Справа № 709/3029/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року смт. Чорнобай Чорнобаївський районний суд в складі: головуючого судді - Синецької Л.А., за участі секретарів - Дем'яненко Н.М., Данілової О.С., представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чорнобай заяву ОСОБА_3 про встановлення способу та порядку виконання судового рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з указаною заявою, мотивуючи тим, що 25 лютого 2016 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області своїм рішенням їїпозов задовольнив, визнав неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зміни істотних умов праці ОСОБА_3, які виразилися в блокуванні доступу в програмні комплекси на базі Єдиної Системи Авторизації (ЄСА) ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме до програмних комплексів «Путеводитель», «Моя зарплата», «Рабочий стол сотрудника», Приват ДОК», Приват Персонал» під логіном та паролем ОСОБА_3, що потягло за собою зменшення розміру оплати праці. Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо видання наказу від 02.10.2015 року про надання ОСОБА_3 відпустки без її згоди. Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо видання наказу № Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року про надання ОСОБА_3 відпустки без її згоди. Скасовано наказ № Э.856412/1-6691822 від 16.07.2015 року «Про винесення заохочень та дисциплінарних стягнень» відносно ОСОБА_3 Скасовано наказ від 02.10.2015 року про надання ОСОБА_3 відпустки. Скасовано наказ № Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року про надання ОСОБА_3 відпустки. Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» виключити ОСОБА_3 зі списку обмежень з кодифікатором 1.27 (нелояльність до банку). Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» поновити працівнику ОСОБА_3 попередні умови праці шляхом розблокування доступу в програмні комплекси на базі Єдиної Системи авторизації (ЄСА) ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме до програмних комплексів Путеводитель», «Моя зарплата», «Рабочий стол сотрудника», «Приват ДОК», «Приват Персонал» під її логіном та паролем з наданням робочого місця. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 недоплачену їй заробітну плату за період часу з 01.10.2015 року по 31.01.2016 року включно, виходячи з середнього заробітку ОСОБА_3 до моменту зміни в односторонньому порядку банком істотних умов праці ОСОБА_3 в сумі 28751,55 грн. 55 коп. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у вигляді моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриваБанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3000 грн.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2016 року апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволена частково, рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25.02.2016 року - змінено, а в частині стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 судових витрат на правову допомогу адвоката - скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову в частині стягнення судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3000 грн. - відмовлено, стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 заробітну плату за період часу з 01.10.2015 року по 31.01.2016 року включно в сумі 12720,54 грн. В іншій частині рішення залишене без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2016 року касаційна скарга ПАТ КБ «Приватбанк» була відхилена, а рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області у незміненій та нескасованій частинах та рішення апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2016 року - залишено без змін.

20 травня 2016 року на адресу Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області направлено виконавчі листи на примусове виконання.

Постановою від 30.05.2016 року старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відмовлено у відкритті виконавчого провадження по скасуванню наказів № Э.856412/1-6691822 від 16.07.2015 року «Про винесення заохочень та дисциплінарних стягнень» відносно ОСОБА_3, б/н від 02.10.2015 року про надання ОСОБА_3 відпустки, № Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року про надання ОСОБА_3 відпустки.

В мотивувальній частині свого рішення державний виконавець послався, як на підставу відмови у відкритті виконавчого провадження на те, що резолютивна частина виконавчого документу не містить заходів примусового або зобов'язального характеру, які визначені Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, рішення про визнання фактів і правовідносин та перетворення правовідносин не потребують примусового виконання внаслідок їх загальнообов'язковості.

Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» не виконує в добровільному порядку поставлене в цій частині судове рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку добровільного невиконання рішення суду здійснюється виконавче провадження, що становить собою завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), тобто вчинення дій спрямованих на примусове виконання рішення суду.

На даний час виконання судового рішення по зазначеній вище причині унеможливлене, а як наслідок рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2016 року є не виконаним, тому ОСОБА_3 просить встановити спосіб та порядок виконання рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області у незміненій та нескасованій частинах стосовно скасуванню наказів № Э.856412/1-6691822 від 16.07.2015 року «Про винесення заохочень та дисциплінарних стягнень» відносно ОСОБА_3, б/н від 02.10.2015 року про надання ОСОБА_3 відпустки, № Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року про надання ОСОБА_3 відпустки шляхом зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» скасувати ці накази з наданням ОСОБА_3 підтверджуючих скасування цих наказів документів. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заяву, просив задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечила, просила в її задоволенні відмовити, пояснила що підстави для встановлення судом способу і порядку виконання судового рішення відсутні. Виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" та розділом 9 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вичерпний перелік обставин для повернення виконавчого документа стягувачу. Зазначеною статтею не передбачено такої підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, яка зазначена ОСОБА_3 у заяві про встановлення способу і порядку виконання рішення. Відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження не є підставою для встановлення судом порядку і способу виконання рішення.

У матеріалах справи містяться засвідчена належним чином копія розпорядження про внесення змін до наказу від 16.07.2015 р. № Э.856412/1-6691822 в частині, що стосується ОСОБА_3 Так, розпорядженням № Э.28.0.0.0/1-6576906 від 17.02.2016 р. внесені наступні зміни у оспорюваний позивачем наказ: виключено з переліку заходів дисциплінарного впливу пункт 38 стосовно ОСОБА_3; пункт 5 наказу викладено у наступній редакції «Провести роботи по звільненню працівника ОСОБА_5 (СS210989DDА) з видом дисциплінарного впливу "Припис на звільнення"»; виключено з переліку працівників, зазначених у п. 15, ОСОБА_3 (логін СS100688LNV).

Таким чином належними і достовірними доказами підтверджується, що фактично рішення суду було виконано відповідачем в процесі судового розгляду справи, а тому наразі відсутні підстави для примусового або добровільного виконання рішення в частині скасування наказу від 16.07.2015 р. № Э.856412/1-6691822.

В ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_3 була надана щорічна відпустка із відповідною оплатою на підставі наступних розпорядчих документів: на підставі наказу № Э.СS-ПО-2015-4538163 від 02.10.2015 р. на період з 02.10.2015 р. по 22.10.2015 р. та на підставі наказу № Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 р. на період з 03.12.2015 р. по 31.12.2015 р.

Період щорічної відпустки у жовтні 2015 року збігся із періодом тимчасової непрацездатності працівника, про що стало відомо лише після отримання від ОСОБА_3 листка тимчасової непрацездатності. У зв'язку із цим було видано наказ про відкликання працівника із щорічної відпустки та спірний період зараховано як період тимчасової непрацездатності із нарахуванням та виплатою допомоги по тимчасовій непрацездатності. Наказ від 18.11.2015 року про відкликання ОСОБА_3 із зазначеної щорічної відпустки є належним доказом факту виконання відповідачем судового рішення. З огляду на те, що щорічна відпустка ОСОБА_3 не була використана нею у спірний період і була перенесена на інший період, тобто фактично наказ про надання відпустки не діяв, відсутні підстави для визначення способу виконання судового рішення в цій частині.

Період щорічної відпустки ОСОБА_3 у грудні 2015 року також збігся із періодом тимчасової непрацездатності, у зв'язку із чим працівника було відкликано із щорічної відпустки, здійснено нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності та спірний період зараховано у табелі обліку робочого часу як період тимчасової непрацездатності. Накази про відкликання ОСОБА_3 із щорічної відпустки, наданої у грудні 2015 року є доказом факту виконання з боку відповідача судового рішення.

Підтвердженням того, що оскаржувані позивачем накази про надання щорічної відпустки не вступили в дію, є докази, що містяться у матеріалах справи: табелі обліку робочого часу за жовтень та грудень 2015 року, відомості про нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності, копії наказів про відкликання із щорічних відпусток.

Заява ОСОБА_3 про встановлення способу і порядку виконання рішення не підлягає розгляду, оскільки нею не наведено обставин, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим. Факти ухилення від виконання рішення з боку ПАТ КБ "Приватбанк" у заяві не зазначені, і державний виконавець не був позбавлений можливості перевірити виконання судового рішення боржником. Відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження не може бути визнана підставою, яка ускладнює виконання або робить його неможливим, оскільки державний виконавець здійснює свої повноваження щодо примусового виконання рішень відповідно до встановленого законом порядку, в тому числі при прийнятті рішень про відкриття виконавчого провадження чи про відмову у відкритті.

Оскарження дій державного виконавця здійснюється в інший передбачений законодавством спосіб, ніж обраний позивачем у заяві про встановлення порядку і способу виконання рішення.

Суд, заслухавши сторони, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

20 травня 2016 року на адресу Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області було направлено виконавчі листи на примусове виконання судового рішення (а.с.4). Старший державний виконавець Ясюкевич О.В.постановою від 30.05.2016 року відмовив у відкритті виконавчого провадження по скасуванню наказів № Э.856412/1-6691822 від 16.07.2015 року «Про винесення заохочень та дисциплінарних стягнень» відносно ОСОБА_3, б/н від 02.10.2015 року про надання ОСОБА_3 відпустки, № Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року про надання ОСОБА_3відпустки в зв"язку з тим, що резолютивна частина виконавчого документу не містить заходів примусового або зобов'язального характеру, які визначені Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, рішення про визнання фактів і правовідносин та перетворення правовідносин не потребують примусового виконання внаслідок їх загальнообов'язковості (а.с.5).

Відповідач у справі ПАТ КБ «Приватбанк» не надав доказів виконання в добровільному порядку судового рішення в цій частині, накази не скасовані, тому суд вважає, що вони зберігають свою дію на майбутнє, незважаючи на наявність рішення суду про їх скасування, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII у випадку добровільного невиконання рішення суду здійснюється виконавче провадження, що становить собою завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), тобто вчинення дій спрямованих на примусове виконання рішення суду.

На даний час виконання судового рішення по зазначеній вище причині унеможливлене, а як наслідок рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2016 року є не виконаним.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Оскільки резолютивна частина рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2016 року не містить прямих заходів примусового або зобов"язального характеру, які б давали підстави державному виконавцеві відкрити виконавче провадження, в зв"язку з чим позивачка не має іншого шляху отримати виконання рішення суду, як знову звернутись до суду, тому спірні правовідносини мають вирішуватись з застосуванням норм ст. 373 ЦПК України. В зв"язку з цим суд вважає, що заява обгрунтована та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», ст.373 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення способу та порядку виконання судового рішення задоволити.

Встановити спосіб та порядок виконання рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області у незміненій та нескасованій частинах стосовно скасуванню наказів:

- № Э.856412/1-6691822 від 16.07.2015 року «Про винесення заохочень та

дисциплінарних стягнень» відносно ОСОБА_3;

- б/н від 02.10.2015 року про надання ОСОБА_3 відпустки;

- № Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року про надання ОСОБА_3

відпустки, згідно виконавчого листа № 709/3029/15-ц, виданого Чорнобаївським районним

судом Черкаської області 20.05.2016 року, шляхом зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк»

скасувати видані ним накази № Э.856412/1-6691822 від 16.07.2015 року «Про винесення

заохочень та дисциплінарних стягнень» відносно ОСОБА_3, б/н від 02.10.2015 року

про надання ОСОБА_3 відпустки, № Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року

про надання ОСОБА_3 відпустки з наданням ОСОБА_3 підтверджуючих скасування цих наказів документів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_6