Провадження № 2/641/392/2017 Справа № 641/9648/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Григор єва Б.П.

при секретарі Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Об*єднання співвласників багатоквартирного будинку «Селекціонер» про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру № 3, розташовану в будинку № 161-Б по пр. Героїв Сталінграда в місті Харкові в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 02 листопада 2014 року померла її мати ОСОБА_3. Після смерті матері, відкрилась спадщина, зокрема, на квартиру № 3, розташовану у місті Харків, проспект Героїв Сталінграда, будинок 161 «Б». Під час життя, ОСОБА_3 заповіт не складала. Являючись спадкоємицею першої черги спадкоємців за законом вона звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю документу, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на квартиру № 3, розташовану у місті Харків, проспект Героїв Сталінграда, будинок 161 «Б». Вищевказана кооперативна квартира була надана у користування її батькові, ОСОБА_2 як члену житлово-будівельного кооперативу «Селекціонер». Мати була прописана та постійно проживала у цій квартирі з 13 квітня 1967 року. Квартира була викуплена у власність шляхом внесення в повному обсягу пайового внеску двома платежами. 15 серпня 1979 року батьки розлучилися. Поділ спільного майна відбувався за угодою між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Згідно угоди, ОСОБА_2 своє право на частину паєнагромадження, а, відповідно, й право власності на квартиру, яке виникало після повної сплати паю, передав ОСОБА_3 03 березня 1985 року у звязку із виїздом на нове місце проживання, ОСОБА_2 був виключений із членів ЖБК «Селекціонер» на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК «Селекціонер» від 03 березня 1985року. Цими ж загальними зборами було задоволено заяву ОСОБА_2М про переведення пайового внеску та особового рахунку вищевказаної квартири на ОСОБА_3. Крім того, вирішено прийняти ОСОБА_3 в члени ЖБК «Селекціонер». Таким чином, доказом того, що внаслідок поділу спільного майна та остаточного здійснення внеску, право власності на квартиру № 3, розташовану у місті Харків, проспект Героїв Сталінграда, будинок 161 «Б» перейшло виключно ОСОБА_3 є Витяг із протоколу№7 загальних зборів членів ЖБК «Селекціонер» від 03.03.1985року. За життя ОСОБА_3 не оформила належним чином право власності на спірну квартиру, тобто не здійснила державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Саме ця обставина і стала перешкодою для оформлення спадщини у нотаріуса. Перешкодою для оформлення права власності на спірну квартиру у нотаріальному порядку є відсутність необхідного для вчинення нотаріальної дії правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності ОСОБА_3 на квартиру № 3, розташовану у місті Харків, проспект Героїв Сталінграда, будинок 161 «Б». За таких обставин її право власності як спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину.

Позивачка та представник позивача в судове засідання не з*явились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Третя особа ОСББ «Селекціонер» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги заявлені законно та обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

02 листопада 2014року померла ОСОБА_3, про що, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за №15537 та видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ№ 468328від 03 листопада2014року.

Згідно свідоцтва про народження серії VII-УР № 0587483 від 16 січня 1966 року, зазначено, що ОСОБА_1 народилась 06.12.1965 року, батьками є: ОСОБА_3 (мати) та ОСОБА_2 (батько).

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 за вих. №119/02-31 від 20.05.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю документу, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на квартиру № 3, розташовану у місті Харків, проспект Героїв Сталінграда, будинок 161 «Б».

Згідно картки прописки форми А та довідки ОСББ «Селекціонер» за №29 від 24 листопада 2016 року встановлено, що спірна кооперативна квартира була надана у користування батькові позивачки - ОСОБА_2 як члену житлово-будівельного кооперативу «Селекціонер». Мати позивачки була прописана та постійно проживала у цій квартирі з 13 квітня 1967 року.

Спірна квартира була викуплена у власність шляхом внесення в повному обсягу пайового внеску двома платежами. Згідно довідки №28 від 24листопада2016року, виданою головою ОСББ «Селекціонер», платежі за квартиру вносились наступним чином: перший внесок в сумі 2561.74 руб. був здійснений ОСОБА_2, в 1967році. Другий внесок в сумі 3842.61руб.-ОСОБА_3 в 1981 році.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 15.08.1979 року про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 424203.

03 березня 1985 року у звязку із виїздом на нове місце проживання, ОСОБА_2 був виключений із членів ЖБК «Селекціонер» на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК «Селекціонер» від 03 березня 1985року. Цими ж загальними зборами було задоволено заяву ОСОБА_2М про переведення пайового внеску та особового рахунку вищевказаної квартири на ОСОБА_3. Крім того, вирішено прийняти ОСОБА_3 в члени ЖБК «Селекціонер». Викладене підтверджується Витягом із протоколу №7 загальних зборів членів ЖБК «Селекціонер» від 03.03.1985року, рішенням виконавчого комітету Комінтернівської районної Ради народних депутатів від 27.02.1987року за № 51-26 та довідкою ОСББ «Селекціонер» за №29 від 24 листопада 2016 року.

Членство ОСОБА_3 в ЖБК «Селекціонер» з 03.03.1985 року по день смерті підтверджується також довідкою №19 від 19 квітня 2015року, виданою головою ОСББ «Селекціонер» та довідкою ОСББ «Селекціонер» за №29 від 24 листопада 2016року.

Спірна квартира знаходиться на обслуговуванні ОСББ «Селекціонер». ОСББ «Селекціонер» є правонаступником ЖБК «Селекціонер», що підтверджується довідкою голови ОСББ «Селекціонер» за вих. №27 від 24.11.2016року, довідкою начальника відділу ЖБК управління житлового господарства Харківського міськвиконкому за №68 від 20.12.2001 року, витягом зі Статуту ОСББ «Селекціонер».

Внаслідок поділу спільного майна та остаточного здійснення внеску, право власності на квартиру № 3, розташовану у місті Харків, проспект Героїв Сталінграда, будинок 161 «Б» перейшло виключно ОСОБА_3, що також підтверджуєтся Витягом із протоколу№7 загальних зборів членів ЖБК «Селекціонер» від 03.03.1985року.

Факт виникнення права власності у ОСОБА_3 після повної сплати внеску узгоджується із приписами ч. 3 ст. 384 ЦК України, відповідно до якої у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 2 ст. 7 чинного на час існування спірних відносин Закону СРСР від 6 березня 1990 р. «Про власність в СРСР» з 1 липня 1990 р. набували права власності на квартиру в ЖБК ті його члени, які повністю внесли пайові внески за квартири, надані їм у користування. Згідно з п. 3 Постанови Верховної Ради СРСР від 6 березня 1990 р. "Про введення в дію Закону СРСР «Про власність в СРСР» цей Закон поширюється на правовідносини, що виникли як до, так і після 1 липня 1990 р. (дата введення Закону в дію), тобто таке право у члена ЖБК виникало при повній сплаті пайового внеску як до, так і після цієї дати.

Зазначена норма міститься і в статті 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991року №697-XII.

Викладене узгоджується із пунктом 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" від 18 вересня 1987 року N 9, в якому роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Згідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966року, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року N 56, які діяли в ті часи, спірна квартира як обєкт нерухомого майна підлягала державній реєстрації.

Незважаючи на те, на теперішній час порядок державної реєстрації також змінено, діюче законодавство передбачає обовязкову державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 р., державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, за життя ОСОБА_3 не оформила належним чином право власності на спірну квартиру, тобто не здійснила державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Саме ця обставина і стала перешкодою для оформлення спадщини у нотаріуса.

Пунктом 8постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року N 7роз'яснено, що частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Згідно з п. 3.1. ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку».

Перешкодою для оформлення права власності на спірну квартиру у нотаріальному порядку є відсутність необхідного для вчинення нотаріальної дії правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності ОСОБА_3 на квартиру № 3, розташовану у місті Харків, проспект Героїв Сталінграда, будинок 161 «Б». За таких обставин, моє право власності як спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину.

Відповідно до ст. 1 Протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 2ст. 1220 ЦК України, визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до п. 1ст. 1269 ЦК України, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 набула право власності на двокімнатну квартиру № 3, розташовану у місті Харків, проспект Героїв Сталінграда, будинок 161 «Б» загальною площею 46,7 кв.м., оскільки в період дії Закону України "Про власність" повністю сплатила пайовий внесок за квартиру, проте за життя не оформилва належним чином право власності на спірну квартиру.

З огляду на вищевказані норми права, суд прийшов до висновку, що є всі законні підстави визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 3, розташовану в будинку 161-Б по пр. Героїв Сталінграда в м. Харкові в порядку спадкування за законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст..ст. 16, 182, 328,384, 392, 1216, 1218, 1220, 1269, 1296 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру номер 3 (три) розташовану за адресою: Харківська область, місто Харків, проспект Героїв Сталінграда, будинок 161 б (сто шістдесят один літера «б») загальною площею 46,7 кв. метрів в порядку спадкування за законом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами , що не були присутні при проголошенні рішення - у 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_6