Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2017 Справа №607/5028/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний надавати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2007 року, який було розірвано 13.09.2016 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду.

Від даного шлюбу у сторін 30 квітня 2009 року народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №098067.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матірю ОСОБА_1 АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні, а відповідач ОСОБА_2 не виконує свій обовязок по утриманню малолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного та враховуючи, визнання позову відповідачем в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 18.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 18.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_4