Справа №489/303/16-ц 20.07.2017 20.07.2017 20.07.2017
Провадження №22-ц/784/1412/17
Справа № 489/303/16-ц Головуючий у І інстанції Губницький Д.Г.
Провадження № 22-ц/784/1412/17 Доповідач в апеляційної інстанції Лисенко П.П.
У Х В А Л А

іменем України

20 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Галущенка О.І.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

у с т а н о в и л а :

25 січня 2016 року ОСОБА_2 пред'явила зазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, вона є власницею квартири АДРЕСА_1

Законним користувачем квартири АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище, є відповідач.

02 березня 2015 року, з вини відповідача, яка полягає в тому, що нею не були проведені ремонтні роботи з установки сантехнічних пристроїв в квартирі та не встановлено герметичної заглушки на виході з каналізаційної труби, відбулося витікання каналізаційних вод в приміщені квартири АДРЕСА_2 внаслідок чого квартиру позивача було затоплено, про що складено акт від 02.03.2015 року, засвідчений головою ОСББ «Енергія».

Відповідач з актом була ознайомлена проте від підпису акту відмовилася.

ОСОБА_2 за власні кошти зробила ремонт, вартість якого складає 2 730 гривень 19 копійок.

05 вересня 2015 року, за таких же обставин, квартиру позивача вдруге було затоплено, про що складено відповідний акт.

Внаслідок залиття квартири їй було спричинено матеріальну шкоду, розмір якої, відповідно до зведеного кошторису розрахунку вартості будівництва, складає 12 938 гривень.

Оскільки відповідач у добровільному порядку компенсувати завдану матеріальну шкоду відмовляється, ОСОБА_2 двічі направляла на її адресу претензії щодо врегулювання спору у досудовому порядку, проте відповідач виставлену суму матеріальної шкоди не відшкодувала.

Посилаючись на те, що пошкодженні елементи квартири потребують відновлювального ремонту, вартість якого, згідно висновку експерта Регіональної торгово-промислової палати, 12 938 гривень та вартість експертизи - 1 600 гривень, просила стягнути з відповідача на свою користь:

-відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 17 268 гривень 19 копійок;

-відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень;

-відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 гривень;

-стягнути судовий збір.

В судовому засіданні першої інстанції факт залиття квартири представником відповідача не заперечувався.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. З відповідача на користь позивача стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди - 15 595 гривень 19 копійок, 1 600 гривень - вартість кошторису складеного експертом, 5 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, 2 500 гривень витрат на правову допомогу та судовий збір у розмірі 1 000 гривень.

Представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 5 000 гривень, в решті позовних вимог відмовити.

Скаргу обґрунтовував невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи і положенням чинного цивільного законодавства.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржене рішення суду 1 інстанції залишити без змін, оскільки суд постановив його у відповідності з нормами чинного законодавства.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що позивач надала належні та допустимі докази тому, що залиття її квартири АДРЕСА_1 відбулося з вини відповідача, та підтвердила суму збитків надавши кошторис та копії товарних чеків на підтвердження купівлі будівельних матеріалів.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими обставинами та правовідносинами, висновки суду 1 інстанції щодо них і результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Так, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України встановлюють обов'язок особи по відшкодуванню у повному обсязі завданої нею шкоди іншій особі.

При цьому, перша із статей за своєю конструкцією передбачає презумпцію винуватості відповідача, а друга - необхідність доведення його вини в заподіянні шкоди.

Виходячи із зазначених положень, беручи до уваги доведеність позивачем того, що шкода завдана з вини відповідача, яку вона не заперечує та визнає факт залиття квартири АДРЕСА_1, позов слід було задовольнити частково.

Іншого відповідач належними та допустимими засобами доказування не довів.

З актів обстеження квартири АДРЕСА_1, складених комісіями та засвідченими головою ОСББ «Енергія» (а.с. - 10,11,98), копій претензій від 02 листопада 2015 року (а.с. 15-16), звіту вартості ремонтних робіт (а.с. 17-37), копі й товарних чеків (а.с. 40-42), вбачається, що залиття квартири позивача сталося в результаті халатного відношення до стану сантехніки, власника квартири АДРЕСА_2 оскільки не були проведені ремонтні роботи з установки сантехніки та по факту відсутності будь-якої сантехніки, не встановлено герметичної заглушки на виході з каналізаційної труби, внаслідок чого відбулося витікання каналізаційних вод в приміщені квартири АДРЕСА_2 Вартість робіт відповідно до кошторису складає 12 938 гривень, які відповідач відмовляється відшкодувати у добровільному порядку і їх слід було стягнути за судовим рішенням, включаючи витрати на складення кошторису.

Вірно визначено судом і розмір компенсації за моральну шкоду.

Так, з урахуванням повторності залиття квартири, розміру реальних збитків, істотності порушеного права та тривалості порушення, істотності змін в виробничих та життєвих стосунках позивача, характеру та обставин події достатнім розміром компенсації за моральні страждання була б грошова сума у 5 000 гривень, яку і слід стягнути з відповідача на користь постраждалого.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги і в цій частині немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а зводяться до переоцінки наданих доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

О.І. Галущенка