Справа № 542/242/17
Провадження № 2-з/542/5/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Стрельченко Т.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

встановив:

21 лютого 2017 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до Новосанжарської районної державної адміністрації про поновлення договору оренди землі на земельну ділянку площею 65,7622 гектара з кадастровим номером :00:001:0946.

Одночасно ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 подали заяву про забезпечення позову, у якій просять суд:

-накласти арешт на земельну ділянку, розміщену на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, площею 65,7622 гектара з кадастровим номером :00:001:0946;

-заборонити будь-які дії відносно земельної ділянки, розміщеної на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, площею 65,7622 гектара, з кадастровим номером :00:001:0946 вчинення правочинів (договорів оренди, міни, купівлі-продажу і т.і.);

-заборонити замовнику земельних торгів Головному управлінню Держгеокадастру в Полтавській області (адреса: 36038 м.Полтава, вул. Уютна, 23) та виконавцю торгів компанії "РЕГІОНАЛЬНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР АУКЦІОНІВ", в особі її керівника та ліцитатора торгів ОСОБА_3 проводити земельні торги на яких можуть бути реалізовані права оренди відносно земельної ділянки, розміщеної на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, площею 65,7622 гектара, з кадастровим номером :00:001:0946., зокрема заборонити проведення земельних торгів , призначених на 13-00 годину 28.02.2017р., на яких можуть бути реалізовані права оренди відносно земельної ділянки, розміщеної на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, площею 65,7622 гектара, з кадастровим номером :00:001:0946.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, а також матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову обґрунтована і підлягає до задоволення, оскільки наявні всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1, 2 ч.1ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч. 1ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення позивача, відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як встановлено із поданої заяви та інформації у відкритому доступі за адресою: http://land.gov.ua/info/perelik-dilianok/ земельна ділянка розміром 65,7622 га, яка розташована на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (кадастровий номер :00:001:0946) підготовлена до продажу на земельних торгах у формі аукціону прав оренди на неї.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Значення обовязковості виконання рішення суду висловлено в правовій позиції Європейського суду з прав людини в Рішенні у справі «Деркач та Палек проти України» (Заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21 грудня 2004 року. Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 пункту 1 ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (надалі Конвенція), яка ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 №475/97-ВР) гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обовязків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобовязалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невідємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 (див. «Бурдов проти Росії», заява №589498/00, п. 34). Аналогічний висновок міститься і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції»", Reports of Judgments and Decisions, 1997-II, с. 510, п.40).

У справі Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], §§ 83-86, Суд визначив, що застосування статті 6 до попередніх заходів залежить від виконання певних умов. По-перше, право, з приводу якого проводяться, як основні процедури, так і процедури щодо забезпечення розгляду справи, має бути «цивільним» відповідно до Конвенції. По-друге, має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право. Якщо попередній захід можна вважати ефективним для визначення цивільного права чи зобовязання у справі, незважаючи на термін його дії, застосовується стаття 6.

Проміжне рішення може бути еквівалентне попереднім або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначенні застосування статті 6 (Mercieca and Others v. Malta, (Меркіка та інші проти Мальти) § 35).

Знову посилаючись на положення, сформовані у справі [GC] (Mercieca and Others v.Malta, (Меркіка та інші проти Мальти) [ВП], стаття 6 може бути застосована у випадках призупинення виконавчих проваджень за умовами, перерахованими вище (Central Mediterranean Development Corporation Limited v. Malta (no. 2) (Central Mediterranean Development Corporation Limited проти Мальти), §§ 21-23). 33. Стаття 6 застосовується до тимчасових проваджень, які проводяться з метою, яку переслідує і основне провадження, що була тимчасово призупинена, а тимчасова судова заборона безпосередньо застосовується і є основою для рішення суду (RTBF v. Belgium (RTBF проти Бельгії), §§ 64-65).

Отже, вищенаведене свідчить про наявність підстав вважати, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду, що означатиме порушення вимог пункту 1 ст. 6 § 1 Конвенції.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Враховуючи подане позивачем обґрунтування необхідності забезпечення позову та те, що відповідачами вживаються заходи до відчуження спірного нерухомого майна шляхом реалізації з електронних торгів, що може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до переконання, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід задовольнити, оскільки невжиття заходів забезпечення позову утруднить або ж зробить неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 293, 294 ЦПК України, -

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

-накласти арешт на земельну ділянку, розміщену на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, площею 65,7622 гектара з кадастровим номером :00:001:0946;

-заборонити будь-які дії відносно земельної ділянки, розміщеної на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, площею 65,7622 гектара, з кадастровим номером :00:001:0946 вчинення правочинів (договорів оренди, міни, купівлі-продажу і т.і.);

Заборонити замовнику земельних торгів Головному управлінню Держгеокадастру в Полтавській області (адреса: 36038 м.Полтава, вул. Уютна, 23) та виконавцю торгів компанії "РЕГІОНАЛЬНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР АУКЦІОНІВ", в особі її керівника та ліцитатора торгів ОСОБА_3 проводити земельні торги на яких можуть бути реалізовані права оренди відносно земельної ділянки, розміщеної на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, площею 65,7622 гектара, з кадастровим номером :00:001:0946., зокрема заборонити проведення земельних торгів , призначених на 13-00 годину 28.02.2017р., на яких можуть бути реалізовані права оренди відносно земельної ділянки, розміщеної на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, площею 65,7622 гектара, з кадастровим номером :00:001:0946 .

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвалу до виконання направити до Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Новосанжарської державної нотаріальної контори, Головному управлінню Держгеокадастру в Полтавській області (адреса: 36038 м.Полтава, вул. Уютна, 23), компанії «РЕГІОНАЛЬНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР АУКЦІОНІВ» (вул. Європейська, 2, м. Полтава).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно.

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_4