У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що за твердженням ОСОБА_3 06 грудня 2006 року шляхом написання розписки позивач уклав з відповідачем договір позики, взявши у позику 76 250 доларів США строком до 30 травня 2007 року. Вказував, що кошти за договором позики йому не передавалися, розписка написана ним у момент загострення хвороби, коли він не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, тому просив визнати договір позики недійсним.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2007 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 492 795 грн 66 коп. заборгованості за договором позики.

Відповідно до довідки Уманського РВ ДВС від 10 червня 2016 року № 305/2 заборгованість ОСОБА_2 за вказаним судовим рішенням станом на 27 січня 2015 року склала 472 502 грн 45 коп. Тобто рішення було частково виконано.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову відповідно до вимог ст. 203, 215, 225 ЦК України, оскільки належних доказів на підтвердження того, що волевиявлення позивача під час написання розписки не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, не надано. Доводи позивача про те, що почерк у розписці значно відрізняється від того, яким він пише зазвичай, не можуть бути підтвердженням того, що ОСОБА_2 не усвідомлював значення своїх дій під час написання розписки. Клопотання про призначення у справі експертизи позивачем не заявлялося.

Доводи касаційноїскарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів.

ОСОБА_2 подано клопотання про постановлення судом касаційної інстанції окремої ухвали щодо дій суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328, 211 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним, відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік