Справа № 364/243/17
Провадження № 6/364/3/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

за участю секретаря Гулик М.М.,

за участю старшого державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 (довіреність від 11.01.2017 р. № 80/15.5-02),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області подання державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 24.02.2017 р. надійшло зазначене подання державного виконавця, в якому порушується питання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання ним зобовязань за виконавчим листом у справі № 1-59/2011, виданим Володарським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у сумі 50 000 грн.

Подання державного виконавця мотивоване тим, що на виконанні у Володарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавчий лист № 1-59/2011, виданий Володарським районним судом Київської області 06.03.2012 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди за результатами розгляду кримінальної справи № 1-59/2011 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України. За цим виконавчим листом державним виконавцем 16.11.2016 р. відкрито виконавче провадження № 52902063, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано, зокрема, подати декларацію про доходи та майно, а також направлено відповідні запити щодо перевірки майнового стану боржника. За станом на тепер боржником ОСОБА_2 свої зобовязання не виконано, декларацію не надано, будь-яких спрямованих на виконання зобовязання дій не здійснено, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з поштовим повідомленням постанову про відкриття виконавчого провадження отримано матірю боржника 01.12.2016 р. На виклики державного виконавця боржник не зявляється.

У судовому засіданні старший держаний виконавець Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, підтримала зазначене подання, ствердила усі викладені в ньому обставини та додатково пояснила, що боржник ОСОБА_2, на її думку, ухиляється від виконання зобовязання за згаданим виконавчим листом, йому відомо про відкрите щодо нього виконавче провадження, тим більше, що за цим провадженням вже здійснено частково виконання зобовязання, до того ж за інформацією, повідомленою їй стягувачем ОСОБА_3, боржник постійно виїжджає за кордон, зокрема до Чехії, на заробітки і перебуває там тривалий час, проте ці відомості державною виконавчою службою не перевірялися.

Судом досліджено письмові доказі, додані до подання старшого державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме копії: виконавчого листа у справі № 1-59/2011, виданого Володарським районним судом Київської області 06.03.2012 р; постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2016 р. (реєстраційний номер виконавчого провадження 52902063); інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2 від 23.02.2017 р.; рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень 01.12.2016 р. і 29.12.2016 р.; акту державного виконавця від 30.12.2016 р.; запиту державної виконавчої служби до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві від 30.12.2016 р. № 7297/02-22/5 та відповіді на нього від 16.01.2017 р.; заяви стягувача ОСОБА_3 про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон від 21.02.2017 р.

Суд також ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, представленими в судовому засіданні старшим держаним виконавцем ОСОБА_1, які окрім зазначених вище документів, копії яких додано до подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, містять згадані виклики державного виконавця від 16.11.2016 р. № 6485/15.5-22/3 та від 19.12.2016 р. № 7114/15.5-22/3.

Заслухавши пояснення старшого держаного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, дослідивши матеріали подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, оглянувши в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 52902063 і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, суд встановив таке.

Володарським районним судом Київської області 06.03.2012 р. видано виконавчий лист у кримінальній справі № 1-59/2011 про стягнення з боржника ОСОБА_2, обвинуваченого за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, на користь стягувача ОСОБА_3 50 000 (пятдесяти тисяч) грн. моральної шкоди, що підтверджується копією цього виконавчого листа (а.с. 6). Після надходження цього виконавчого листа з Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби державним виконавцем Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 16.11.2016 р. відкрито виконавче провадження № 52902063, що підтверджується копією відповідної постанови (а.с. 7, 20). Цією постановою боржника зобовязано, зокрема, подати декларацію про доходи та майно.

Державний виконавець двічі 16.11.2016 р. і 19.12.2016 р. направляв виклики божникові за наявною в матеріалах виконавчого провадження адресою, а саме за адресою: вул. Франка, 3, с. Гор-Пустоварівка, Володарський р-н, Київська обл. (а.с. 22, 23). Обидва рази ці виклики були одержані 01 і 29.12.2016 р. матірю боржника ОСОБА_4 (а.с. 11, 12), яка 30.12.2016 р. зявилася замість ОСОБА_2 до державного виконавця та пояснила, що ОСОБА_2 не зареєстрований за зазначеною адресою і нинішнє місце його перебування їй не відоме, про що державним виконавцем у цей же день 30.12.2016 р. складено відповідний акт, копія якого додана до подання (а.с. 13).

Для перевірки повідомленої матірю боржника інформації державним виконавцем 30.12.2016 р. зроблено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві (а.с. 14, 21), згідно з відповіддю на який ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знято 19.07.2016 р. з реєстрації за адресою по вул. Франка, 3 у селі Гор-Пустоварівка Володарського району Київської області (а.с. 15).

З документів, наявних у матеріалах виконавчого провадження № 52902063, та пояснень державного виконавця в суді суд вбачає обізнаність боржника ОСОБА_2 у порушені щодо нього виконавчого провадження, оскільки за станом на теперішній час з нього стягнуто частково кошти на користь ОСОБА_3, у тому числі 77,06 грн. із заробітної плати з місцем його останньої роботи в м. Біла Церква (незабаром після стягнення він звільнився), решта з орендної плати за укладеним 10.01.2016 р. боржником з Публічним акціонерним товариством «Городище-Пустоварівський бурякорадгосп» договором оренди належної йому земельної ділянки, загальною площею 4,17 га, реєстрація якого 17.02.2016 р. підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2 від 23.02.2017 р. (а.с. 6, 8, 9).

Повідомлена в судовому засіданні державним виконавцем інформація зі слів стягувача щодо регулярного виїзду ОСОБА_2 за кордон (до Чехії) на заробітки державним виконавцем не перевірялася та, відповідно, не підтверджена матеріалами даної справи і виконавчого провадження.

Не зважаючи на останню обставину, суд, оцінивши у сукупності всі інші досліджені матеріали справи та пояснення державного виконавця, надані в судовому засіданні, вважає доведеним факт ухилення боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від виконання рішення Володарського районного суду Київської області у кримінальній справі № 1-59/2011 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у сумі 50 000 грн., а тому подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з міжнародними правовими актами кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території; кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною; на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб (стаття 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права).

За приписами частин першої, третьої статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування;фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розвязання спорів у цій сфері визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», положеннями якого передбачено можливість тимчасового обмеження права громадянина України у виїзді з України, зокрема, у випадках якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання цих зобовязань (пункт 5 частини першої статті 6 названого Закону).

Відповідно до статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Право державного виконавця звертатися до суду під час здійснення виконавчого провадження за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, закріплено також пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги до подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника визначені у розділі XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5).

Відповідно до узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (лист Верховного Суду України від 01.02.2013 р.) та узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах (витяг з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 р.) суди мають правильно визначати факт ухилення боржника від виконання рішення суду. Під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У листі Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 р. № 25-32/463, № 25-5347, виданому на виконання пункту 2 Указу Президента України від 24.03.2008 р. № 261/2008 «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» зазначено, що наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, питання щодо такого обмеження вирішується судом. У подальшому, державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26) на імя Голови Державної прикордонної служби України або його першого заступника директора Департаменту охорони державного кордону.

Повноваження Державної прикордонної служби України щодо обмеження перетину державного кордону України для осіб за мотивованим письмовим рішенням суду про тимчасове обмеження права виїзду з України визначено також пунктом 4 частини першої статті 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

На підставі встановлених судом обставин суд дійшов висновку про вжиття державним виконавцем усіх можливих передбачених законом заходів примусового виконання рішення та ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання своїх зобовязань, а відтак подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 є обґрунтованим і відповідає визначеним чинним законодавством України вимогам.

Керуючись статтями 208-210, 222, 223, 291, 293, 294, 296, 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити.

Обмежити тимчасово у праві виїзду за межі України боржникові ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2 Крим, громадянину України, паспорт серії СК номер 670724, виданий 26.12.1997 р. міським відділом № 1 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, останнє місце реєстрації: вул. Франка, 3, с. Гор-Пустоварівка, Володарський р-н, Київська обл., до фактичного виконання ним зобовязання за виконавчим листом № 1-59/2011, виданим 06.03.2012 р. Володарським районним судом Київської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у сумі 50 000 грн.

Копію ухвали направити Володарському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області для виконання в установленому порядку Адміністрацією Державною прикордонної служби України, а також сторонам виконавчого провадження боржникові ОСОБА_2 та стягувачеві ОСОБА_3 до відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку оскарження або після перегляду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Л. А. Макаренко