Справа № 500/339/17
Провадження № 2-з/500/63/17
УХВАЛА

23 травня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом яким просив визнати недійсним заповіт як розпорядження на випадок смерті, складеного ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 від 16.11.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №3505.

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Ізмаїлі, вул. Болградська, б. 125, який належав на права власності спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 26.06.1973 року зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в реєстрі за № 2- 5593 від 10.01.1978 року та договору купівлі-продажу від 09.12.1977 року зареєстрованого Ізмаїльським БТІ в реєстрі № 2-5593 від 10.01.1978 року, оскільки не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 клопотання про забезпечення позову підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 розгляд клопотання позивача про забезпечення позову залишив на думку суду.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, надала заяву, якою просила розглядати цивільну справу за її відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В свою чергу, відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається яким саме чином не вжиття заходів щодо накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Ізмаїлі, вул. Болградська, б. 125, який належав на праві власності спадкодавцю ОСОБА_6 вплине на подальшу реалізацію рішення по справі з огляду на те, що предметом позову є визнання недійсним заповіту складеного ОСОБА_6.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 вказано у заяві про забезпечення позову, що в подальшому можуть виникнути труднощі або ж взагалі неможливість реєстрації права власності на частку у спадковому майні, але відповідних вимог щодо заборони вчиняти певні дії певним нотаріусом не заявлялися.

Керуючись ст. ст. 151, 152,153, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_8