Справа №566/545/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2017 року Млинівський районний суд
одноособово - головуючого судді Лободзінського А.С.
при секретарі Христюк Н.В.
розглянувши в заочному порядку у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, третя особа по справі приватний нотаріус Моісеєва Алла Володимирівна, -
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій просила:
- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, виданого 29 травня 2014 року за реєстровим № 225 на ім"я ОСОБА_2;
- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 виданого 19 березня 2015 року року за реєстровим № 66 на ім"я ОСОБА_3 ;
- скасувати державну реєстрацію права власності відповідачів на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що є спадкоємицею двоюрідного брата ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішеням Млинівського районного суду від 28 січня 2016 року, яке набрало законної сили, визнано за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6, а саме на 3/7 частки житлового будинку від загальної площі 79,1 квадратних метрів, житлової площі 54,2 квадратних метрів та на 3/7 частки надвірних будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1
При зверненні до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію її права на 3/7 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, їй було відмовлено у реєстрації її права власності на вказане нерухоме майно, про що ухвалено відповідне рішення за № 2826733. Підставою для ухвалення державним реєстратором такого рішення послужила інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 53185597 від 13 лютого 2016 року, згідно якої право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, зареєстроване за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частині за кожною на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Мервінською Аллою Володимирівною від 29 травня 2014 року за реєстровим № 255 та від 19 березня 2015 року за реєстровим № 66.
Зазначає, що ОСОБА_6 був інвалідом дитинства 2-ї групи. Доки були жива його мати, то мати доглядала брата. Після смерті матері деякий час брат знаходився у спецбудинку для осіб з обмеженими можливостями, а саме в психо-неврологічному диспансері. З 20 листопада 2013 року над ним було встановлено опіку, а її, ОСОБА_1, призначено його опікуном.
26 лютого 2014 року в інтересах ОСОБА_6, вона, як опікун, подала заяву про прийняття спадщини після смерті його матері для оформлення спадщини на житловий будинок, в якому проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_8.
Однак, після подання вказаної заяви, їй стало відомо, що право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1, зареєстровано 17.03.2010 року за ОСОБА_9 - рідним братом ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.03.2010 року виконкомом Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області.
Вважаючи, що дане свідоцтво було видано без наявних на те правових підстав, оскільки будинок був власністю колгоспного двору, звернулась до суду з позовом про визнання свідоцтва про право власності на будинок недійсним та визнання за нею права на спадщину на частину будинку, яка за законом належала ОСОБА_6.
Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області її позов задоволено, скасовано рішення Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області про оформлення права приватної власності на будинок за ОСОБА_9 в частині 3/7 часток від 1/1 частини будинку; визнано недійсним свідоцтво про право власності на вказаний будинок з надвірними будівлями і спорудами в частині 3/7 часток від 1/1 частини будинку; та визнано за нею, ОСОБА_1, право власності на спадкове майно за законом на 3/7 частки спірного будинку з надвірними будівлями і спорудами, що залишились після смерті ОСОБА_6.

Проте, під час розгляду згаданої справи, відповідачі оформили в нотаріуса і зареєстрували право власності на спадщину після смерті ОСОБА_9, в тому числі на весь житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по 1/2 ч. кожна, хоча останньому 3/7 частки на цей будинок не належали. При цьому, позивач стверджує, що нотаріусу було відомо про наявність на розгляді у Млинівському районному суді спору щодо будинку, а відтак про спір також мало бути відомо відповідачам.

З цих підстав, враховуючи, що 3/7 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами до складу спадкового майна, належного спадкодавцю ОСОБА_9, не належали, вважає незаконними та просить скасувати свідоцтва про право на спадщину , видані відповідачам по 1/2 частці на весь житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явилась. Натомість подала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує з підстав, наведених у позовній заяві, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з"явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час і дату слухання справи, шляхом поміщення про це оголошення в засбох масової інформації, заяви про розгляд справи у їх відсутності чи заперечень проти позову або будь- яких письмових пояснень, не надали. ( а.с.33,34,52,90,) .

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідачі не з'явились на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили, хоча були завчасно повідомлені про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши досліджені в суді докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2016 року, визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6, а саме на 3/7 частки житлового будинку від загальної площі 79,1 квадратних метрів, житлової площі 54,2 квадратних метрів та на 3/7 частки надвірних будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 Цим же рішенням визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області від 15.03.2010 року на ім"я ОСОБА_9 в частині 3/7 часток від 1/1 цілої частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Вказане судове рішення набрало законної сили. ( а.с.5-7).

З цього видно, що ОСОБА_9 не належало на праві приватної власності 3/7 частки у житловому будинку по АДРЕСА_1

Судом також встановлено що, після смерті ОСОБА_9 29.05.2014 року та 19.03.2015 року нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно яких спадкоємцями житлового будинку по АДРЕСА_1 є його дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частки кожна. ( а.с. 60 ) . Вказані свідоцтва зерєстровані в реєстрі за № 255 та № 66.

Відповідно до ст. ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_9 3/7 частки у спірному будинку на праві власності не належали, то до обсягу і складу спадкового майна, що залишилось після його смерті, 3/7 частки будинку не входить.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_9 не був власником 3/7 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 і на момент його смерті вказане нерухоме майно йому не належало. Відтак, за правилом ч.1 ст.1216 ЦК України право на 3/7 частки спірного будинку до його спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку спадкуання не перейшло і у часткову власність 3/7 частки вказаного нерухомого майна відповідачі не набули.

Як вбачається з матеріалів справи, зареєструвати своє право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6, яке визнано за ОСОБА_1 в судовому порядку, а саме на 3/7 частки житлового будинку від загальної площі 79,1 квадратних метрів, житлової площі 54,2 квадратних метрів та на 3/7 частки надвірних будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1, позивач не змогла з об'єктивних причин. Так, при зверненні до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію її права на 3/7 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, їй було відмовлено , оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 53185597 від 13 лютого 2016 року право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, зареєстроване за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частині за кожною.

При цьому, як видно, таку реєстрацію здійснено 13 лютого 2016 року, тобто після того як рішенням Млинівського районного суду за ОСОБА_1 визнано право власності на 3/7 частки спірного житлового будинку з надвірними будівлями. ( а.с.19)

Враховуючи наведене, для захисту права власності позивача на спірне нерухоме майно, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами , видані ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію права власності кожного з відповідачів на 1/2 частки житлового будинку.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 16, 328, 1216, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 15, 158-159, 208-210, 212-215, 224 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, третя особа по справі приватний нотаріус Моісеєва Алла Володимирівна задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 видане 29 травня 2014 року на ім'я ОСОБА_2 за реєстровим № 225.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 видане 19 березня 2015 року на ім'я ОСОБА_3 за реєстровим № 66.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення також може бути оскарженно до судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ: