Справа № 456/3541/16-ц
Провадження № 2/456/580/2017
РІШЕННЯ

іменем України

28 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

секретаря Стасів О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування право власності на будинковолодіння № 7 по вулиці Зеленій у с. Верчани, Стрийського району, Львівської обасті, яке складається із житлового будинку, 1937 року побудови, житлового будинку 2005 року побудови з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її прабабцею, яка померла 05.02.1992 року. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема право на будинковолодіння №7 по вул. Зеленій в с. Верчани, Стрийського району, Львівської області. Згідно запису в погосподарських книгах в с. Верчани станом на 15.04.1991 року будинковолодіння № 7 за вищенаведеною адресою рахується за: голова колгоспного двору ОСОБА_4; дочка ОСОБА_4 ОСОБА_5; зять ОСОБА_4 ОСОБА_6; онука ОСОБА_4 ОСОБА_2; онук ОСОБА_4 ОСОБА_3 та правнука ОСОБА_4 ОСОБА_1. Вона зверталась в нотаріальну контору з питанням про спадкування житлового будинку, однак їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому вона змушена була звернутись до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позовних вимог та заявили, що відмовляються від своїх часток в зазначеному будинку на користь позивачки ОСОБА_1.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з погосподарської книги № 1019 від 12.07.2016 року, виданого виконавчим комітетом Підгірцівської сільської ради, Стрийського району, Львівської області, згідно запису в погосподарських книгах с. Верчани, Стрийського району Львівської області, що зберігається в справах виконавчого комітету

Підгірцівської сільської ради будинковолодіння №7 по вул. Зелена в с. Верчани станом на 15.04.1991 року рахується за: голова двору ОСОБА_4; дочка ОСОБА_5; зять ОСОБА_6; онука ОСОБА_2; онук ОСОБА_3 та правнука ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, голова двору та його деякі члени померли, зокрема ОСОБА_4 померла 05.02.1992 року, ОСОБА_5 померла 18.11.2009 року, ОСОБА_6 помер 12.11.1995 року. Даний факт підтверджується свідоцтвами про смерть, копії яких наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідно до довідки № 1108 від 01.08.2016 року, виданою виконкомом Підгірцівської сільської ради Стрийського району Львівської області позивачці ОСОБА_1 про те, що її прабаба ОСОБА_4, яка померла 05.02.1992 року проживала і була постійно зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали разом та вели спільне господарство.

Згідно ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6, "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно п. 6 "г" даної постанови загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивач ОСОБА_1 та відповідачіОСОБА_2 та ОСОБА_3 право на частину кожен в майні будинковолодіння не втратили і на даний час.

Однак в судовому засіданні відповідачіОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від належних їм часток у житловому будинку на користь позивачки ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі вище наведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, зокрема той факт, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від належних їм часток у колишньому колгоспному дворі в користь позивачки, суд приходить до переконливого висновку, що за позивачкою ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок А-1 1937 року побудови по вул. Зелена, 7 в с. Верчани, Стрийського району, Львівської області разом з господарськими будівлями та спорудами: а сходи, а1 сходи, В сарай, Г сарай, Е погріб в порядку спадкування за законом після смерті прабабці ОСОБА_4, яка померла 05.02.1992 року.

Що ж стосується житлового будинку Б-1, 2005 року побудови, суд приходить до переконливого висновку, що в задоволенні позовоних вимог в цій частині слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ході розгляду справи достовірно зясовано, що згідно технічного паспорту, виготовленого 26.03.2013 року та довідки, виданої Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації № 2598 від 16.11.2016 року житловий будинок Б-1, б/пд підвал, б сходи, б1 вхід в підвал, Д убиральня, К колонка питна, №1 огорожа, №2 огорожа, №3 огорожа, №4 огорожа, №5 хвіртка побудовані в 2005 року, а тому вищенаведений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не входить в групу колгоспного двору, оскільки побудований в 2005 році, на нього відсутній правовстановлюючий документ, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок А-1 1937 року побудови по вул. Зелена, 7 в с. Верчани, Стрийського району, Львівської області разом з господарськими будівлями та спорудами: а сходи, а1 сходи, В сарай, Г сарай, Е погріб в порядку спадкування за законом після смерті прабабці ОСОБА_4, яка померла 05.02.1992 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_7