г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/246/17
Номер провадження 2/213/526/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.,

при секретарі Ладухіній І.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради, про позбавлення особи права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який в наступному уточнила, та просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що позбавлена права користування житловим приміщенням - квартирою № 14,15 в будинку № 7 по вул. Кармелюка у м.Кривому Розі, посилаючись на те, що їй та третім особам у справі її дітям ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, а також її чоловіку ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Кармелюка, 7 кв. 14,15.

В квартирі на цей час зареєстровані її чоловік, син ОСОБА_4 і відповідач ОСОБА_2 з малолітніми дітьми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8 Ніколь, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У 2006 року Відповідач разом з чоловіком - третьою особою у справі - ОСОБА_4 та малолітньою дитиною, зібравши свої речі, у добровільний спосіб виїхала із спірної квартири і по теперішній час до квартири не повернулася. Вже більше 10-ти років Відповідач не мешкає у належній позивачу та іншим співвласникам квартирі, участі в утриманні житла не приймає, комунальні послуги не сплачує, чим порушує її майнові права та інтереси, а також інтереси інших співвласників житла, зокрема змушують сплачувати великі кошти за житлово-комунальні послуги, що негативно впливає на її матеріальний стан.

Зазначила, що будь-якої домовленості про збереження за Відповідачем житлової площі за період її відсутності в квартирі не існує.

Всі ці роки, Відповідач з нею не спілкується, за останніми відомими даними вона з сімєю поїхала до Республіки Білорусь, потім Відповідач з дітьми повернулась до України, але жити у спірній квартирі так і не стала. Розшукати Відповідача ОСОБА_2 та вирішити питання про зняття її з реєстрації у добровільному порядку немає можливості, так як вона уникає спілкування та самостійно вирішити дане питання не бажає.

Підкреслила, що вимога про зняття з реєстрації малолітніх дітей Відповідача нею не ставиться, вони, як її онуки, залишатимуться зареєстрованими у належному їй та іншим співвласникам житлі. Питання про зняття з реєстрації чоловіка Відповідача - ОСОБА_4, який є також співвласником спірного житла, теж не ставиться, оскільки за необхідності буде вирішуватись в окремому порядку.

Відповідач проти позову заперечувала, не погоджувалась з зазначеними в позові обставинами, та суду пояснила, що у спірній квартирі не мешкає через те, що з початку 2006 року вона з чоловіком ОСОБА_4 змінили місце проживання, та з квартири позивача перейшли проживати до іншої квартири за адресою: вул. Савицького, 5/15, а у серпні 2014 році вони разом з чоловіком та дітьми виїхали до республіки Білорусь. Після повернення з Білорусі з дітьми, вона стала мешкати у своїх батьків в Кіровоградській області. З проханням про проживання в спірній квартирі вона звернулась до співвласника квартири третьої особи ОСОБА_3 лише коли їй стало відомо про подання даного позову до суду. ОСОБА_3 їй повідомив, що вона з дітьми може переїжджати в квартиру, але буде там мешкати разом з позивачем у справі. Відповідач ОСОБА_2 пояснила, що через конфліктні стосунки з позивачем вона відмовилась від проживання у вказаній квартирі. При цьому стверджувала, що з 2006 по 2014 роки вона з чоловіком платила за комунальні послуги за спірне житло, передаваючи кошти третій особі ОСОБА_3 для подальшої сплати платежів, однак жодних доказів цього вона не може навести. Підтвердила, що з 2014 року не сплачує комунальні платежі за вказану квартиру. Просила в задоволенні позову відмовити.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про день, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку, але в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. /а.с. 48, 49, 63, 64, 80, 105-107./

Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, але в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав.

За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності цих третіх осіб.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі більше 10-ти років, залишила квартиру з власних міркувань, перешкод стосовно мешкання в квартирі їй ніхто не чинив, тому має бути позбавлена права користування цією квартирою.

Третя особа ОСОБА_3 суду пояснив, що відповідач є дружиною їхнього з позивачем сина, до початку 2006 року мешкала разом з сином та старшою дитиною у належній їм квартирі, де і залишилася зареєстрованою. Потім, вже після народження другої дитини, вони змінили місце проживання, ще пізніше виїхали до Республіки Білорусь, а після повернення із Білорусі в квартирі не мешкала, на контакт не йде, на телефонні дзвінки не відповідає, дітей не дає. Зазначив, що жодного разу коштів від відповідача для оплати комунальних послуг, як вона стверджує, він не брав. Оскільки вартість комунальних послуг з кожним роком все зростає, їм з позивачем приходиться сплачувати комунальні послуги також за відповідача, яка фактично в квартирі не мешкає, та цими послугами не користується, що погіршує матеріальний стан співвласників житла. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Вислухавши сторони, третю особу ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1, третім особам ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Кармелюка, 7 кв. 14,15, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № І-803, виданого 14.06.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства Криворізького міськвиконкому на підставі розпорядження від 27.04.1994 №і279 /а.с.10/.

На цей час в спірній квартирі зареєстровано шість осіб: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с. 12/.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у спірному житлі, як член сімї співвласника житлового приміщення ОСОБА_4

При цьому позивач ОСОБА_1 утримує житло, сплачує комунальні послуги, в тому числі і за відповідача /а.с. 13-15/.

Відповідач ОСОБА_2 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8 Ніколь, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована у спірній квартирі, з початку 2006 року за адресою реєстрації не проживають, що підтверджується актом житлово-комунальної організації ТОВ «СІТІВСЕРВІС-КР» від 21.12.2016 року /а.с. 11/.

Встановлено, що в звязку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі, на неї нараховуються комунальні платежі, які вимушений платити позивач, що негативно впливає на його матеріальний стан, оскільки відповідач кошти за комунальні послуги не сплачує.

Оскільки перелічені обставини однозначно і беззаперечно визнані сторонами в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що дані обставини не підлягають доказуванню в силу ст. 61 ЦПК України.

Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, та які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сімї власника житла.

Статтею 41 Конституції України закріплено право кожного власника володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ч.1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приписами ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Верховний Суд України в Постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11 виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач з початку 2006 року, тобто більш ніж десять років, без поважних причин відсутня на спірній житловій площі, в належній позивачу на праві власності квартирі не мешкає, перешкод стосовно користування спірною квартирою власники житла - позивач та треті особи їй не чинили, чого вона в судовому засіданні не заперечувала, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7, про що особисто зазначила в своїй заяві та підтвердила в судовому засіданні /а.с. 108/, а тому є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право на користування цим житлом, а отже суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 155, 156 ЖК України, ст.ст. 61, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради, про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя О.М. Нестеренко