Справа № 536/14/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Дяденко С.В.

позивача ОСОБА_1 .та його представника за довіреністю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 січня 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав посилаючись, що вони з відповідачем перебували в шлюбі, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2010 року розірваний, мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з ним та знаходиться на його утриманні і вихованні, дитині створені належні умови для навчання, фізичного та духовного розвитку. Відповідач з літа 2011 року залишила доньку на нього, не спілкується з нею, не відвідує, участі в вихованні не приймає, не цікавиться життям, здоров'ям.

Просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, про причини неявки не повідомила.

Третя особа Служба у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, думку малолітньої дитини ОСОБА_4, свідків, дослідивши надані матеріали, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття.

Як зазначено в ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження, виданого Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 34.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2010 року їх шлюб розірвано та з вересня 2010 року проживають окремо.

З червня 2011 року малолітня ОСОБА_4 за згодою матері відповідача ОСОБА_3 проживає з позивачем батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, де їй створені належні умови для навчання, фізичного та духовного розвитку та відвідує Глобинську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 5.

Відповідач ОСОБА_3 з вищевказаного часу з донькою не спілкується, не відвідує, не цікавиться життям, здоров'ям дитини, матеріально не утримує, виявляючи тим самим свою байдужість до її долі, участі у вихованні не приймає, що протирічить ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».

Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які показали, що дитина постійно проживає в сім'ї батька ОСОБА_1, навчається в школі, її матері вони ніколи не бачили.

Орган опіки та піклування Глобинської районної державної адміністрації з метою захисту прав малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3.

Малолітня ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що проживає з батьком в його сім'ї, де ще є сестричка і менший братик, з першого класу ходить до школи, тьотю ОСОБА_8, дружину батька, називає мамою. Маму ОСОБА_3 давно не бачила, вона до неї не приїздить і не телефонує.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном (ч. 2 ст. 171 СК України).

Згідно ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 р.) під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення, судовий орган надає дитині можливість висловити свої думки і приділяє цим думкам належну увагу.

Зважаючи на викладене, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини, ставлення відповідача до доньки, думку дитини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" є підставами для позбавлення її батьківських прав. Обставин, які б перешкоджали їй виконувати свої батьківські обов'язки не встановлено.

Керуючись ст. ст.10,11, 88,209, 212, 214, 215 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

ОСОБА_3 позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з часу його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

У разі застосування ст.218 ЦПК України скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя С. М. Клименко