АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження №№ 22-ц/796/2665/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Акціонерному товаристві «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу та відшкодування втраченої вигоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ «Дельта Банк» та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про повернення банківського вкладу та відшкодування втраченої вигоди.

В обґрунтування позову зазначала, що 26 лютого 2015 року вона уклала з ПАТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» на суму 2226 євро, що складав 67 199 грн. 65 коп. до 12 березня 2015 року. 25 січня 2016 року вона зверталась до Банку з метою повернення внесених коштів, однак, в порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання не виконав, чим були завдані їй збитки.

Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов та стягнути з відповідачів суму банківського вкладу в розмірі 2226 євро, що складає 67 199 грн. 65 коп., втрачену вигоду -222,00 євро, що становить 6216 грн.00 коп. а також відшкодувати сплачений нею судовий збір.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на закрито.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечила, вважаючи рішення суду законним.

Інші учасники процесу в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належно.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 26 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» в євро на суму 2226 євро, що складає 67199 грн.55 коп., зі строком виплати до 12 березня 2015 року.

Вказані грошові кошти надійшли на депозитний рахунок 26 лютого 2015 року внаслідок переказу коштів ОСОБА_2

Встановлено, що у АТ «Дельта Банк», у зв'язку із віднесенням останнього до категорії несплатопроможних, починаючи з 03 березня 2015 року розпочато процедуру тимчасової адміністрації, яка тривала по 02 жовтня 2015 року включно. Постановою НБУ №664 від 02 жовтня 2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк».

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02 жовтня 2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами норми Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Згідно з п. 2 ст. 38 вказаного Закону України протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до пп. 3 п. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Згідно наказу Уповноваженої особи від 29 травня 2015 року «Щодо продовження роботи Комісії перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» №408, визначено здійснити перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених)АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів ( в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав передбачених ч.3 ст.38 Закону.

Протоколом засідання Комісії від 15 вересня 2015 року з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015р. були затверджені результати перевірки на предмет виявлення правочинів (договорів) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно переліку таких правочинів, договір укладений 26 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» в євро на суму 2226 євро, віднесений до нікчемних правочинів згідно з п.7 ч . 3 ст.38 Закону. Вказаний Протоколом засідання Комісії є чинним.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним по справі доказам дав належну оцінку та й прийшов до обґрунтованого висновку про те, що між сторонами у даний час існують взаємовідносини, які врегульовані Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Правомірність дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" вирішується не в порядку цивільного судочинства, а в порядку адміністративного за правилами КАС України. За таких обставин суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що з вимогою про повернення суми банківського вкладу позивачка заверталась до введення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та до винесення Постанови Правління НБУ «Про додаткові заходи щодо діяльності банків» №664 від 02 жовтня 2010 року про призначення тимчасової адміністрації та визнання договору банківського вкладу від 16 лютого 2015 року нікчемним правочином не можуть бути підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-1123 цс16 від 13 червня 2016 року, і яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на правильність постановленого рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

.