ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/98/17
Позовне провадження Провадження № 2/170/46/17
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2017 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого судді Сушик Н.В.,

за участю секретаря Копитко І.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину обєкта незавершеного будівництва та на 1/2 частину земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

14.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна - двоповерхового житлового будинку, який не прийнятий в експлуатацію обєктом права спільної сумісної власності подружжя; визнання права як співзабудовника на 1/2 частину обєкта незавершеного будівництва; визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки на якій розташований обєкт незавершеного будівництва.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 15 вересня 1979 року. Вказувала що під час перебування в шлюбі, у 1990 році в смт. Шацьк по вул. Ярини Смоляр подружжя розпочало будувати двоповерховий житловий будинок, будівництво якого фактично закінчилось в 1992 році. Однак даний житловий будинок не був введений в експлуатацію по даний час з вини відповідача, через що право власності на нього не зареєстровано в передбаченому законом порядку. Подружжя в ньому не проживали та не проживають, будинок фактично руйнується. Неодноразові прохання позивача здати будинок в експлуатацію та зареєструвати право власності на нього відповідач ігнорує. Більше того з 2016 року відповідач запевняє позивача, що вона не має до даного будинку ніякого відношення, що це його особиста власність. Позивач вважає даний будинок, який не зданий в експлуатацію, обєктом спільної сумісної власності подружжя, і відповідач своїми діями (бездіяльністю) порушує її право як співзабудовника на належну їй 1/2 частину обєкта незавершеного будівництва - житлового будинку, що розташований по вулиці Ярини Смоляр в смт. Шацьк. Тому позивач просить визнати даний обєкт незавершеного будівництва обєктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею 1/2 його частину. Крім цього, 19.02.1998 року рішенням Шацької селищної ради Шацького району Волинської області №11/5 передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку в смт. Шацьк по вул. Ярини Смоляр, за тією ж адресою, де знаходиться житловий будинок, що є предметом спору. В силу ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України позивач вважає, що в такій же самій мірі як і відповідач набула права власності на дану земельну ділянку, тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримала повністю, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, подав письмову заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1979 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 14 ( а.с. 7).

З Свідоцтва на забудову садиби в сільському населеному пункті Української УРСР від 1990 року вбачається, що ОСОБА_2 надано в безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку і господарчих будівель на землях присадибного фонду колгоспу "Україна" земельну ділянку площею 1600 кв.м. та на даній земельній ділянці дозволено побудувати жилий двохповерховий будинок жилою площею 65,21 кв.м., загальною площею 114,40 кв.м., господарчий хлів та літню кухню. Адреса будівництва жилого будинку смт. Шацьк, Любомльського району Волинської області (а.с. 46)

Даний житловий будинок був побудований в 1992 році, проте відомостей про прийняття його в експлуатацію, та щодо його реєстрації немає.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна від 10.05.2017 року вбачається, що за ОСОБА_2 не значиться житловий будинок, що знаходиться по вул. Ярини Смоляр в смт. Шацьк (а.с. 48-49), тобто даний житловий будинок є обєктом незавершеного будівництва, який не зареєстрований у встановлений законом порядок.

Відповідно до ст. 22 КпШС, який діяв на той час, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому позовну вимогу позивача про визнання обєкта спільною сумісною власністю подружжя слід задовольнити, не зареєстрований належним чином житловий будинок, що розташований по вул. Ярини Смоляр в смт. Шацьк Шацького району Волинської області визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Крім того, за змістом ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «обєкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «обєкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «обєкт будівництва» (статті 876, 877, 879, 881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 вказаної норми передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Правовою позицією, викладеною в правовому висновку Верховного ОСОБА_3 України в справі № 6-47цс16, передбачено, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, тому такий обєкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. За позовом дружини, членів сімї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ обєкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу обєкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що обєкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний обєктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. При цьому суд може визнати право на частину обєкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін. Виходячи з наведеного, а також, враховуючи правову позицію, викладену в Постанові Верховного ОСОБА_3 України від 07.09.2016 року у справі № 6-47цс16, суд прийшов до висновку, що, оскільки відповідач ОСОБА_2 не вживає відповідних заходів до введення спірного новоствореного житлового будинку в експлуатацію та оформлення права власності на цей будинок у встановленому порядку, а позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості самостійно здійснити вказані дії, оскільки всі дозвільні документи на цей будинок оформлені на ім'я відповідача, що перешкоджає позивачу реалізувати своє право на отримання у власність частини новоствореного під час її шлюбу з відповідачем нерухомого майна, тому, слід визнати за позивачем як співзабудовником право на 1/2 частину збудованого нею у шлюбі із ОСОБА_2, але не прийнятого в експлуатацію, житлового будинку по вулиці Ярини Смоляр в смт. Шацьк, Шацького району Волинської області, загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 65,21 кв. м., що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідача. Також судом встановлено, що рішенням Шацької селищної ради від 19.02.1998 року № 11/5 передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,15, яка знаходиться по вул. Ярини Смоляр в смт. Шацьк. На цій земельній ділянці розташований даний об'єкт спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З листа Шацької селищної ради Шацького району Волинської області № 954/2-16 вбачається, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: вул. Ярини Смоляр, смт. Шацьк, Шацького району Волинської області в натурі (на місцевості) не виготовлялась (а.с. 18). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна від 10.05.2017 року вбачається, що за ОСОБА_2 не значиться земельна ділянка, що знаходиться по вул. Ярини Смоляр в смт. Шацьк (а.с. 48-49).

На думку суду, відповідач ОСОБА_2 мав можливість, міг з 1998 року зареєструвати своє право на земельну ділянку та отримати державний акт на право власності даною земельною ділянкою, проте на момент розгляду справи він не скористався своїм правом, не звертався до землевпорядної організації для оформлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а тому суд оцінює, що він фактично не набув права власності земельною ділянкою. Тому суд вважає, що в задоволенні вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на 1/2 частини земельної ділянки, яка розташована по вулиці Ярини Смоляр в смт. Шацьк, Шацького району Волинської області слід відмовити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Тому понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. слід стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1. Також слід стягнути з ОСОБА_2 в користь держави недоплачений позивачем судовий збір в розмірі 673,91 грн. (ринкова вартість 1/2 обєкта незавершеного будівництва становить 67391 грн., звідси 1% (судовий збір) становить 673,91 грн. Крім цього, з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачені нею витрати повязані з проведенням оцінки нерухомого майна в розмірі 1 000 грн. На підставі статей 60, 61, 63, 70 СК України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю, статей 317, 319, 321, 331, 368, 372 ЦК України, керуючись статтями 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати обєкт незавершеного будівництва - житловий будинок загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 65,21 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Ярини Смоляр, смт. Шацьк Волинської області, обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право як співзабудовника на 1/2 частину збудованого за час шлюбу, але не прийнятого в експлуатацію обєкта незавершеного будівництва - двоповерхового житлового будинку, загальною площею 114,4 кв.м., житловою площею 65,21 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Ярини Смоляр, смт. Шацьк Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 640 грн. (шістсот сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 673,91 грн. (шістсот сімдесят три гривні 91 копійку).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати повязані з проведенням оцінки нерухомого майна в розмірі 1 000 грн. (одна тисяча гривень).

В решті позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Сушик