Справа № 2-п/331/31/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по справі № 2/331/443/2017, вимогам ст. 229 ЦПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5 квітня 2017 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного ( транспортного ) страхового бюро України суму страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 9 426, 76 грн., судовий збір в розмірі 1 378, 00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 500, 00 грн., а всього 12 304, 76 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 05.04.2017 р..

Перевіркою заяви встановлена її невідповідність вимогам ст. 229 ЦПК України.

Ухвалою суду від 28 квітня 2017 року заява залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам статті 119 ЦПК України.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом заявникові був встановлений строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69 6 вбачається, що ОСОБА_1 особисто 15.05.2017р. отримав копію ухвали судді про залишення заяви без руху від 28.04.2017р.

Станом на 24 травня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від ОСОБА_1 не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів на виконання ухвали суду від 28 квітня 2017 року.

У звязку з тим, що заявником не використані зазначені процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків заяви, суд вбачає законні підстави для повернення заяви заявнику.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 121 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по справі № 2/331/443/2017, вважати неподаною та повернути заявникові.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненняю із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

24.05.2017 .