Справа № 415/2207/17
Провадження № 2/415/1021/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шевченко (Краснокутської) М.О.,

за участі секретаря Тимофієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 10.01.2008 року. Від спільного подружжя життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. Син навчається у Чеській республіці м. Прага, де отримує спеціальну підготовку. Згоду на навчання сина в Празі відповідач надав самостійно. На момент, коли сина було відправлено на навчання у Чеську Республіку, йому виповнилося тільки 17 років і він не міг виїхати за кордон без згоди на це обох батьків. Після того, як сину виповнилось 18 років відповідач припинив сплачувати аліменти. За навчальний 2015/2016 рік оплата за навчання в Празькій гімназії склала 30 000 чеських крон що еквівалентно 32400 грн. З вересня 2016 р. по наступний час син навчається у Чеському земельному університеті на денній формі на державному бюджеті, але на його утримання та проживання теж потрібні грошові кошти. Відповідач обіцяв допомагати сину матеріально, але ніякої допомоги він не надає і взагалі не спілкується з сином. Всі матеріальні витрати по сплаті коштів на навчання сина та його утримання з 26.06.2015 року до теперішнього часу здійснювала позивач. На теперішній час позивач не працевлаштована, зареєстрована як особа, переміщена з тимчасово окупованої території. У відповідача є двоє неповнолітніх дітей, але він та його дружина працюють. Крім того, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з відповідача не справляються. Зважаючи на вищенаведене, позивач вважає, що відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання сина з 01.09.2015 року до наступного часу і весь цей час мав змогу надавати синові допомогу. Просить суд стягнути з ОСОБА_2, 13.08.1970, на її користь аліменти за минулий час, а саме за період з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року включно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із розрахунку 1/4 частина усіх його доходів щомісячно, стягнути з ОСОБА_2, 13.08.1970, на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період його навчання в розмірі 1/4 частина усіх його доходів щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині позовної заяви просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 15.06.2017 року, 02.08.2017 року, 13.09.2017 року не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, за адресою, зазначеною позивачем в якості адреси відповідача, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення №292, 965, які повернулись на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання. Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 032727, виданого 18 липня 1997 року Відділом реєстрації актів громадського стану Виконкомом Брянківської міськради народних депутатів, ОСОБА_3 народився 26 червня 1997 року, про що зроблено відповідний запис за № 180. Батьком записано ОСОБА_2, матірю - ОСОБА_1/а.с.3/

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕД № 057458, виданого 02 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що складено відповідний актовий запис за № 06. Прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_1./а.с.2/

Згідно з копією підтвердження про навчання від 08.10.2015 року, виданою Тройською гімназією О.О.О., м. Прага підтверджується навчання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в 2015/2016 навчальних роках у 8 класі, сплата за навчання складає 30 000 крон /а.с.4/

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

За роз'ясненням Верховного суду України у п.20 постанови пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає, коли діти продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), та за сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, що перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з вимогами ч.2 ст.199 СК України, право на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, необхідною складовою задоволення заявлених вимог є встановлення факту продовження дитиною навчання, потреби дитини у наданні допомоги та можливості надання такої допомоги батьком.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи вказаний спір по суті, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту продовження ОСОБА_3 навчання на час звернення до суду, оскільки на підтвердження цього факту позивачем надано довідку, яку суд вважає неналежним доказом, оскільки вона датована 2015 роком, в ній відсутнє зазначення по-батькові учня, що позбавляє суд можливості з достатньою вірогідністю ідентифікувати його особу, крім того, вона стосується минулого періоду навчання (2015-2016 роки), що позбавляє суд можливості встановити факт навчання ОСОБА_3 у навчальному закладі на час звернення до суду /а.с.4/.

Також матеріали справи містять документ, складений іноземною мовою, якій не має засвідченого належним чином перекладу українською мовою, у звязку з чим у суда відсутня можливість встановити та дослідити його зміст, на підставі чого суд вважає його неналежним доказом /а.с.5/.

Інших доказів позивачем не надано.

Крім того, позивачем не доведено обставини щодо дійсної потреби ОСОБА_3 у матеріальній допомозі батька, обгрунтування розміру такої допомоги, а також не надано доказів на підтвердження можливості у відповідача таку допомогу надавати, оскільки на підтвердження цих фактів позивачем не надано жодних доказів.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий період з посиланням на положення ч.2 ст.191 СК України, суд зазначає наступне.

Позивач на підтвердження вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача посилається на рішення Лисичанського міського суду про відмову в задоволенні позову про стягнення аліментів на дитину на період навчання, у звязку з тим, що на тй час в неї не було можливості надати суду належним чином завірену копію договору з місця навчання сина.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 15.12.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат у звязку з навчанням повнолітньої дитини відмовлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту вжиття нею достатніх заходів щодо одержання аліментів з відповідача, як і факту ухилення останнього від їх сплати. Враховуючи, що присудження аліментів за минулий час - це право, а не обов'язок суду, виходячи з конкретних обставин справи, суд не знаходить підстав для задоволення цих вимог, вважаючи їх необгрунтованими.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка та син, які продовжують навчання.

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження наявності в неї права звернення до суду з позовом не надано доказів спільного проживання з повнолітнім сином ОСОБА_3, враховуючи, що відповідно до обставин, викладених позивачем у позові, вона мешкає в м. Лисичанську, а повнолітній син навчається на денній формі в Чеській Республіці, не зазначено правових підстав стягнення в такому випадку аліментів на користь позивача та не вказано, чому ОСОБА_3 сам позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на його користь.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у звязку з його необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 212- 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський районний суд Луганської шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О. Шевченко (Краснокутська)