Провадження № 22-ц/773/384/17 Категорія: 48 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Грушицького А.І.,

секретар с/з - Концевич Я.О.

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 16.12.20016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 551грн. 20 коп.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на це рішення, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить його змінити, збільшивши розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з ? до ? частини від усіх видів заробітку відповідача ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечила та просила її відхилити.

Заслухавши осіб, які беруть участь в справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргу позивача слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що сторони по справі - позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_5 з 08.06.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3).

За час шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, які містяться в матеріалах справи (а.с.4,5).

Судом також встановлено, що діти на даний час перебувають на утриманні позивача ОСОБА_2

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та стягуючи з відповідача в користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, суд першої інстанції врахував стан здоров'я та матеріальне становище позивача і відповідача, наявність на утриманні відповідача неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 цього Кодексу передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Отже, законом не визначена фіксована частка доходу, яку платник аліментів повинен виплачувати на утримання своїх дітей, суд в кожному конкретному випадку визначає розмір аліментів.

Урахувавши встановлені обставини справи та зазначені норми закону, а також те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька дітей, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання двох дітей в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Крім того, позивач, на утриманні якої перебуває двоє дітей, не позбавлена права пред'явити до їх батька вимоги щодо його участі у додаткових витрат на дітей відповідно до статті 185 СК України.

При цьому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що у випадку стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання двох дітей в розмірі ? частини від усіх видів заробітку платника аліментів розмір доходу, який залишається у відповідача після сплати аліментів, є більший від розміру аліментів, що, на думку позивача, є несправедливо.

Зазначені доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки, як було зазначено вище, законом не визначається фіксована частина доходу платника аліментів, яка стягується на утримання дітей, і, крім того, судом при визначені розміру аліментів враховано стан та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів ще одної дитини.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять встановлених законом підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді