Справа № 159/358/17
Провадження № 2/159/343/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до Ковельської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 24.05.2016 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно, власником якого він був. До складу спадкового майна входить індивідуальний гараж № 300-а, який розташований по вул. Ветеранів в м. Ковелі. Заповіт ОСОБА_2 не посвідчувався, спадкоємцями першої черги за законом є позивач та діти померлого, які від прийняття спадщини відмовились, про що подали відповідні заяви. Позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_2 вона прийняла спадщину, оскільки подала до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 Вказує, що нотаріус Ковельського міського нотаріального округу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на гараж не зареєстровано, позивач не має змоги оформити спадкових прав. У звязку з наведеним просить визнати за нею право власності на гараж № 300-а, який розташований в гаражному масиві по вул. Ветеранів в м. Ковелі Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті 24.05.2016 року ОСОБА_2.

Позивач та її представник в судове засідання не зявився. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заперечень проти позову не подав.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 19.11.1975 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району. Після одруження подружжю присвоєно прізвища «Наумук».

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 188250, виданого 24.05.2016 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області доводиться та обставина, що ОСОБА_2 помер 24 травня 2016 року у віці 62 роки.

Як слідує з копії архівного витягу з рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів від 13.09.1984 року № 211, ОСОБА_2 дозволено будівництво гаража в кварталі 26 по вул. Ворошилова в м. Ковелі.

З акту обстеження забудови і технічного стану гаража від 05.01.2017 року вбачається, що індивідуальний гараж № 300-а, побудований ОСОБА_2 в гаражному масиві по вул. Ворошилова (Ветеранів) в м. Ковелі відповідає проекту планування гаражного масиву затвердженому будівельному паспорту.

Таким чином, судом встановлено, що до складу спадкового майна входить індивідуальний гараж № 300-а, який розташований в гаражному масиві по вул. Ветеранів в м. Ковелі Волинської області. Реєстрація права власності на гараж не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з копії спадкової справи № 60/2016, після смерті ОСОБА_2, який помер 24.05.2016 року з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина ОСОБА_1, інші спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від прийняття спадщини.

Таким чином, спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом в порядку встановленому ст. 1269 ЦК України, шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з копії будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, індивідуальний гараж № 300-а в гаражному масиві по вул. Ворошилова в м. Ковелі побудований у 1984 році, тобто за життя спадкодавця. Загальна площа гаража складає 24,00 квадратних метри. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва.

Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину на гараж не видавалось у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 1296 ч.3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов, загальна площа гаража не змінилась.

Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обовязкову частку у спадщині, не встановлено.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутність осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання права власності гараж в порядку спадкування.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на індивідуальний гараж № 300-а, який розташований в гаражному масиві по вул. Ветеранів (колишня вул. Ворошилова) в м. Ковелі Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті 24 травня 2016 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_6