Справа № 524/9268/16-ц
Провадження №2/524/686/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору дарування грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору дарування грошових коштів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02.08.2016 між ним та ОСОБА_2 було укладено договір дарування грошових коштів, за умовами якого ОСОБА_2 подарувала, а він отримав в дарунок кошти в сумі 20000 дол.США. Згідно умов договору вони домовились про те, що договір буде посвідчений нотаріусом в інший зручний для сторін час. На даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що призводить до нікчемності договору. Через відсутність нотаріального посвідчення договору позивач позбавлений можливості вільно володіти та розпоряджатись коштами.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати дійсним без нотаріального посвідчення договір дарування грошових коштів(валютних цінностей) від 02.08.2016р. укладений між ним та ОСОБА_2, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв в дар 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.

За ч.1 ст.717, ч.1 ст.718 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

В ч. 5 ст. 719 ЦК України зазначено, що договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує пятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що 02.08.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування грошових коштів(валютних цінностей), за умовами якого ОСОБА_2 подарувала, ОСОБА_1 прийняв в дар 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» віднесено до валютних цінностей іноземну валюту, а саме іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України.

Враховуючи те, що сума дарунку за спірним договором перевищувала п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, вказаний правочин на підставі ч. 5 ст. 719 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню.

В п.7 спірного договору зазначено, що сторони через брак часу та сімейні обставини, що унеможливлюють звернення до нотаріуса за посвідченням Договору у день його укладення, прийшли до взаємної згоди про нотаріальне посвідчення цього договору в інший зручний для сторін час.

За ч. ч. 1, 2 ст. 220 у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

За правилами ст.220 ЦК України визнання дійсним договору можливе лише за відсутності передбачених законом обмежень для його укладення та у разі наявних письмових доказів про узгодження сторонами всіх істотних умов договору, при цьому повинно мати місце ухилення однією зі сторін від нотаріального посвідчення договору.

Так, істотною умовою договору дарування є умова про його предмет. Зокрема, в спірному договорі сторони дійшло згоди, що предметом договору є 20000 дол.США, на підставі чого суд може зробити висновки про те, що сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.

15.08.2016 та 30.08.2016 відповідач отримала від позивача запрошення до нотаріуса для посвідчення договору дарування. Листами від 17.08.2016 та 08.09.2016 ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 про те, що вона не бажає відвідувати нотаріуса для посвідчення договору дарування від 02.08.2016(а.с.8,9). Вказане, на думку суду, підтверджує факт ухилення відповідача від посвідчення договору.

Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що на час розгляду справи втрачена можливість нотаріально посвідчити спірний договір, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а отже суд визнає дійсним без нотаріального посвідчення договір дарування грошових коштів(валютних цінностей) від 02.08.2016р. укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв в дар 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору дарування грошових коштів задовольнити.

Визнати дійсним без нотаріального посвідчення договір дарування грошових коштів(валютних цінностей) від 02.08.2016р. укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв в дар 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Д.Андрієць