Справа № 357/442/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання.

Вказувала, що в даний час син навчається на денній формі навчання в Національній академії внутрішніх справ, тому потребує матеріальної допомоги, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до закінчення сином навчання.

Сторони в судове засідання не зявились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнав.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї № 234 від 13.01.2017 року, виданої Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: м.Біла Церква, ОСОБА_4, 2 а, кв.3 (а.с.6).

В матеріалах справи міститься копія виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області виданого 04.07.2005 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 Володимирвича на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 06.04.2005 року і до його повноліття (а.с.11).

28.05.2003 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7).

Згідно довідки № 46ВКЗ-101/9 від 11.01.2017 року, ОСОБА_3 навчається на 1-му курсі Національної академії внутрішніх справ ІV рівня акредитації денної форми навчання за державним замовленням, ступень вищої освіти - бакалавр. Термін навчання з 16.08.2016 року по 30.06.2020 року (а.с.10).

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки син відповідача не досяг 23 років та продовжує навчання, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.01.2017 року на час навчання в Національній академії внутрішніх справ України, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6