Провадження № 2/638/1135/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Гармаш К.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харковi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

30.12.2016 р. ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просить розiрвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 21.01.2011 р., актовий запис №15; місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 визначити з позивачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_1; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати в розмірі 562,45 грн.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що 21.01.2011 р. мiж нею i відповідачем був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №15. Вiд шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Також позивач має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з ними.

Позивач вказує, що в липні 2006 р. вони з відповідачем, не знаходячись в шлюбі, разом купили квартиру, яка знаходиться в спільній частковій власності (2/3 належить позивачу, 1/3 - відповідачу). При цьому, з народження доньки відповідач періодично проживав разом з позивачем і дітьми в однокімнатній квартирі, яка належить позивачці, її першому чоловіку і сину, а придбана сторонами трикімнатна квартира була занедбана і проживати в ній було неможливо. Між ними постійно виникали сварки на грунті різних поглядів на сімейне життя, обовязки, сімейний бюджет.

Позивач зазначає, що одружились вони з відповідачем лише в 2011 р. після її наполегливих вимог. Однак вже з 25.01.2013 р. до травня 2014 р. їх шлюбні відносини припинились відповідач жив окремо в їх трикімнатній квартирі, змінивши замки, через що позивач з дітьми не мала доступу до своєї власності.

В жовтні 2013 р. їм вдалось досягти домовленості, і в травні 2014 р. позивач з дітьми також переїхала до їх спільної квартири, однак відповідач займав в ній окрему кімнату.

ОСОБА_1 вказує, що через постійні конфлікти спільне життя за ці роки стало неможливим і нестерпним; кожний з них має різні погляди на сімейне житя і ведення спільного господарства, сімейного бюджету; дітей відповідач не помічає, з ними не спілкується; спілкування з позивачем обмежується сварками; відповідач ухиляється від виконання сімейних обовязків; подружні відносини між ними припинились з листопада 2015 р. з ініціативи відповідача; спільне господарство не ведеться з червня 2016 р., ОСОБА_2 закриває свою кімнату на ключ. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не мають сенсу.

Позивач вважає, що надання строку для примирення не потрібне, оскільки від довготривалого невирішеного конфлікту страж дії психіка і здоровя її дітей; розумнішим і безпечнішим вона вважає якомога скоріше продати квартиру і розїхатись з відповідачем.

Позивач вказує, що по взаємній згоді після розірвання шлюбу спільна дитина залишиться проживати з нею; процес продажу квартири вони почнуть одразу після офіційного розлучення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, в якій просила її позовну заяву розглянути без її участі; позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Вiдповідач ОСОБА_2 в судове засiдання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просив розірвати шлюб, укладений між ним і позивачем; проти уточнених позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню з наступних підстав.

Шлюб між сторонами зареєстрований 21.01.2011 р., про що зроблено вiдповiдний актовий запис №15.

Як вбачається з позовної зави, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені; шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частина 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а частина 3 тієї ж статті вказує, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем було надано квитанцію про сплату судового збору №4021 від 27.12.2016 р. на суму 551,20 грн.

Таким чином, стягненню з вiдповiдача підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 551,20 грн.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, відповідно до ст.ст. 104, 110-112 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №15.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Станчик-Бондаренко».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адрес: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів.

Головуючий: