Справа № 344/3509/17
Провадження № 22-ц/779/1483/2017
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Девляшевський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.,

секретаря: Петріва Д.Б.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_4 про встановлення нікчемності договору із застосуванням наслідків нікчемності договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 20 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_4 про встановлення нікчемності договору із застосуванням наслідків нікчемності договору. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 17 травня 2007 року він нібито уклав із ОСОБА_5 договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки по вул. Микитинецькій, 9 у м. Івано-Франківську, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 за № 1152. Посилаючись на те, що він спірний договір не укладав, просив встановити нікчемність договору від 17 травня 2007 року купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані по вул. Микитинецькій, 9 в м. Івано-Франківську, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 1152 із використанням спеціального бланка нотаріального документа серії ВЕО, номер 522517 та застосувати наслідки нікчемності вказаного договору.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 липня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неповне зясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено на підставі якого правового документа 17 травня 2007 року ОСОБА_5 набула право власності на житловий будинок та земельну ділянку. Крім того, договір купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 17 травня 2007 року, згідно відповіді Міністерства юстиції України зареєстровано за № 1164 та було виготовлено та зіпсованому бланку. Вказує, що 17 травня 2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 в реєстрі за №1152 було зареєстровано договір дарування від імені ОСОБА_7 Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що станом на 17 травня 2007 року у нього був недійсний паспорт, оскільки йому на той час було 45 років, однак фотографія у паспорт вклеєна не була. У звязку з наведеним просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в засідання апеляційного суду не зявились з невідомих причин, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку. Отже, є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з вищенаведених підстав. Крім того, представником позивача зазначено, що 17 травня 2007 року ОСОБА_1 перебував у м. Івано-Франківську, однак в цей день нотаріальну контору він не відвідував, договору купівлі-продажу належних йому об'єктів нерухомого майна не підписував, а отже нотаріального посвідчення згаданого договору у визначеному законом порядку не могло відбутись. Також представник ОСОБА_1 повідомила, що в даний час у провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння і земельної ділянки від 17 травня 2007 року недійсним.

Представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність. Представник зауважив, що невідповідність дій нотаріуса ОСОБА_3 чинному законодавству України при посвідченні згаданого вище договору купівлі-продажу при перевірці скарг органами юстиції та при розгляді інших цивільних справ судами не підтвердилась. Рішення суду першої інстанції в даній справі вважає законним і обгрунтованим, просить залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог щодо нікчемності договору купівлі-продажу. З цим висновком суду колегія суддів погоджується з таких підстав.

Відповідно до ч.2 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1, його письмових заяв, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що позивач заперечує факт продажу ним згаданого вище будинку та земельної ділянки, заперечує також підписання ним договору купівлі-продажу від 17 травня 2007 року та посвідчення нотаріусом цього договору. На його думку, в наявності є обставини, які свідчать про нікчемність договору.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не погодився з наведеними твердженнями позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 12 листопада 2004 року був власником домоволодіння та земельної ділянки по вул.Микитинецькій, 9 у м. Івано-Франківську.

Встановлено, що договір купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки по вул. Микитинецькій, 9 у м. Івано-Франківську від 17 травня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, було посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Перед нотаріальним посвідченням цього договору ОСОБА_1 в заяві від 15 травня 2007 року на імя приватного нотаріуса ОСОБА_3 повідомив, що на момент придбання та продажу домоволодіння та земельної ділянки, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Микитинецькій, 9 у м. Івано-Франківську був розлучений (з 05 травня 2000 року), в іншому шлюбі не перебував, ні з ким однією сімєю без реєстрації шлюбу не проживав (копія заяви - а.с.53 ).

Проставленням підписів на даному договорі сторони підтвердили факт проведення розрахунку за продане нерухоме майно в повному обсязі, а також відсутність у продавця будь-яких претензій майнового характеру до покупця.

З відповіді Міністерства юстиції Україні від 08 липня 2015 року вбачається, що перевіркою, проведеною за зверненням ОСОБА_1 було встановлено, що договір купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 17 травня 2007 року було зареєстровано за № 1164. Для посвідчення вказаного договору нотаріусом були витребувані всі необхідні документи, передбачені ст. 55 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 38, 61, 63 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції, яка діяла на час посвідчення договору) та встановлено особу ОСОБА_1 за паспортом серії та номер ВС 279437, виданим 08 квітня 2000 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, реквізити якого було внесено в реєстр для реєстрації нотаріальних дій.

Відповідно до п.18 положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування. Тобто, з моменту зміни прізвища або виповнення особі 25 чи 45 років паспорт є дійсним ще протягом одного місяця. Тому не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що у нього в момент укладення спірного договору був недійсний паспорт, оскільки договір було посвідчено на 5-й день після його 45-ліття, а фотографія у паспорт ще вклеєна не була.

Згідно висновку експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 09/03-382 від 29 лютого 2016 року підпис та рукописні написи у графі «Продавець» в договорі купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 17 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 виконані ОСОБА_1, підпис та рукописні написи у графі «Сімнадцятого травня дві тисячі сьомого року» в заяві від 17 травня 2007 року на імя приватного нотаріуса ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 виконанні ОСОБА_1, рукописні написи «продаж нерухомого майна, а саме домоволодіння та земельної ділянки у м. Івано-Франківськ по вулиці Микитинецькій, № 9, у 2004 році я здійснюю вперше» під друкованим текстом в заяві від 17 травня 2007 року на імя приватного нотаріуса ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 виконанні ОСОБА_1 (копія висновку - а.с.55-56).

Наведені вище обставини, яким місцевий суд дав належну оцінку, спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що договір купівлі-продажу від 17 травня 2007 року він не укладав, у нотаріальній конторі в той день не був присутній, і що нотаріус в дійсності цей договір не посвідчував.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2017 року, відмовлено у позові ОСОБА_1 про визнання протиправними дій нотаріуса ОСОБА_3, які стосуються посвідчення згаданого вище договору (копія ухвали - а.с.163-165). Кримінальні провадження щодо нотаріуса ОСОБА_3 прокуратурою м.Івано-Франківська було закрито.

Та обставина, що нотаріусом допущено помилку у реєстраційному номері, проставленому на копії згаданого вище договору купівлі-продажу, не тягне за собою нікчемність цього договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В ст. 11 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів нікчемності згаданого вище договору, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, їм дано правильну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування ухваленого в даній справі рішення немає.

Керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313-315; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 20 липня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Р.Й. Матківський

ОСОБА_8