Справа № 466/5623/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/3295/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Львівської державної лісовпорядної експедиції про стягнення заробітної плати за час вимушеного простою - відмовлено.(т.2 а.с.27-31)

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 жовтня 2015р. рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року залишено без змін.(т.2 а.с.65-68)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2016р. касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 жовтня 2015р. залишено без змін.(т.2 а.с.107-109)

В лютому 2017р. ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами вищевказаного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року, яким відмовлено у задоволенні його позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 11.01.2017 р. він отримав відповідь на своє звернення до Головного управління Держпраці у Львівській області, з якої вбачається, що у травні-вересні 2012 р. службові особи експедиції не здійснювали належного і достовірного обліку виконаної позивачем роботи. Роботодавцем не було забезпечено ведення достовірного бухгалтерського обліку витрат на оплату праці. Дані обставини не були відомі у період розгляду справи судом. Враховуючи наведене, просив заяву задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року по справі №466/5623/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Львівської державної лісовпорядної експедиції про стягнення заробітної плати за час вимушеного простою -відмовлено.

Вищезгадану ухвалу суду оскаржив заявник ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права. Зокрема, вказує на те, що висновки суду не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи. Як вбачається з ухвали апеляційного суду Львівської області від 05.10.2015 року в розглядуваній справі та рішення суду першої інстанції від 24.06.2015 року, суди відмовили у позові на тій підставі, що у всіх наведених місяцях простою мало місце виконання або перевиконання норм виробітку (крім квітня та червня 2014 року). Виходячи з цих документів, яким суди надали віри, йому було відмовлено у задоволенні позову. Отже, достовірність цих документів суди не ставили під сумнів. Проте, результати перевірки Держпраці у Львівській області в грудні 2016 року фактично підтвердили, що видана на час розгляду справи районним судом довідка про виконання норм виробітку і відомості про нараховану заробітку плату згідно з нібито виданими нарядами, не відповідають дійсності, так як не вівся взагалі облік виконаної ним роботи і бухоблік нарахованої заробітної плати щодо фактично зданої роботи. Крім того апелянт зазначає, що ці документи містять недостовірні дані, адже не може бути видана роботодавцем довідка про виконання працівником норм виробітку, якщо не ведеться ні фактичний, ні бухгалтерський облік виконаної роботи. Відтак, просить суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені в заяві обставини не є нововиявленими обставинами, оскільки ході судового розгляду досліджувались посилання позивача на неналежне здійснення роботодавцем обліку виконаних робіт позивачем та незабезпечення достовірного бухгалтерського обліку на оплату праці. Викладені у листі Головного управління Держпраці у Львівській області від 02.12.2016р. за №8572/3/15-04 обставини не можуть розглядатись як нововиявлені.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами. Однією із підстав для перегляду рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з розясненнями п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 362, 364 ЦПК України. Судове рішення не може переглядатися у звязку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч.2 ст.361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також, якщо обставини, визначені ч.2 ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказана правова норма передбачає, що це мають бути обставини, вони повинні бути істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору, вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. При цьому наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій ст. 361 ЦПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається із змісту заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, до таких заявник відносить неналежне здійснення роботодавцем обліку виконаних робіт позивачем та незабезпечення достовірного бухгалтерського обліку на оплату праці, які викладені у листі Головного управління Держпраці у Львівській області від 02.12.16 р. за № 8572/3/15-04.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що обставини на які посилається заявник, як на нововиявлені, не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду у зв'язку з нововиявленними обставинами рішення, що набрало законної сили.

Більше того, обставини на які посилалась особа, яка брала участь у справі у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої ст..10 ЦПК України, не є нововиявленими.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дав вірну оцінку обставинам справи і згідно з п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, оскільки вона ухвалена судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П.Цяцяк

ОСОБА_4