Номер провадження: 22-ц/785/3870/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.

при секретарі: Поліхрановій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 20 лютого 2017 року по справі за поданням головного державного виконавця Приморського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21 жовтня 2014 року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 159 239 гривень 98 копійок.

15.02.2017 року до Приморського районного суду м.Одеси звернувся головний державний виконавець Приморського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 20 лютого 2017 року заяву Приморського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задоволено. Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за рішенням суду по сплаті суми заборгованості по виконавчому листу № 522/11298/14-ц виданого 26.12.2004 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 160 832, 39 грн.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 20 лютого 2017 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання, посилаючись на порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи подання головного державного виконавця Приморського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання своїх зобовязань. В обґрунтування застосування вказаних заходів суд посилався на ст. 377-1 ЦПК України та ст..6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Проте, судова колегія вважає, що з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи:

- 26 грудня 2014 року Приморським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 159 239,98 грн. та судовий збір в розмірі 1592,41 (а.с.81-82);

- 01.12.2016 року головним державним виконавцем Приморського ВДВС м.Одеси ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження (а.с.83);

- 02.12.2016 року державним виконавцем Щербаковим Ю.С. складено акт про те, що виходом за адресою вказаною у виконавчому листі: АДРЕСА_1, встановлено, що боржник за данною адресою мешкає, але ліквідного майна належного до опису не зберігає. Постанову про відкриття виконавчого провадження вручено матері боржника ОСОБА_6 для передачі ОСОБА_2 (а.с.85);

- згідно довідок Пенсійного фонду України, боржник пенсію не отримує, ніде офіційно не працює (а.с.91);

- згідно довідки Державної податкової служби України інформація стосовно боржника щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а.с.92);

- згідно довідки Державної податкової служби України за боржником відсутні відкриті розрахункові рахунки в банках (а.с.93).

- 30.12.2016 року ОСОБА_2 звертався до начальника Приморського ВДВС м.Одеси із заявою (поясненням) про те, що у звязку з погіршенням матеріального становища та поганим станом здоровя, виконати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 26.12.2014 року він не може (а.с.94).

В поданні головного державного виконавця Приморського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 відсутні будь-які докази підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, а лише зазначається, що боржник не виконує свої зобовязання за судовим рішенням. Доказами ухилення боржника від виконання рішення суду є лише виконавчий лист.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави згідно з принципом верховенства права, закріпленим ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 цього Закону судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом, і реалізується шляхом здійснення суддями правосуддя в рамках відповідних судових процедур та у межах наданих повноважень.

Стаття 7 цього ж Закону гарантує кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст. 2,8 ЦПК України.

У розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Повноваження судів першої інстанцій при вирішенні цивільних справ визначені Цивільним процесуальним кодексом України, у тому числі повноваження щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Втім визначення поняття «ухилення» Закон України «Про виконавче провадження» прямо не розкриває. Також відсутня практика Конституційного суду України щодо офіційного тлумачення такого поняття, як «ухилення».

Відповідно до Нового словника української мови у 4-х томах 1998 року видавництва, вбачається, що в сучасній українській мові слово ухилення тлумачиться наступним чином: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі у чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання, говорити щось інше

Тобто, з погляду етимології словосполучення ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у ч. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Одночасно це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, що має невиконанні зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не доведено протилежного.

В розумінні ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України таке подання розглядається без виклику чи повідомлення сторін і інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, то на останнього і покладається тягар доказування. До того особа стосовно обмеження права якої винесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу без участі державного виконавця, обмежившись доводами, на які державний виконавець послався у поданні до суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, зокрема саме наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження).

Втім, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було підстав для задоволення подання головного державного виконавця Приморського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки згадане подання державного виконавця не містить беззаперечних доводів та не підтверджено належними доказами щодо ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями.

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, судова колегія розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Таким чином, судова колегія доходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця Приморського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 312 п.2 ч.1, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 20 лютого 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання головного державного виконавця Приморського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, до виконання зобовязань за рішенням суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та скарженню у касаційному порядку не підлягає.

Годовуючий: ОСОБА_7

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_8