Провадження № 2/712/633/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Сагун Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Черкаське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», про поділ спільного майна подружжя та розподіл кредитних зобовязань за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, просила поділити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя її та ОСОБА_2, та визнати за нею право власності на ? частину квартири за адресою: вул. Р.ОСОБА_3 (Самійла Кішки), 216, кв. 406; та ? частину автомобіля ВАЗ ОСОБА_4 21019, д.н.з. НОМЕР_1., а також розподілити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитні зобовязання за кредитним договором № 9 від 11 листопада 2010 року на будівництво та придбання житла в розмірі 67 673 грн. кожному.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 12 серпня 2006 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 7 грудня 2015 року.

За час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя та залучені кредитні кошти у розмірі 224 234 грн. (які було отримано за кредитним договором № 9 від 11 листопада 2010 року між Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» та ОСОБА_2О.), на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 листопада 2010 року вони придбали в інтересах сімї квартиру за адресою: вул. ОСОБА_3 (Самійла Кішки), 216, кв. 406 в м. Черкаси.

Після укладення кредитного договору та договору купівлі-продажу, квартиру було передано в іпотеку Черкаському регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».

Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за відповідачем.

На час звернення до суду з даним позовом кредит, отриманий згідно кредитного договору № 9 від 11 листопада 2010 року, погашено частково. Станом на 3 листопада 2016 року непогашений залишок по кредиту складає 135 345,95грн.

Таким чином квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між ними у рівних частинах разом із поділом кредитних зобовязань за кредитним договором № 9 від 11 листопада 2010 року.

У період шлюбу сторонами було придбано автомобіль ВАЗ ОСОБА_4 21019, д.н.з. НОМЕР_1, який також підлягає поділу між сторонами у рівних частинах.

Згода про поділ майна подружжя з відповідачем не досягнута, що стало причиною звернення з указаним позовом до суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 лютого 2017 року прийнято відмову ОСОБА_1 від її позовних вимог щодо поділу автомобіля ВАЗ 111740, номерний знак НОМЕР_2, номер кузова ХТА111740А0082413, визнання за нею права власності на 1/2 частину такого автомобіля та закрито провадження у справі в цій частині.

У судовому засіданні 21 лютого 2017 року адвокат позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Додатково пояснила, що не зважаючи на придбання квартири в кредит на імя відповідача, квартира є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та підлягає поділу між сторонами, оскільки така купувалась в інтересах сімї. Після предявлення позову відповідач погасив частину кредиту, тому суму боргових зобовязань, яка також має бути врахована судом та поділена між сторонами, можна обговорити та зменшити. Позивач ОСОБА_1 готова виплачувати свою частину кредиту.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що оскільки кредит на придбання житла брався на сімю, до складу якої входять також двоє проживаючих із ним у цій квартирі малолітніх дітей, то кожному із членів сімї належить по ? частині квартири, а тому за позивачем необхідно визнати право власності на ? частину квартири. Водночас, у нього є побоювання, що позивач має намір у майбутньому (після отримання рішення суду у цій справі), здавати квартиру в оренду, проти чого він категорично заперечує, оскільки це може призвести до продажу квартири.

Представник Черкаського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» - ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Пояснив, що як фінансова установа, фонд заінтересований у тому, щоб зобовязання за кредитним договором на придбання житла виконувались у повному обсязі. Водночас, у разі розподілу обовязків сплати за таким кредитом між колишнім подружжям на підставі рішення суду, можлива несплата одним із них грошових коштів за кредитним договором. Крім того, визнання права власності за кожним із подружжя, а також поділ зобовязань за кредитом, зумовить необхідність внесення змін до кредитного договору та договору іпотеки, проти чого фонд заперечує.

Заслухавши пояснення адвоката позивача, відповідача та представника третьої особи без самостійних вимог, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом установлено, що з 12 серпня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 7 грудня 2015 року (набрало законної сили 18 грудня 2015 року) (а.с. 6).

11 листопада 2010 року між Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та сімєю, в особі ОСОБА_2, укладено кредитний договір, відповідно до якого надано кредит у розмірі 224 234 грн на 120 кварталів з дати укладення кредитного договору, на придбання житла загальною площею 54,7 кв.м. за адресою: м. Черкаси, вул. Рози Люксембург (після зміни назви Самійла Кішки), 216, кв. 406 (а.с. 8-10).

Із змісту цього кредитного договору випливає, що ОСОБА_1 надала письмову згоду своєму чоловіку ОСОБА_2 на укладення цього кредитного договору, а із додатку № 1 до нього що до складу сімї позичальника ОСОБА_2 входить він та ОСОБА_1 (а.с. 10 та зворот а.с. 10).

11 листопада 2010 року ОСОБА_2 уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, відповідно до якого за 264 000 грн придбав квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Відповідно до п. 4.8 указаного договору купівлі-продажу квартири дружина покупця згодна з укладенням цього договору (згода посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 12560 від 11 листопада 2010 року).

Частиною 3 статті 61 СК України визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на викладене, квартира АДРЕСА_2 хоча й придбана частково за кредитні кошти, отримані за кредитним договором між Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» із ОСОБА_2, із реєстрацією права власності на цю квартиру за останнім, вказане нерухоме майно купувалось в інтересах сімї, до складу якої на той час входили ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, зазначена квартира є спільним сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а відтак підлягає поділу між ними у рівних частинах.

Не можна погодитись із доводами відповідача про те, що ОСОБА_1 має належати ? частина у цій квартирі, як і йому та двом малолітнім дітям (кожному по ? частині), оскільки на час придбання квартири до складу сімї, в інтересах якої брався кредит, входили ОСОБА_2 та ОСОБА_1; діти у сторін народились після придбання квартири; батьки діють в інтересах дітей, оскільки є їх законними представниками.

Згідно із ч. ч. 2-4 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сімґї (частина 4 статті 65 СК України).

Положення ст. 65 СК України, із урахуванням вищевказаних розяснень Пленуму Верховного Суду України, дають підстави для висновку про те, що дружина та чоловік, незалежно від припинення шлюбу, мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, у тому числі рівні обовязки із сплати боргових зобовязань, які виникли в інтересах сімї, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від виконання таких зобов'язань.

Таким чином, у результаті придбання подружжям квартири в кредит боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір.

Відповідно до довідки № 422/01-11 Черкаського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» від 3 листопада 2016 року залишок зобовязань за кредитним договором № 9 від 11 листопада 2010 року на 3 листопада 2016 року становить 135 345 грн 95 коп. (а.с. 14).

Оскільки шлюб між сторонами розірвано 18 грудня 2015 року, то для поділу зобовязань за кредитним договором необхідно встановити розмір заборгованості за кредитом станом на 18 грудня 2015 року, а також врахувати сплати сторонами кредиту після розірвання шлюбу.

Згідно із наданими відповідачем ОСОБА_2 квитанціями, він здійснював оплату за кредитом після розірвання шлюбу (тобто погашення своєї частини боргу за кредитом) і до 3 листопада 2016 року (час надання довідки кредитора про розмір боргу за кредитом): 24 грудня 2015 року у розмірі 1405 грн; 25 березня 2016 року 1 400 грн; 24 червня 2016 року 1405 грн; 26 вересня 2016 року 1405 грн.

Таким чином, станом на 18 грудня 2015 року розмір заборгованості за кредитом становив 140 960 грн 95 коп., тобто по 70 480 грн 48 коп. за кожним із сторін.

Із урахуванням вищевказаних оплат ОСОБА_2 боргу за кредитом, а також сплати ним 23 грудня 2016 року чергового платежу у розмірі 1405 грн, що підтверджується відповідної квитанцією, на час вирішення спору судом розмір боргу ОСОБА_2 за кредитом становить 63 460 грн 48 коп.

Оскільки після розірвання шлюбу ОСОБА_1 не здійснювала оплату за кредитом, то розмір її боргу за кредитом на час вирішення справи судом становить 70 480 грн 48 коп.

З огляду на викладене, кредитні зобовязання за кредитним договором № 9 на придбання житла, укладеним 11 листопада 2010 року між Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та сімї в особі ОСОБА_2, мають бути розподілені, шляхом встановлення станом на 21 лютого 2017 року заборгованості ОСОБА_2 у розмірі 63 460 (шістдесят три тисячі чотириста шістдесят) грн 48 коп., а ОСОБА_1 70 480 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) грн 48 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України сторона на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до наданої позивачем квитанції розмір витрат по сплаті судового збору становив 1770,00 грн., проте з урахуванням відмови від частини позовних вимог, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1320 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 60,63,70,71 СК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Черкаське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», про поділ спільного майна подружжя та розподіл кредитних зобовязань за кредитним договором задоволити частково.

У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 (колишня назва ОСОБА_3) у м. Черкаси.

У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_4) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 (колишня назва ОСОБА_3) у м. Черкаси.

Розділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кредитні зобовязання за кредитним договором № 9 на придбання житла, укладеним 11 листопада 2010 року між Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та сімї в особі ОСОБА_2, встановивши станом на 21 лютого 2017 року заборгованість ОСОБА_2 у розмірі 63 460 (шістдесят три тисячі чотириста шістдесят) грн 48 коп., а ОСОБА_1 70 480 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) грн 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 1 320 грн (одна тисяча триста двадцять) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку апеляційним судом Черкаської області, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: Я.В. Пересунько