Справа № 135/1790/16-ц Провадження № 22-ц/772/544/2017Головуючий в суді першої інстанції Патраманський І. О.
Категорія 19Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Міхасішина І.В., Якименко М.М.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ЕкономКомфорт» про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів,

за апеляційною скаргою ТОВ «ЕкономКомфорт» на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 5 січня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 10 листопада 2016 року.

Зазначав, що 03.10.2016 року між ним та відповідачем були укладені Договори №№ 05779/16, № 05778/16, 05779, № 05778, згідно з якими (виконавець) за його (замовника) згодою від його імені і за його рахунок зобов'язався вчинити дії по наданню послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, а саме: за Договором №05779/16 - вчинити юридичні дії, спрямовані на отримання ним позики у розмірі 130000,00грн., за Договором № 05778/16, вчинити юридичні дії спрямованих на отримання ним позики у розмірі 150000,00грн., у тому числі:

- включити замовника до складу програми «Комфорт»;

- присвоїти та повідомити Замовнику персональний код у програмі;

- організувати та проводити Розподіли Свідоцтв;

- здійснювати весь необхідний об'єм документообігу та листування щодо участі замовника у програмі;

- здійснити необхідні юридичні дії та провести оформлення необхідних юридичних документів щодо надання замовнику позики;

- представляти інтереси замовника в будь-яких державних, судових та інших органах, у підприємствах будь-якої форми власності, а також в органах виконавчої служби з питань , пов'язаних з виконанням даного Договору;

- подавати в інтересах замовника заяви (в т. ч. позовні), клопотання та інші необхідні звернення, пов'язані з виконанням даного Договору;

- надавати інші послуги та здійснювати інші правочини, погоджені сторонами, у порядку та в строки, передбачені цим Договором та і Додатками до нього.

- копіювати та сканувати представлені замовником матеріали і документацію;

- перевіряти достовірність наданої замовником інформації у реєстрі судових рішень та за іншими, незабороненими чинним законодавством України, джерелами та інформаційними базами даних;

- складати, з урахуванням побажань замовника, Договору та інших необхідних письмових документів щодо його участі у програмі «Комфорт», з дотриманням вимог чинного Законодавства;

- надавати інформаційні, консультаційні, роз'яснювальні та довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі замовника у програмі;

- надавати інформаційні, консультаційні, роз'яснювальні та довідкові послуги з питань податкового, цивільного, фінансового та господарського законодавства, щодо участі замовника у програмі

Згідно п.1.2 Договорів розмір позики та порядок розрахунків по даному Договору зазначаються у відповідних Додатках до нього.

Згідно п.1.3 Договорів замовник доручив виконавцю використовувати суми своїх чистих платежів для формування Фонду програми та його розподілу, а також для надання відповідних сум у позику згідно умов програми.

Посилаючись на те, що зазначена діяльність містить ознаки фінансової послуги та підлягає ліцензуванню, але здійснювалася відповідачем без відповідної ліцензії, а також на те, що відповідачем не достатньо і не в повній мірі йому була надана інформація про умови та порядок участі його у програмі, внаслідок чого він був позбавлений можливості свідомого вибору, позивач просив визнати зазначені договори недійсними, застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути грошові кошти, сплачені за цими договорами.

Крім того, позивач вважає, що оспорювані договори суперечать нормам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист прав споживачів», Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, згідно з якими надання йому послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, а також надання клієнту безкоштовної інформації та роз'яснень щодо діяльності відповідної програми перед укладенням з ним такого договору є законодавчо закріпленим обов'язком особи, яка надає послуги з адміністрування фінансових актів для придбання товарів у групах. Отримання відповідачем коштів за виконання вимог законів є протиправним.

Посилаючись на ці обставини та положення частини 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», частину 2 статті 203, 227, частину 2 статті 627 ЦК України, пункту 5 частини 1 статті 1, частини 3 статті 2, пункту 11-1 частини 1 статті 4, статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», просив визнати недійсними укладені договори та стягнути з відповідача на його користь сплачені ним за договором №05778 від 3 жовтня 2016 року 14850 грн. та за договором №05779 від 3 жовтня 2016 року 12870 грн. а також стягнути судові витрати.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 5 січня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсними договори №05779/16, №05779, №05778/16, №05778 від 03.10.2016 року укладені між ТОВ «ЕКОНОМ КОМФОРТ» та ОСОБА_6

Стягнуто з ТОВ «ЕКОНОМ КОМФОРТ» на користь ОСОБА_6 14850 грн. сплачених за договором №05778 від 03.10.2016 року та 12870 грн. сплачених за договором № 05779 від 03.10.2016 року.

Стягнуто з ТОВ «ЕКОНОМ КОМФОРТ» на користь держави судові витрати у сумі 3307,20 грн.

У апеляційній скарзі ТОВ «ЕкономКомфорт», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із судового рішення вбачається, що воно по суті є правильним і справедливим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що між ОСОБА_6 та ТОВ «ЕкономКомфорт» 03.10.2016 року були укладені Договори №№05779/16, 05779, 05778/16, 05778, згідно з якими відповідач (виконавець) за згодою позивача (замовника) від імені і за рахунок замовника зобов'язався за плату вчинити певні юридичні дії спрямовані на отримання ним позики (по наданню послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах), а саме: за Договором №05779/16 - вчинити юридичні дії, спрямовані на отримання ним позики у розмірі 130 000,00 грн., за Договором №05778/16, вчинити юридичні дії спрямованих на отримання ним позики у розмірі 150 000,00 грн., у тому числі:

- включити замовника до складу програми «Комфорт»;

- присвоїти та повідомити Замовнику персональний код у програмі;

- організувати та проводити Розподіли Свідоцтв;

- здійснювати весь необхідний об'єм документообігу та листування щодо участі замовника у програмі;

- здійснити необхідні юридичні дії та провести оформлення необхідних юридичних документів щодо надання замовнику позики;

- представляти інтереси замовника в будь-яких державних, судових та інших органах, у підприємствах будь-якої форми власності, а також в органах виконавчої служби з питань , пов'язаних з виконанням даного Договору;

- подавати в інтересах замовника заяви (в т. ч. позовні), клопотання та інші необхідні звернення, пов'язані з виконанням даного Договору;

- надавати інші послуги та здійснювати інші правочини, погоджені сторонами, у порядку та в строки, передбачені цим Договором та і Додатками до нього.

- копіювати та сканувати представлені замовником матеріали і документацію;

- перевіряти достовірність наданої замовником інформації у реєстрі судових рішень та за іншими, незабороненими чинним законодавством України, джерелами та інформаційними базами даних;

- складати, з урахуванням побажань замовника, Договору та інших необхідних письмових документів щодо його участі у програмі «Комфорт», з дотриманням вимог чинного Законодавства;

- надавати інформаційні, консультаційні, роз'яснювальні та довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі замовника у програмі;

- надавати інформаційні, консультаційні, роз'яснювальні та довідкові послуги з питань податкового, цивільного, фінансового та господарського законодавства, щодо участі замовника у програмі.

Встановлено та не заперечується відповідачем, що виконуючи зобов'язання по вказаними договорами позивач 3.10.2016 року перерахував на користь відповідача 14850,00 грн. (по договору 05778 від 3.10.16 р.) та 12870,00 грн. (по договору 05779 від 3.10.16 р.). Призначення платежів - за надані послуги ( а.с.20, 28).

Встановлено, що Згідно Актів приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 3.10.2016 року виконавець забезпечив Замовнику надання інформаційних, роз'яснювальних, консультаційних, довідкових та інших послуг з питань його участі у програмі «Комфорт» та інше (п.2). Договірна вартість робіт склала 14850 грн. та 12870 грн. (п.3). Претензій по якості і обсягу послуг та питань виконання Договору Замовника до Виконавця не має (п.3). Акт складено у двох примірниках та підписаний Замовником та Виконавцем (а.с.13,21).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив із того, що договори № 05779/16, 05779, 05778/16, 05778 є договорами про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі, а діяльність ТОВ «ЕкономКомфорт» в цьому випадку є наданням послуг адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі, а тому згідно з вимогами законодавства для укладення таких договорів ТОВ «ЕкономКомфорт» зобов'язаний був отримати в Нацкомфінпослуг ліцензію на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, а оскільки такої ліцензії у відповідача не було, то за положенням пункту 11-1 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», пункту 4 сатини 1 статті 34 цього Закону, частиною 2 статті 203, частиною 1 статті 227, статті 215 ЦК України договори слід визнати недійсними та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним кошти. Правильно суд виходив також із того, що оскільки відповідач не повідомив позивача про відсутність у нього правових підстав для укладення таких договорів через відсутність належної ліцензії, то слід вважати, недостатньою та не в повній мірі наданою йому інформацію про умови та порядок участі його у програмі, позивач був позбавлений свідомого вибору, а дії відповідача явно суперечили закону, зокрема частині 2 статті 627 ЦК України та статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», тому в силу частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 ЦК України, частин 1 статті 230 цього Кодексу оспорювані договори підлягають визнанню недійсними.

Такі висновки суду є правильними і ґрунтуються на встановлених обставинах справи. Переконливих доводів у обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач у суді першої інстанції не навів.

Наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків суду та є безпідставними.

Не можна погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що ТОВ «ЕкономКомфорт» не отримує прибутки та не є фінансовою установою, а тому ліцензія не є обов'язковою для такого виду діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи за свої послуги відповідач отримав від позивача кошти, які відповідно надійшли на його рахунок (а.с. 20,28), тому у сукупності з іншими встановленими судом обставинами, діяльність товариства якраз і є тією діяльністю, що підлягає ліцензуванню.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що суд безпідставно дійшов висновку про порушення відповідачем положень Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема йдеться про порушення статті 11 цього Закону в частині щодо обов'язку пояснити позивачу умови придбання товарів в групах, суть цього договору. Суд правильно встановив, що насправді від ОСОБА_6 приховано дійсні умови одержання кредитних коштів, які позивач так і не отримав у домовлений з відповідачем строк.

Безпідставними є й інші доводи апеляційної скарги щодо висновків суду першої інстанції по діяльності товариства усупереч вимогам закону. Висновки суду узгоджуються з правовими висновками (позиціями) Верховного Суду України по таким же правовідносинам і зокрема з тим же відповідачем у справі, де Верховним Судом України вже зроблено відповідний правовий аналіз діяльності відповідача по таким договорам і їх законності. Зокрема у справі №6-2629цс15 (Постанова від 16 березня 2016 року у справі за позовом фізичної особи до ТОВ «ЕкономКомфорт» про визнання договорів недійсними та відшкодування моральної шкоди). У справі №6-2531цс15 (Постанова від 6 квітня 2016 року у справі за позовом фізичної особи до ТОВ "ЕкономКомфорт", третя особа - Нетішинське міське товариство захисту прав споживачів "КонтрАкт"), про визнання договорів недійсними, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Безпідставними є посилання апелянта на неналежність як доказу роздруківок судових рішень по подібній справі, наданих позивачем.

Постанова Верховного Суду України є загальнодоступною для ознайомлення через мережу Інтернет на сайті Верховного Суду України, а тому сумнівів щодо наявності цього судового рішення, на яке посилається позивач, у суду немає.

Не спростовують висновків суду й посилання відповідача на судові рішення адміністративних судів у справі за позовом ТОВ «ЕкономКомфорт» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування постанови, оскільки у них йдеться про оскарження постанови про накладення на ТОВ «ЕкономКомфорт» штрафу й правових підстав для застосування їх до цього спору, в порядку статті 61 ЦК України, немає.

Отже, оскаржуване рішення суду є правильним по суті, справедливим та ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» відхилити.

Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 05 січня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ І.В. Міхасішин

/підпис/ М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук