Справа №303/1164/17-ц
№2/303/997/17
ряд. стат. звіту - 26
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2017 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Пак М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 50 000 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 статті 3 Цивільно - процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до частини 1 статті 11 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З частини 1 статті 109 цього Кодексу вбачається, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до частини 8 статті 110 Цивільно - процесуального кодексу України, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Одночасно необхідно звернути увагу на Постанову №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ від 01 березня 2013 року, яка прийнята з метою реалізації конституційних гарантій права на судовий захист, унеможливлення випадків безпідставної відмови у прийнятті заяв, забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при вирішенні питання юрисдикції та визначення підсудності цивільних справ.

Так, в пункті 39 Постанови вказано, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів (частина восьма статті 110 Цивільно - процесуального кодексу України). Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 Цивільного кодексу України. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 Цивільного кодексу України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Відповідно до частини 1 статті 532 Цивільного кодексу України, місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: ... за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання; за іншим зобов'язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

-2-

З матеріалів поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№7. Так, ОСОБА_1 звертається до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 50000 грн. та судовий збір, згідно розписки від 07 липня 2013 року наданої ОСОБА_2 в якій вказано, що всі спори розглядаються у Закарпатській області, однак в даній розписці не встановлено конкретне місце виконання зобов'язання.

Таким чином, звертаючись до Мукачівського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення боргу, позивачем ОСОБА_1 порушено правила підсудності, оскільки відповідач по справі ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№7, а в розписці складеній ним 07 липня 2013 року не вказано місце виконання зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене та відсутність підстав передбачених статтею 110 Цивільно - процесуального кодексу України для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 по місцю фактичного проживання позивача, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не може бути розглянута Мукачівським міськрайонним судом і на підставі п.4 ч.3 ст. 121 Цивільно - процесуального кодексу України підлягає поверненню у зв'язку з непідсудності цьому суду.

Керуючись ст. ст. 109, 110, 115, 121, 208-210 ЦПК України,Законом України «Про судовий збір», суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - повернути позивачу.

Повернути позивачу ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок, згідно квитанції № 209 від 29 грудня 2016 року, та 88 (вісімдесят вісім) гривень 79 копійок, згідно квитанції № 284 від 25 січня 2017 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя М.М.Пак