ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2136/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

позивачки ОСОБА_3

третіх осіб: ОСОБА_4; ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 31.10. 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 , залучивши в якості третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням .

В обґрунтовування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідачка з 2007 року не проживає у спірній квартирі, коштів за комунальні послуги не сплачує та поштової кореспонденції за спірною адресою не отримує, а тому просить визнати ОСОБА_6 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. При цьому пояснивши суду, що її дочка від першого шлюбу, після реєстрації шлюбу з 2007 року виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, прийняла громадянство та проживає постійно за адресою АДРЕСА_1

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, про те, через загальну канцелярію надала письмову заяву за вх. № 5756 від 06.02. 2017 року, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечувала проти їх задоволення.

Треті особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Із роз»яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що відповідачка визнала позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні 09.11.1989 року Виконавчий комітет Харківської районної Ради народних депутатів надав ОСОБА_9 ордер на жиле приміщення № 5438, на право зайняття останньою та її чоловіком ОСОБА_10, дочкою ОСОБА_11, дочкою ОСОБА_12 та сином ОСОБА_5 жилого приміщення жилою площею 41,8 кв. м. яке складається з трьох кімнат в ізольованій квартирі АДРЕСА_2 . Ордер був виданий на підставі рішення Виконавчого комітету Харківської районної Ради народних депутатів від 24.10.1989 року № 559 ( а.с. 16)

30.12.2003 року ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_13, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1316. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінилось з ОСОБА_9 на ОСОБА_3.( а.с.12).

09.11.2007 року дочка позивачки - ОСОБА_11 уклала шлюб ОСОБА_14, який було зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 2512 ( а.с.13) Після укладення шлюбу прізвище відповідачки змінилось з ОСОБА_11 на ОСОБА_11.

16.11.2011 року дочка позивачки - ОСОБА_12 уклала шлюб з ОСОБА_15, який було зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2798. Після реєстрації шлюбу прізвище третьої особи змінилось з ОСОБА_12 на ОСОБА_12 ( а.с.14).

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Варто зазначити, що спірна квартира в якій проживає позивачка, на сьогоднішній день, не приватизована і відноситься до державного житлового фонду.Тобто, позивачка виступає наймачем квартири і не має права власності на даний об'єкт нерухомого майна.

Власником особового рахунку житлової площі спірної квартири є ОСОБА_3 і на сьогоднішній день в квартирі зареєстровано осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_16 що підтверджується довідкою за формою № 3 від 26.10.2016 року, виданою Житлово-експлуатаційною дільницею № 203( а.с. 17).

В той же час, фактично в квартирі проживають чотири особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_16.

Тобто єдиною особою, яка зареєстрована в квартирі, однак не проживає є ОСОБА_6 і з цього приводу необхідно зазначити наступне.

З 28.11.1989 року ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала в спірній квартирі, так як являється дочкою ОСОБА_3.

Однак, з 2007 року ОСОБА_6 не проживає в квартирі АДРЕСА_2, що підтверджується актом про кількість фактично проживаючих осіб виданого Житлово- експлуатаційною дільницею № 203 від 26.10.2016 року ( а.с. 18).

Також слід зазначити, що після виїзду з квартири ОСОБА_6 коштів за комунальні послуги не сплачувала та поштової кореспонденції за адресою спірної квартири не отримувала. Вказані факти підтвердили у судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і врегульовані ст. 71, 72 ЖК України.

Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої та частиною четвертою ст. 71 цього кодексу.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом.

Поважності причин відсутності відповідачки в житловому приміщенні за адресою спірної квартири АДРЕСА_2, не встановлено.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оскільки відповідачка з 2007 року без поважних причин відсутня і не проживає в квартирі, є такою, що втратила право користування даним житлом.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 79, 88, 174, 208, 209, 212 - 218 ЦПК України та ст.71-72, 163 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , задовольнити .

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 13 лютого 2017 року

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК