Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Левчук Д.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) та інфляційних втрат за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) та інфляційних втрат за прострочення сплати аліментів.

В обгрунтування позову вказує, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, знаходиться виконавчий лист №1715/11364/12, який видано Рівненським міським судом Рівненської області від 12.03.2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 450 грн., з усіх видів доходів на час навчання, але не більше як до досягнення 23-х років, щомісячно, без урахування часу канікул. Вказує, що відповідач по справі ОСОБА_2, не своєчасно та не регулярно сплачує аліменти на утримання їхнього сина, а тому вона має права на стягнення пені розрахованої на суму заборгованості на той місяць, в якому не проводились стягнення аліментів, та інфляційних втрат.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача будучи присутнім раніше в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та надала суду заперечення проти позову, в яких вказала, що позовні вимоги позивача є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надала суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини викладені в позові, таким чином необхідно відмовити позивачу в задоволені позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що виконанні у Відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, знаходиться виконавчий лист №1715/11364/12, який видано Рівненським міським судом Рівненської області від 12.03.2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 450 грн., з усіх видів доходів на час навчання, але не більше як до досягнення 23-х років, щомісячно, без урахування часу канікул.

Відповідно до довідки про розрахунок заборгованості по сплаті аліментів №525 від 21 жовтня 2016 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не своєчасно та не регулярно сплачував аліменти на утримання дитини.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» №1282 від 03.07.1991 року індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язується сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України висловленої судовою палатою у цивільних справах у постанові від 16 грудня 2015 року по цивільній справі №6-2696цс15, констатовано, що правова природа пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та те, що аліменти призначаються та виплачуються щомісячно, за змістом ст.196 СК україни нараховуються на суму заборгованості за той місяць в якому не проводилось стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є обов'язковим для всіх судів України.

Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають до задоволення.

В тій частини позовних вимог, що стосується стягнення на користь позивача понесених судових витрат на правову допомогу суд вважає обґрунтованими та такими що підлягає до задоволення.

При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Згідно п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 10.02.2014р. зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч.З ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України.

Виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку про можливість задоволення позовної вимоги про стягнення понесенеих судових витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 14, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) та інфляційних втрат за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 2127,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат у розмір 4478,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язанні із наданням правової допомоги адвокатом у розмірі 500 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Харечко С.П.