Справа № 694/191/17
провадження 2/694/199/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

02.03.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі

Головуючого судді: Дудніченко В.М.

При секретарі: Літвін Н.М.

З участю:

Позивача: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені Звенигородського районного суду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (А-1) загальною площею 43.6 кв.м. який розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м. за адресою с.Чижівка вулиця Мирвода №7, Звенигородського району, Черкаської області, який належав його мамі ОСОБА_3, яка померла 15.03.2000 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15.03.2000 року померла його мати ОСОБА_3 Після її смерті залишилась спадщина на все належне їй майно, а саме: на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Мирводи, 7, с. Чижівка Звенигородського району Черкаської області та земельну ділянку, розміром 2,41 га, яка розташована в межах Чижівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. На даний час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує.

Суд заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено відповідні факти та правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 14.01.1949 року, а його матірю була ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).

15.03.2000 року ОСОБА_3 померла, про що було видано свідоцтво про смерть серії І-СР № 077226 від 26.11.2007 року (а.с. 9).

Відповідно до виписки із словника власних імен людей вбачається, що ОСОБА_3,Фросина і Пріська є одне і теж імя. А також Хрисан,Хрисант, Хрисанф є одне і теж імя.(а.с.7-8).

Згідно свідоцтва на право спадщину за законом спадкоємцем майна ОСОБА_3, яка померла 15.03.2000 року є її син ОСОБА_1. Майно, на яке видано свідоцтво, складається з : земельної ділянки, розміром 2,41 га, яка розташована в межах Чижівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. (а.с. 15).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.12.2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3Х, 23.01.2008 року за № 93 заведена спадкова справа. З заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_1. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (додаткового) після смерті ОСОБА_3, яка померла 15.03.2000 року на жилий будинок, який знаходиться за адресою: с. Чижівка, Звенигородського району Черкаської області в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане майно. (а.с 16)

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно довідки № 677 від 05.12.2016 року, виданої Чижівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_3 дійсно була постійним жителем ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.10).

Відповідно до довідки КПТІ «ЧООБ Звенигородський виробничий відділок» №1260 від 28.11.2016 року вбачається, що житловий будинок за адресою с. Чижівка вул.. Мирвода ,7 Звенигородського району належав ОСОБА_3Х на підставі свідоцтва про право власності виданого Звенигородським райвиконкомом 22.11.1989 року.(а.с.11)

З технічного паспорту на садибний житловий будинок № 7 вул. Мирводи в с. Чижівка Звенигородського району Черкаської області, виготовленого Черкаським ОБТІ на замовлення позивача, вбачається, що він складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 43.6 кв.м. який розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м. (а.с. 12-14).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача ОСОБА_5 яка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала у повному обсязі, що згідно положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3, однак не може отримати спадкове майно в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе захистити його право шляхом визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно ОСОБА_3, а саме: житловий будинок, загальною площею 43.6 кв.м. який розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м. який розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м., за адресою: с.Чижівка вулиця Мирвода №7, Звенигородського району, Черкаської області.

На підставі ст.1218 ЦК України. Керуючись ст. ст. 10.11.60.212-215.224-227 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (А-1) загальною площею 43.6 кв.м. який розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м. за адресою с.Чижівка вулиця Мирвода №7, Звенигородського району, Черкаської області, який належав його мамі ОСОБА_3 яка померла 15.03.2000 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2017 року.

Суддя