АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Костюк Л.С.

за участю представників ПАТ«КБ«ПриватБанк» ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом та посилалося на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.10.2010 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 30% річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.08.2016 року виникла заборгованість в розмірі 40 418,77 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 30093,09 грн., заборгованості по пені та комісії 2950 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг фіксована частина 500 грн., процентна складова 1900,89 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Справа №727/7539/16-ц Провадження №22-ц/794/282/17 Категорія 19/27

Головуючий у 1-й інстанції Волошин С.О. Доповідач Лисак І.Н.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції припустився помилки щодо фактичних обставин справи та прийшов до неправильного висновку щодо недоведеності існування зобовязань.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана

довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім

випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які

мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, про те не обмежений її доводами, якщо під час розгляду буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

В силу ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено отримання відповідачем картки «Універсальна», повідомлення їй пін - коду, а також не доведено того, що заява позичальника, Умови і правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою і ОСОБА_1 банку складають договір про надання банківських послуг, з огляду на що, заявлені позовні вимоги є безпідставними.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодить не може, оскільки він не відповідає наявним в матеріалах справи доказам та вимогам закону, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи за заявою відповідача ОСОБА_3 11 жовтня 2010 року отримано кредит у розмірі 5 000грн. 00коп. (а.с.5), відповідно до змісту якої вона разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між особою і банком Договір про надання банківських послуг, що є особливою формою кредитного договору.

В заяві зазначено, що ОСОБА_3 ознайомився і згідний з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну картку кредитка «Дебетова особиста картка».

Пунктом 2.1.1 розділу «Умови використання кредитних карт» передбачалося, що дані умови використання кредитних карт, Пам'ятка клієнта/довідка про умови кредитування, ОСОБА_1 на випуск і обслуговування кредитних карт (тарифи), а також заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, встановлюють правила випуску, використання та обслуговування кредитних карт. ОСОБА_1 випускає клієнту карту на підставі Заяви, належним чином заповненої та підписаної клієнтом. Клієнт зобов'язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку.

Згідно пункту 2.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту карту, вид якої визначається в Пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки.

Звертаючись до суду з позовними вимогами до відповідача про стягнення заборгованості, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що відповідач передбачені Умовами і правилами надання банківських послуг обов'язки по поверненню кредиту та сплаті нарахованих відсотків не виконує, платежів в рахунок погашення заборгованості не здійснює, у зв'язку з чим існуюча заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути

досягнуто згоди.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені

однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.1.2.4 розділу «Умови використання кредитних карт» Умов і правил надання банківських послуг в редакції станом на 11 жовтня 2010 року передбачено, що підписання договору свідчить про пряму та безумовну згоду клієнта на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.7 Умов за користування кредитом та овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів в році.

Згідно пунктів 2.1.3.5 та 2.1.3.6 розділу «Умови використання кредитних карт», позичальник бере на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, що передбачені договором. У випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконувати обов'язок по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплати винагороди банку.

Пункти 2.1.1.12.3, 2.1.1.12.4 Умов визначають, що погашенням кредиту є поповнення карткового рахунку, яке здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на рахунок клієнта, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Строки та порядок погашення кредиту (по кредитним картам з встановленим обов'язковим мінімальним платежем, а також овердрафту, який виникає по таким картам, наводиться в Пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка являється невід'ємною частиною договору. Строк повернення овердрафта в повному обсязі встановлений протягом тридцяти днів з моменту його виникнення. Строк погашення процентів по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає погашенню в першу чергу.

Згідно пункту 2.1.1.12.6.1 у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100,00 грн., клієнт сплачує Банку пеню, яка нараховується в день нарахування відсотків по кредиту.

Як вбачається з витягу програмного забезпечення ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідачу видавалася карта №655455 з терміном дії 07/2014р., та №867830 з терміном дії 07/2017 рік, що підтверджується також фотофіксацією, випуск якої за п.2.1.1.2.12 Умов є пролонгацією дії договору.

ОСОБА_3 після отримання кредитної картки «Дебетова особиста картка» передбачені Умовами і правилами надання банківських послуг зобов'язання по погашенню використаного кредитного ліміту, нарахованих процентів, інших передбачених платежів належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31 серпня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 40418,77 грн., з яких: 4974,79 грн. - за кредитом; 30093,09 грн. - по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1900,89 грн. - процентна складова штрафу; 2950,00 грн. за пенею та комісією.

Заперечень щодо зазначеного розміру заборгованості або належних та допустимих

доказів того, що вказана заборгованість розрахована невірно та має менший розмір, ніж

зазначено позивачем, матеріали справи не містять.

За таких обставин, сума заборгованості є доведеною, про те вимога щодо одночасного стягнення штрафу та пені є подвійною відповідальністю, що є порушенням ст.61 Конституції України.

Так, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно довідки умов кредитування (а.с.6) за їх порушення передбачена відповідальність у вигляді пені та штрафів за двома складовими.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічний правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, що на підставі ст.3607 ЦПК України є обовязковими для врахування судами.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, крім іншого є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2016 рокупідлягає скасуванню з ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог із частковим відшкодуванням судових витрат по сплаті судового збору за предявлення позову (а.с.37) та подання апеляційної скарги (а.с.118) за правилами ч.1 ст.88 ЦПК України .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором від 11 жовтня 2010 року станом на 31 серпня 2016 року у розмірі 38017 (тридцять вісім тисяч сімнадцять) грн. 88 коп., з яких: 4 974,79 грн. - заборгованість за кредитом; 30093,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2950,00 грн. заборгованість за пенею та комісією.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 2 721,91 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :