РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року Справа № 561/56/17

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Зейкан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Левчук І.О.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання.

В заяві вказувала, що вона з 06 травня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбних стосунків не підтримують, через те що відповідач безпричинно залишив сімєю та проживає окремо у свої батьків в с.Серники Зарічненського району. Дитина проживає разом з нею і вона сама її утримує. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу. Вона ніде не працює, є неповнолітньою, а тому також потребує додаткових коштів на своє утримання.

Покликаючись на те, що відповідач ухиляється від обовязку по утриманню дитини та її утриманню, ОСОБА_1 просила суд стягнути з останнього аліменти на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно і до досягнення сином трирічного віку.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Суду пояснила, що син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на її утриманні. Вважає, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, веде підсобне господарство, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання сина та її утримання.

Відповідач позов визнав частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина, але в значно меншому розмірі. Суду пояснив, що він ніде не працює, періодично виїжджає на сезонні роботи, регулярних доходів не має, а тому не має можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнав. Посилаючись на відсутність доходу, вважає, що не в змозі надавати таку допомогу.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2016 року.

Згідно свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Вичівської сільської ради Зарічненського району 17 серпня 2016 року, сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено.

На даний час дитина сторін проживає з матірю ОСОБА_1 (довідки Вичівської сільської ради Зарічненського району від 05.01.2017 року), та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно довідки Серницької сільської ради Зарічненського району від 05.01.2017 року відповідач по справі ОСОБА_2 не працює.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_2, останній був звільнений з роботи у фермерському господарстві "СОБ" 14 вересня 2011 року за власним бажанням.

На заперечення позовних вимог в частині розміру аліментів на утримання дитини відповідач посилається на скрутне матеріальне становище, відсутність роботи та сталого заробітку.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обовязком батьків.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років у розмірі 1355 гривень на одну особу в розрахунку на місяць.

При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує обставини, зокрема, матеріальне становище платника аліментів, який ніде не працює і регулярного доходу не має, інших утриманців не має, є фізично здоровою особою працездатного віку та не позбавлений можливості працевлаштуватися.

За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сімї, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти у розмірі половини встановленого прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, а саме 670 гривень щомісячно на дитину.

Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка дитини до досягнення дитиною трьох років.

У відповідності ч.4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, з аналізу даної норми слідує, що наявність у чоловіка можливості сплачувати такі аліменти є обовязковою умовою для їх стягнення.

Матеріали справи свідчать, що в даний час відповідач не працює, однак до суду не надав будь-яких доказів, які давали б підстави вважати, що він не працює з поважних причин.

З довідки Вичівської сільської ради Зарічненського району від 05.01.2017 року вбачається, що син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю ОСОБА_1 позивачкою по справі та перебуває на її утриманні. (а.с.7)

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є неповнлітньою.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 може надавати допомогу на утримання дружини, оскільки є фізично здоровим, працездатний, інших утриманців не має, веде підсобне господарство, періодично виїжджає на сезонні роботи.

Відсутність бажання відповідача надавати допомогу дружині не є відсутністю у нього можливості надання такої допомоги.

При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує отримання позивачкою інших доходів у вигляді щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини в розмірі 860 гривень, про що свідчить довідка управління соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації від 07.03.2017 року, а також отримання пенсії по втраті годувальника в розмірі 1347 гривень (довідка Зарічненського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 07.03.2017 року).

Враховуючи викладене, суд рахує за доцільне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в порядку стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, визначивши розмір 330 гривень щомісячно.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у сумі 2 (дві) тисячі гривень, а позов задоволено частково в розмірі 1 (одна) тисяча гривень, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 гривень.

На підставі викладеного ст.ст.75, 77, 80, 84, 180, ч.3 ст.181, 184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.10,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 670 (шістсот сімдесят) гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 330 (триста тридцять) гривень щомісячно на користь ОСОБА_1 в порядку стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років - до 24.07.2019 року.

Стягнення розпочати з 25.01.2017 року дня подачі заяви.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць 1000 (одну тисячу) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 640,00 гривень судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя Н.М. Зейкан