АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/170/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53-55 Марцішевська О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівВасиленко Л. І., Карпенко О. В.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської міської ради про визнання протиправним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, визнання неправомірним запису у трудовій книжці про звільнення, зобов'язання видати дублікат трудової книжки, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

в с т а н о в и л а :

19 травня 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Черкаської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки проведення розрахунку при звільненні, компенсації по заборгованій заробітній платі у зв'язку з затримкою її виплати, моральної шкоди та повернення трудової книжки, посилаючись на те, що 06 листопада 2009 року Черкаська міська рада в особі міського голови уклала з нею контракт, яким її призначено на посаду директора Комунального підприємства «Комбінат громадського харчування навчальних закладів міста Черкаси» (далі КП «Комбінат громадського харчування навчальних закладів міста Черкаси»).

Рішенням третьої сесії Черкаської міської ради № 3-849 від 10 травня 2012 року «Про зміну назви та затвердження Статуту комунального підприємства «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», назву підприємства змінено на Комунальне підприємство «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» (далі КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради»).

Позивач ОСОБА_6 в позові зазначає, що КП «Комбінат громадського харчування учбових закладів міста Черкаси», а потім і КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» за часів її керівництва, здійснювало діяльність виключно за розпорядженням міського голови, дорученням, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради та рішення Черкаської міської ради із закріпленням мети діяльності підприємства у статуті.

Розпорядженням міського голови від 26 грудня 2012 року № 452 (к) ОСОБА_6 звільнена з посади директора КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради».

На момент звільнення з ОСОБА_6 не був проведений розрахунок, не виплачений борг по заробітній платі в сумі 62970,47 грн., який виник з моменту укладення контракту.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 стягнуто на її користь з КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» заборгованість по заробітній платі в сумі 62970,47 грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в сумі 15006,38 грн., компенсацію по заробітній платі в зв'язку з затримкою її виплати в сумі 3184,55 грн., а також моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього 83161,40 грн.

20 серпня 2015 року Черкаською міською радою прийнято рішення № 2-1471 «Про припинення КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» шляхом ліквідації.

Позивач вказує в позові, що з урахуванням юридичного факту - початку процедури ліквідації КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», єдиним належним та безпосереднім платником за зобов'язаннями перед керівником комунального підприємства є Черкаська міська рада, як власник комунального підприємства.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 стягнуто на її користь з КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 47603,02 грн., компенсацію по заробітній платі в зв'язку з затримкою її виплати в сумі 19479,32 грн., всього 67083,04 грн.

Позивач ОСОБА_6 зазначає в позові, що вказані рішення суду не виконані на час звернення до суду, тому міська рада як засновник підприємства має нести субсидіарну відповідальність за боргами комунального підприємства. ОСОБА_6 вказує, що Черкаська міська рада крім не проведення розрахунку до цього часу, не повернула ОСОБА_6 трудову книжку, хоча позивач зазначає, що неодноразово зверталась з вимогою про її видачу, тому зазнала стійких фізичних страждань, етичні переживання, в зв'язку з чим наполягає на відшкодуванні моральної шкоди.

Протягом розгляду справи позовні вимоги змінювались позивачем та згідно із заявою про зміну предмета позову у серпні 2016 року позивач ОСОБА_6 просила визнати протиправним розпорядження про її звільнення, поновити її на посаді директора КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», визнати неправомірним запис у трудовій книжці про звільнення, зобов'язати відповідача видати дублікат належним чином заповненої трудової книжки, стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 62970,47 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу 107 430 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 через свого представника ОСОБА_7 оскаржила рішення в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, судом не в повному обсязі з'ясовано обставини, які мають значення для справи, враховано інтереси тільки однієї сторони процесу - відповідача, що призвело до невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції проігноровано докази, а саме анкету в якій зазначено про те, що трудова книга здана позивачем та прийнята відділом кадрів Черкаської міської ради, яким до цього часу не поверталась. Також зазначає, що діяльність КП «Комбінат громадського харчування учбових закладів міста Черкаси» і КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», за часів виконання контракту ОСОБА_6 не була комерційною, здійснювалась виключно на замовлення та за рішеннями Черкаської міської ради, її виконавчого комітету, за розпорядженням міського голови, тому така діяльність повинна забезпечуватись, у тому числі, належною виплатою заробітної плати, за рахунок коштів Черкаської міської ради, вважає апелянт. Просить рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову, пославшись, що копія розпорядження про звільнення позивачці була вручена згідно її позовної заяви 18 квітня 2013 року, отже звернення до суду у червні 2016 року з даним позовом про поновлення на посаді у червні 2016 року здійснене більш як через три роки після спливу 18 травня 2013 року, передбаченого ст. 233 КЗпП України, заборгованість по заробітній платі стягнута на користь позивача в судовому порядку згідно її вимог з Комунального підприємства «Комбінат громадського харчування навчальних закладів міста Черкаси» та підлягає виконанню. Позивачем не підтверджено документально факт втрати трудової книжки відповідачем, тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача про зобов'язання видати дублікат трудової книжки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими що відповідають обставинам справи, наявним в матеріалах справи доказах та вимогам закону.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 06 листопада 2009 року Черкаська міська рада уклала з ОСОБА_6 контракт, яким вона призначена на посаду директора КП «Комбінат громадського харчування навчальних закладів» (а.с.8-9).

Згідно п. 3.1 контракту за виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, керівнику нараховується заробітна плата у розмірі подвійної мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України на час нарахування заробітної плати, за рахунок коштів підприємства.

Відповідно до п. 5.3а керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління до закінчення терміну його дії у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом.

Відповідно до п. 6 контракт діє з моменту підписання до завершення ліквідаційної процедури підприємства та державної реєстрації в ЄДРПОУ його ліквідації.

Рішенням третьої сесії Черкаської міської ради № 3-849 від 10 травня 2012 року «Про зміну назви та затвердження Статуту комунального підприємства «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», назву підприємства змінено на КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради».

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін ( в тому числі і матеріальна ) умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Згідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору передбачено підстави, зазначені в контракті.

Розпорядженням міського голови від 26 грудня 2012 року № 452 (к) ОСОБА_6 звільнена з посади директора вказаного підприємства за п. 8 ст. 36 КЗпП України, підставою звільнення вказано службові записки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, п. 5.3. контракту з керівником підприємства, що є об'єктом комунальної власності від 06 листопада 2009 року (а.с.13).

Пункт 8 статті 36 КЗпП України дозволяє в контракті зазначити підстави припинення трудового договору, не передбачені законодавчими актами.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня , коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення

або з дня видачі трудової книжки.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції , що позивач звернулась до суду в червні 2016 року з позовними вимогами про поновлення на роботі з пропуском передбаченого ст. 233 КЗпП України місячного строку з моменту отримання копії наказу про звільнення. Також судом вірно зазначено, що з позовом про визнання незаконним розпорядження про звільнення з посади директора у грудні 2012 року, позивач до суду не зверталась, хоча з іншими вимогами про стягнення заборгованості по зарплаті, стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні зверталась в 2013 та в 2015 роках, що вбачається із ухвалених рішень в матеріалах справи, на які посилається і сама позивач.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_6 зверталась 17.07. 2013 року до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до Черкаської міської ради , секретаря Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплати компенсації по зарплаті у зв'язку із затримкою в її виплаті та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_10 залишено без розгляду. ОСОБА_6 оскаржила дану ухвалу в апеляційному порядку, однак ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2014 року апеляційна скарга залишена без задоволення, а ухвала суду від 14 травня 2014 року без змін.

Із тексту вказаної вище ухвали вбачається, що ОСОБА_6 отримала копію розпорядження про звільнення з посади 18.04. 2013 року, тобто звернулась до суду з позовом з пропуском місячного строку, встановленого законом (т. 2 а. с. 51).

Як встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_6 особисто підтвердила, що отримала відповідь та розпорядження про звільнення ОСОБА_6 згідно розпорядження голови № 452 - р (к) від 26.12. 2012 року 18.04. 2013 року об 11 год. 54 хв., що вбачається із дослідженої судом першої інстанції справи № 712 / 11270/ 13 ц, оскільки сама позивач до позовної заяви в додатку надала копію даного розпорядження про звільнення.

За таких обставин, посилання представника позивача та апелянта, що позивачем не отримано копію розпорядження про звільнення з посади, та не вручення їй розпорядження не відповідає фактичним обставинам справи, встановлених судом, є безпідставними , оскільки спростовується належними і допустимими доказами, з якими повністю погоджується колегія суддів.

З огляду на викладене , колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про поновлення на роботі, визнання неправомірним запису в трудовій книжці про звільнення.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2013 року у справі № 712/11270/13-ц за позовом ОСОБА_6 стягнуто на її користь з КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» заборгованість по заробітній платі в сумі 62970,47 грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в сумі 15006,38 грн., компенсацію по заробітній платі в зв'язку із затримкою її виплати в сумі 3184,55 грн., а також моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього 83161,40 грн. (а. с. 18-19).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2015 року у справі № 712/8882/15-ц за позовом ОСОБА_6 стягнуто на її користь з КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 47603,02 грн., компенсацію по заробітній платі в зв'язку з затримкою її виплати в сумі 19479,32 грн., всього 67083,04 грн. (а.с.20-21).

Рішенням Черкаської міської ради від 20 серпня 2015 року припинено КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», утворено комісію з ліквідації підприємства. Виконавчі листи про стягнення з підприємства на користь позивача заборгованості повернуті без виконання (а. с. 22-23).

15 вересня 2015 року ОСОБА_6 направила заяву до заступника міського голови м. Черкаси, голови комісії з припинення КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» про визнання вимог кредитора КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» на суму 83161,40 грн. (а.с.24-25).

Листом від 02 жовтня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про те, що під час засідання комісії з припинення КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради», комісія дійшла висновку щодо невизнання вимог кредитора ОСОБА_6 до КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» на суму 83161 грн. 40 коп. (а. с. 26).

28 листопада 2015 року ОСОБА_6 повторно направила заяву до заступника міського голови м. Черкаси, голови комісії з припинення КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» про визнання вимог кредитора КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» на суму 83161,40 грн. (а. с. 27-28).

Листом від 03 грудня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено, що на балансі підприємства відсутнє майно та відсутні кошти на рахунках, а тому комісія з припинення КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» дійшла висновку щодо невизнання її вимог як кредитора (а. с. 29).

24.09.2015 року , 28.11.2015 року позивач ОСОБА_6 зверталась до голови комісії з ліквідації підприємства із заявами про визнання вимог кредитора, які залишено без задоволення з посиланням на відсутність на балансі підприємства майна та коштів на рахунках.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для стягнення заборгованості по заробітній платі з відповідача за період роботи позивача ОСОБА_6 керівником комунального підприємства, оскільки відповідно до Статуту підприємства, затвердженого 10 травня 2012 року КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» є самостійним об'єктом господарювання, власником та засновником якого є територіальна громада м. Черкаси в особі Черкаської міської ради.

Відповідно до п. 3.5 Статуту КП «Центр адміністрування та моніторингу Черкаської міської ради» підприємство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з чинним законодавством України. Власник не несе відповідальність за зобов'язаннями Підприємства. Підприємство не несе відповідальність за зобов'язаннями держави, власника (а. с. 181-190).

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення доводів апеляційної скарги щодо задоволення вимог позивача про виплату їй заборгованості по заробітній платі, оскільки згідно п. 3. 1 контракту передбачено, що за виконання покладених обов'язків за контрактом керівнику нараховується зарплата за рахунок коштів підприємства. Крім того, заборгованість по заробітній платі вже стягнута з Комунального підприємства на користь позивача рішеннями судів, які перебувають на виконанні згідно виданих виконавчих листів. На підприємстві діє ліквідаційна комісія, яка і вирішує всі питання щодо виплати заборгованості кредиторам.

Безпідставними є посилання апелянта на правову позицію, викладену Верховним Судом України в справі № 6 -788 цс -16 від 14 грудня 2016 року, оскільки в ній викладено інші вимоги і правовідносини, що не підлягають застосуванню до вимог позивача по даній справі.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції невірно зроблений висновок, щодо факту втрати трудової книжки з вини роботодавця, не підтверджений документально належними доказами є необґрунтованими та підлягають відхиленню колегією суддів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 передбачено, що трудові книжки зберігаються на підприємствах, установах і організаціях, і відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника цього підприємства, установи, організації.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.07. 1993 року № 58 визначено, що трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності.

Отже, при призначенні керівника комунального підприємства в трудовій книжці ставиться штамп із назвою комунального підприємства, а у разі звільнення керівника комунального підприємства всі записи про його роботу, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються печаткою комунального підприємства.

Представник відповідача ОСОБА_11 в суді апеляційної інстанції заперечувала, що позивачем ОСОБА_6 передавалась трудова книжка до відділу кадрів Черкаської міської ради, оскільки для заповнення форми контракту з керівником комунального підприємства чи установи, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста, необхідні лише паспорт і адреса. Подання інших документів не передбачено. Після підписанні контракту готується розпорядження міського голови про призначення особи керівником комунального підприємства. Тому у Черкаській міській раді трудові книжки керівників комунальних підприємстві не зберігаються і типові форми № п- 2 на них не заповнюються .

Так як трудова книжка здається працівником особисто, про що повинен бути підпис працівника в книзі обліку трудових книжок, та на підприємстві ведеться книга обліку трудових книжок, то на клопотання учасників процесу судом оглянуто копію книги обліку руху трудових книжок та вкладишів до них апарату Черкаської міської ради та її виконавчих органів за період з 2009 по 2010 роки, копія приєднана до матеріалів справи. Однак, відсутні дані записи в книзі обліку трудових книжок, що позивачем ОСОБА_6 трудова книжка передавалась у Черкаську міську раду.

За таких обставин, доводи апелянта є безпідставними щодо зберігання трудової книжки позивача відповідачем, тому не підлягають задоволенню вимоги апелянта про зобов'язання відповідача - Черкаської міської ради видати дублікат трудової книжки.

Позивач ОСОБА_6 у випадку втрати трудової книжки повинна звернутись за останнім місцем роботи до комунального підприємства із заявою про видачу дубліката трудової книжки.

Інших доводів, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, посилання апелянта, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі.

Виходячи з викладеного, доводи апелянта носять суб'єктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Підстав для задоволення клопотання представника апелянта ОСОБА_12 про винесення окремої ухвали за наслідками встановлення факту, що має ознаки порушення Черкаською міською радою Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників та направлення зазначеної ухвали для реагування до Управління держпраці у Черкаській області колегія суддів у відповідності до вимог ст. 211 ЦПК України не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської міської ради про визнання протиправним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, визнання неправомірним запису у трудовій книжці про звільнення, зобов'язання видати дублікат трудової книжки, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :