РІШЕННЯ

іменем України

"14" вересня 2017 р. 145/1223/17

2/145/702/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню доньку ОСОБА_3, 19.03.2012 р., на утримання якої зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду від 21.12.2016 р. в розмірі 1000 грн.

З 30.12.2016 р. донька проживала у його батьків : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в смт Сутиски по вул.Гагаріна,5/42, оскільки він прибув із зони дії АТО та відразу працевлаштувався, щоб утримувати себе та дитину і у зв'язку з цим не мав можливості особисто в повній мірі бути поруч з дитиною, тому більше часу тоді дитині приділяли його батьки і особисто його мати займалася оформленням документів.

Для створення дитині кращих умов проживання його мати - ОСОБА_5 звернулася до опікунської ради Новоміської сільської ради з метою передати його доньку їй та його батькові ОСОБА_6 на утримання і виховання.

Відповідачка не заперечувала, щоб дитина проживала із своїми дідусем і бабусею, про що дала відповідну розписку. На разі дівчинка проживає з ним.

З 10.01.2017 р. донька відвідує дитячий садочок «Пролісок» в смт Сутиски, він цікавиться її вихованням, створює усі можливості для гармонійного та всебічного розвитку дитини.

Він працює у ТОВ «Декорбетон», має власне житло - квартиру АДРЕСА_1. Донька повністю перебуває на його утриманні і вихованні.

Він сплатив аліменти лише у грудні 2016 р. із того часу їх не сплачував, оскільки вважає, що подальша їх сплата є недоцільною, оскільки донька ОСОБА_3 з 30.12.2016 р. до 30.01.2017 р. проживала з його батьками, а зараз - з ним, отже, сплачуючи їх на користь відповідачки можна припустити, що аліменти будуть використовуватися не за цільовим призначенням, тому він змушений звернутися до суду.

Просить припинити з 01.01.2017 р. стягувати із нього, ОСОБА_1, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, присуджені рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.12.2016 р.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.12.2016 р. (а.с.3-4) присуджені аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. до її повноліття.

З 30.12.2016 р. дитина проживала у батьків позивача : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в смт Сутиски по вул.Гагаріна, 5/42, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.03.2017 р. (а.с.9).

На засіданні опікунської ради при виконкомі Новоміської сільської ради від 23.01.2017 (Протокол №1/17 - а.с.7-8) обговорювалось стан утримання та виховання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, для створення дитині кращих умов проживання бабуся ОСОБА_5 звернулася до опікунської ради Новоміської сільської ради з питанням про передачу дитини їй та дідусю ОСОБА_4 їм на утримання і виховання. ОСОБА_2 не заперечувала, щоб дитина проживала із своїми дідусем і бабусею, про що дала відповідну розписку.

На разі дівчинка проживає з ним, що стверджується довідкою Сутисківської селищної ради № 2311 від 30.06.2017 р. (а.с.11)

З 10.01.2017 р. дитина відвідує дитячий садочок «Пролісок» в смт Сутиски, позивач ОСОБА_1 цікавиться її вихованням: відвідує батьківські збори, відкриті заняття, святкові ранки, що стверджується довідкою Сутисківського ДНЗ «Пролісок» № 37 від 30.06.2017 р. (а.с.10).

Він працює у ТОВ «Декорбетон», має власну квартиру, створює усі можливості для гармонійного та всебічного розвитку дитини донька повністю перебуває на його утриманні і вихованні.

Суд, враховуючи, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 30.12.2016. не проживає із матір'ю ОСОБА_2, на користь якої присуджено аліменти, а проживає з батьком ОСОБА_1, перебуває на його утриманні, вважає за доцільне припинити з стягувати з позивача аліменти на утримання доньки.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 174, 212- 215, 223 ЦПК України, ст.179 СК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Припинити з 01.01.2017 р. стягувати із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., до її повноліття, що присуджені рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.12.2016 р.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8