Справа № 127/2-5296/11 Провадження № 22-ц/772/712/2017Головуючий в суді першої інстанції Федчишен С. А.
Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2017 року в справі за матеріалами заяви заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Собчук В.В. про звернення стягнення на майно боржника, -

встановила:

Заступник начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Собчук В.В. звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що в провадженні у Вінницькому районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться зведене виконавче провадження № 40813537 про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних та юридичних осіб коштів на загальну суму 621 411,20 грн.

При виконанні зведеного виконавчого провадження виявлено нерухоме майно боржника, а саме: земельну ділянку АДРЕСА_1, цільове призначення - для ведення садівництва, яка належить боржнику згідно державного акту на право власності на землю; садовий будинок, розташований на території АДРЕСА_2. 07.08.2014 року складено акт опису й арешту нерухомого майна боржника, а також внесено запис обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Боржником рішення судів не виконуються, згідно відповідей ДПС України та Пенсійного фонду України боржником рахунки у банківських установах не відкрито, інформація про доходи боржника відсутня.

Просив надати дозвіл для звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, а саме: садового будинку загальною площею 64,6 кв.м., розташованого на території АДРЕСА_2.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2017 року надано дозвіл для звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), а саме: садового будинку загальною площею 64,6 кв.м., розташованого на території АДРЕСА_2.

Не погодившись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, оскільки вважає, що вона винесена за неправильного застосування матеріального права, порушує норми Конституції України, є незаконною. Просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Собчук В.В. про звернення стягнення на майно боржника відмовити.

ВДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та КС «Партнер» у своїх письмових запереченнях на скаргу її доводи не визнали, вказавши на безпідставність і на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку вирішення питання про звернення стягнення на належний боржникові садовий будинок загальною площею 64,6 кв.м., розташований на території АДРЕСА_2 полягає у вирішенні питання про реєстрацію права власності боржника на цей будинок.

Відсутність зареєстрованого права власності на нерухоме майно позбавляє державного виконавця можливості виконати вимоги чинного законодавства щодо належного оформлення акта про проведені прилюдні торги та, відповідно, перешкоджає вчиненню державним виконавцем дій щодо звернення стягнення на належне боржникові нерухоме майно, а саме передачі його на реалізацію організатору електронних торгів.

Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована, повністю підтверджена матеріалами та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Отже, за змістом вказаної статті закон пов'язує можливість вирішення питання про звернення стягнення на таке майно лише у разі виникнення права власності на нього у боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Проте до заяви про звернення стягнення на майно боржника не надано доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_2 виникло право власності на садовий будинок, відсутні дані про первинну реєстрацію спірного майна.

В доданому до заяві технічному паспорті на садовий будинок, 1995 року побудови, зазначено про відсутність правовстановлювальних документів на нього, акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію будинку також відсутній.

При цьому в різні періоди з 1992 року документами, що засвідчують прийняття будинку в експлуатацію могли бути акти, сертифікати та декларації про прийняття об'єкта в експлуатацію, які видавались органами місцевого самоврядування або інспекцією ДАБК.

Враховуючи, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, заявником не доведено, а судом першої інстанції не перевірено відсутність підстав вважати спірне майно самочинним будівництвом.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія акту опису й арешту майна від 07.08.2014 року за виконавчим документом про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача боргу в сумі 79 147 грн., за яким описано та накладено арешт на спірне майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно п. 7 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII, від 02.06.2016 року виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Задовольняючи заяву про звернення стягнення на майно боржника, суд першої інстанції на зазначене увагу не звернув та не встановив, чи розпочато звернення стягнення на майно боржника за виконавчим провадженням, в порядку виконання якого державний виконавець звернувся до суду, та норми якого закону слід застосовувати до спірних правовідносин.

Таким чином, суд першої інстанції не з'ясував фактичних обставин справи, не дав належної оцінки доказам, що знаходяться в матеріалах справи та прийшов до передчасного висновку про задоволення заяви про звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок для його вирішення.

З огляду на викладене судова колегія приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції залишатись в силі не може та підлягає скасуванню, з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2017 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ Войтко Ю.Б.

Судді: /підпис/ Міхасішин І.В.

/підпис/ Стадник І.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду: Войтко Ю.Б.