Номер провадження: 22-ц/785/1864/17
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі - Лопотан В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участю третьої особи - ПАТ «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

25 березня 2016р. ОСОБА_3 звернувся з позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 35830грн.07коп., моральну шкоду в сумі 10000грн., витрати на проведення експертизи в сумі 600грн., судовий збір.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказав, що 18 вересня 2015р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу під його керуванням та автомобіля під керуванням відповідача ОСОБА_2 Винним в порушенні правил дорожнього руху визнано ОСОБА_2, що підтверджується постановою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно з висновками аварійного сертифікату № 430-10/15 про оцінку майна вартість матеріального збитку, який йому було завдано складає 35830грн.

В обґрунтування стягнення моральної шкоди позивач вказав, що внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем було пошкоджено його майно, транспортний засіб до наступного не відремонтовано, йому необхідно вживати заходи щодо організації свого життя, тому що раніше він використовував автомобіль для проїзду на роботу та по інших особистих справах, протягом тривалого часу він позбавлений можливості користуватися належним йому транспортним засобом, з вини ОСОБА_2 він витрачав свій час на відвідування та консультації адвокатів, проведення експертиз, ходіння по банках, до ремонтних майстерень, а потім до суду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2016р. позов ОСОБА_3 задоволено частково (а.с.53-54).

Судом стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 36430грн.07коп., моральну шкоду в сумі 2000грн., судові витрати в сумі 551грн.21коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову, посилаючись на те, що суд безпідставно не врахував ту обставину, що у ОСОБА_3 є право отримати відшкодування шкоди від страхової компанії (а.с.55-57).

Справу розглянуто у відсутності позивача ОСОБА_3, який був належним чином сповіщений про слухання справи в апеляційній інстанції, а також у відсутності апелянта ОСОБА_2, який подав апеляційну скаргу ще 12 вересня 2016р. не цікавиться її рухом, та подав апеляційну скаргу без сплати судового збору, який сплатив лише 21 жовтня 2016р., був неодноразово сповіщений про слухання справи, але за отримання поштового повідомлення не з'являється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. З урахуванням вищевикладеного, а також з урахуванням того, що справа тривалий час знаходиться у провадженні апеляційного суду (з вересня 2016р.) судова колегія вважає за необхідне розглянути справу у відсутності апелянта ОСОБА_2

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи чітко вбачається, що відповідач ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у скоєнні ДТП, а також факт пошкодження ним автомобіля, належного позивачу ОСОБА_3

Тому суд апеляційної інстанції вважає, що вищевказані обставини відповідно до вимог ч.1ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Слід зазначити, що відповідач не надав суду першої та суду апеляційної інстанції будь-яких належних та допустимих доказів щодо не відповідності дійсності наданих позивачем документів на підтвердження свого позову.

Суд першої інстанції також обґрунтовано дійшов до висновку, що позивач у зв'язку із пошкодженням у ДТП автомобіля поніс не лише матеріальні збитки, а і моральні страждання.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта відносно того, що вимоги позивача ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з тих підстав, що йому слід отримати шкоду від страхової компанії з урахуваннями наступного

Згідно правової позиції висловленої у постанові Верховного суду України від 20 січня 2016р. по справі №6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Підстав для відступлення від вищевказаної правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 20 січня 2016р. не має.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2016р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: В.А. Станкевич

Т.В. Цюра