"07" березня 2017 р.
Справа №150/24/17
Провадження по справі №2/150/34/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2017 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Горбей О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 із зазначеним позовом.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, беручи до уваги письмові визнання відповідачем позовних вимог, заявлених ОСОБА_1, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, ґрунтуючись на наступних підставах.

Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 03.12.2015 року (справа №150/841/15-ц (провадження по справі №2-о/150/60/15) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано померлим. Зазначене рішення набрало законної сили 15.12.2015 року /а.с. 6/.

ОСОБА_1 являється рідною сестрою особи, яку визнано померлою (ОСОБА_2В.). даний факт встановлено у рішенні Чернівецького районного суду Вінницької області від 03.12.2015 року (справа №150/841/15-ц (провадження по справі №2-о/150/60/15).

На підставі вище вказаного рішення відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького районного управління юстиції у Вінницькій області видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії І-АМ №337632 від 21.01.2016 року /а.с. 7/.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,0698 га., кадастровий номер :06:006:1004, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 013 від 23.05.2013 року (а.с. 8).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 являється його сестра (позивач по справі) ОСОБА_1 Інші спадкоємці: брат спадкодавця ОСОБА_3, сестра спадкодавця ОСОБА_4, сестра спадкодавця ОСОБА_5 та мати спадкодавця ОСОБА_6 на спадщину не претендують, відмовляються від її прийняття, про що свідчать їх письмові заяви, засвідчені належним чином (а.с. 51, 52, 53).

Однак, ОСОБА_1 не має можливості належним чином оформити спадкові права на земельну ділянку площею 2,0698 га., кадастровий номер :06:006:1004, у звязку із відсутністю відповідних правовстановлюючих документів про право власності на вище вказану земельну ділянку (сертифікату про право на земельну частку (пай), що стало підставою для винесення приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Вінницької області постанови від 08.07.2016 року, №280-02-31 про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2, який помер 17 грудня 2015 року (а.с. 13).

ОСОБА_2 у визначений законом спосіб набув право на спірну земельну частку (пай), яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), який не зберігся.

Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена.

За наявності сертифікату про право на земельну частку (пай), виданого спадкодавцю ОСОБА_2, межі паю було виділено в натурі (на місцевості), в результаті чого присвоєно кадастровий номер - :06:006:1004, а право власності на земельну ділянку у встановленому порядку за спадкодавцем на день смерті зареєстровано не було.

Як свідчить лист виконкому Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 17.02.2017 року, №45 земельна ділянка надавалася ОСОБА_2 із земель запасу сільської ради за межами населеного пункту для пропущених та новоприйнятих працівників СТОВ «Росія» с. Борівка Чернівецького району в розмірі земельної частки (паю), підставою для надання є розпорядження голови Чернівецької районної державної адміністрації №81 від 24.06.2004 року (а.с. 44).

ОСОБА_2 було включено в список пропущених та новоприйнятих працівників СТОВ «Росія» с. Борівка, яким надаються земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), що стверджується додатком до розпорядження голови райдержадміністрації від 24.06.2004 року (а.с. 45).

Як свідчить додаток до рішення 11 сесії 5 скликання Борівської сільської ради від 28 листопада 2007 року ОСОБА_2 було включено в список власників земельних сертифікатів с. Борівка Борівської сільської ради Чернівецького району, які отримують державні акти на право власності на земельні частки (паї) (а.с. 47).

Оглянутою в судовому засіданні спадковою справою щодо майна померлого 17.12.2015 року ОСОБА_2 встановлено, що спадкову справу заведено за заявою сестри спадкоємця ОСОБА_1 Як свідчить довідка, видана виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 01.07.2016 року, №2050 (яка міститься в матеріалах спадкової справи) сестра спадкодавця ОСОБА_1 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини.

Відповідно до статей 81, 131 Земельного кодексу України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно правових угод.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки, виготовлення технічної документації на земельні ділянки, визначення меж земельної ділянки в натурі, погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами, отримання у встановленому порядку державного акту на землю, реєстрація права власності на земельну ділянку.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснюється, що член коллективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на парво на земельну частку (пай).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

На підставі вище наведеного, суд з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 прийшов до висновку про задоволення її позовних вимог.

На підставі ст., ст.1217, 1218, 1225, 1268 ч.5, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 60, 174 ч.4, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканкою с. Борівка, вул. Щорса, 124 Чернівецького району Вінницької області, право на земельну частку (пай), площею 2,0698 га., кадастровий номер :06:006:1004, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, яка виділена в натурі (на місцевості) і залишилася після смерті ОСОБА_2, який помер 17 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: Цимбалюк Л.П.