в січні 2016 року було підтверджено зайнятість відповідачки на роботах з обслуговування хворих на протязі періоду з 06.10.1986 року по 21.08.1992 року та прийнято рішення щодо зарахування даного періоду роботи до стажу роботи санітарки, що безпосередньо обслуговує хворих на туберкульоз та що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Зараховано період роботи у дитячому санаторії, окрім часу перебування у відпустці по догляду за дитиною, до страхового та пільгового стажу в подвійному розмірі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Згідно заяви від 03.09.2009 року, ОСОБА_4 звернулася до позивача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком відповідно до Списку № 2 (а.с. 15).

До заяви додано документи, з них останній 05.11.2009 року.

Відповідно уточнювальної довідки, виданої в 2009 році Санаторієм «Дубки», ОСОБА_4 працювала повні дні з 06.10.1986 року по 31.12.1991 року, стаж роботи складає 5 р. 2 міс. 25 днів (а.с. 17).

Довідка про роботу ОСОБА_4 у даному санаторії в період з 06.10.1986 року по 31.12.1991 року та не перебування її у відпусті по догляду за дитиною до 3-х років у цей період, видано в грудні 2009 року (а.с. 19), отже остання не могла бути підставою для прийняття рішення та підставою для виплати пенсії за наказом Управління від 06 листопада 2009 року. Вказаний документ також видано дитячим санаторієм «Дубки».

Згідно копії акту зустрічної перевірки Управління пенсійного фонду в Жовтневому районі від 24.12.2013 року, (а.с. 20) було встановлено про недостовірність вище вказаних довідок щодо періоду безперервної роботи відповідачки та не перебування її у вказаний період у відпустці по догляду за дитиною.

З цих підстав Управління прийняло рішення про припинення пенсійної виплати ОСОБА_4, та таке рішення ґрунтується на вимогах ст. 49, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За даними розрахунку суми переплати пенсії ОСОБА_4, остання складає 51 418, 88 грн. (а.с. 14).

Згідно копії листа Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01.02.2017 року, встановлено зайнятість відповідачки на роботах з обслуговування хворих на протязі періоду з 06.10.1986 року по 21.08.1992 року та прийнято рішення щодо зарахування даного періоду роботи до стажу роботи санітарки, що безпосередньо обслуговує хворих на туберкульоз та що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Зараховано період роботи у дитячому санаторії з 06.10.1986 р. по 21.08.1992 року, окрім часу перебування у відпустці по догляду за дитиною (з 15.09.1988 року по 20.07.1991 року), до страхового та пільгового стажу. Згідно із протоколом управління від 31.01.2017 року ОСОБА_4 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 21.09.2016 року (а.с. 56-57).

Відповідно до рішення господарського суду Миколаївської області від 05 травня 2015 року, у задоволенні позову Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області до дитячого протитуберкульозного санаторію «Дубки» про відшкодування заявленої також у даному позові шкоди (51418,88 грн. виплаченої ОСОБА_4 пенсії) було відмовлено через ненадання доказів щодо розміру завданої шкоди позивачу. Втім суд дійшов висновку про наявний причинний зв'язок між збитками у вигляді надмірно виплачених сум за призначену пенсію та правопорушенням з боку працівника санаторію «Дубки» у внесені завідомо неправдивої інформації до офіційних документів (а.с. 83).

Відповідно до положень ст. 101 Закону «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Цими ж нормами, позивач обґрунтовував свої вимоги, заявлені до санаторію «Дубки» (а.с. 83-85).

Вказане свідчить про неоднозначність позиції позивача з приводу особи, винної у завданні збитків Управлінню та єдиною метою відшкодування збитків.

Втім, аналіз норм, закріплених ст.ст. 101 та 103 Закону «Про пенсійне забезпечення» дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі ст. 13 даного Закону має бути підтверджено як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала зі шкідливими і важкими умовами праці. Так і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Втім, обовязком пенсіонера є подання, як вже зазначено вище, особистих документів, що є паспорт, свідоцтво про народження, про шлюб, особистий код платника податку, тощо.

Довідки за даними виду, обсягу роботи, розміру заробітної плати, тощо, - є документами, відповідальність за видачу яких та їх зміст несе підприємство (організація), що їх видала.

Такий висновок випливає і з позиції Верховного Суду України, викладеного у його Постанові від 06 грудня 2016 року № 21-1325а16, 686/18754/14-а.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Більш того, надання документу особисто відповідачкою не означає її обізнаність зі змістом даного документу. Отримавши відповідні довідки для управління пенсійного фонду, як позивач так і суд може лише припускати про ознайомлення відповідача зі змістом цих довідок. Обов'язок пенсіонера на ознайомлення зі змістом даних документів не передбачається.

Втім, відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо заяви представника відповідача також про застосування строку позовної давності, то перебіг останнього слід рахувати з 24.12.2013 року, а дану позовну заяву надіслано до суду поштою 23.12.2016 року (тобто в межах позовної давності). Більш того, у разі наявності підстав для відмови в задоволенні позову по суті заявлених вимог, саме з цих підстав, а не за позовної давності, вирішується питання про відмову у задоволенні позову.

За наведеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_4 сум майнової шкоди у виді виплаченої їй пенсії, саме за відсутності підстав щодо того.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 19 вересня 2017 року.

Суддя Л.М. Семенова