Справа № 2-1147/11
Провадження № 2/643/249/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря Бровкіної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 12 серпня 2010 року надійшла позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, та Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІС» заборгованості за Кредитним договором №34/08-9, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «СТІС» 18.04.2008 року у сумі 92946,61 дол. США та 149015,09 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за умовами Кредитного договору ТОВ «СТІС» отримало кредит у сумі 100 000,00 доларів США (сто тисяч доларів США.) на строк з 18 вересня 2008 року строком на 18 місяців по 17 березня 2010 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у межах встановленого терміну кредитування у розмірі 16,2% річних, для придбання обладнання. Отримання кредиту ТОВ «СТІС» в сумі 100 000,00 доларів США підтверджується випискою з Позичкового рахунку НОМЕР_1 в Харківській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 350448, розрахунком заборгованості позичальника станом на 10.07.2010р. В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору Банком та позичальником ТОВ «СТІС» укладено Договір застави №34/08-9, згідно умов якого предметом застави є обладнання для виробництва склопакетів балансовою вартістю 792000,00 грн., яке перелічене у Додатку №1 до договору застави. Відомості про заставу внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.09.2008р. №21060835. В забезпечення Кредитного договору укладено Договір поруки №34-2/08-9 від 18 вересня 2008р. з фізичною особою ОСОБА_1. В забезпечення Кредитного договору укладено Договір поруки №34-1/08-9 від 18 вересня 2008р. з фізичною особою ОСОБА_2. Позичальник не виконував своїх зобов'язань за кредитним договором, в зв'язку з чим за кредитним договором утворилась заборгованість. Банк рекомендованими листами звертався до позичальника та поручителів з вимогою виконати взяті зобов'язання по Кредитному договору. Вимоги банку залишені без відповіді, зобов'язання по кредитному договору не виконані.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2011 року у справі № 2-1147/11 позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, та Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІС»задоволені у повному обсязі (а.с.89-92 т.1).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.01.2017 року за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.01.2011 року скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.135 т.1).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності (122), позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що 04.04.2012 р. державним реєстратором проведено реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ «СТІС», а отже грошове зобов'язання ТОВ «СТІС» перед ПАТ АБ «Укргазбанк» припинено в зв'язку з ліквідацією цієї юридичної особи, а тому зобов'язання ОСОБА_1 перед банком про стягнення заборгованості за кредитним договором, що витікає з договору поруки, є також припиненим. Крім того, вимога банку до ОСОБА_1 про дострокове повернення заборгованості від 22.07.2009 р. була отримана нею 25.07.2009 р., та банк змінив строк повернення кредиту на 27.07.2009 р., а отже з дня встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту 27.01.2010 р. сплинуло шість місяців, а позивач звернувся з позовом до суду 12.08.2010 року, про що виклала у письмових поясненнях.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу не підставі наявних в ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 18.04.2008 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «СТІС» був укладений кредитний договір №34/08-9, відповідно до якого ТОВ «СТІС» отримало кредит у сумі 100 000,00 доларів США (сто тисяч доларів США.) на строк з 18 вересня 2008 року строком на 18 місяців по 17 березня 2010 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у межах встановленого терміну кредитування у розмірі 16,2% річних, для придбання обладнання (а.с.19-22 т.1).

Отримання кредиту ТОВ «СТІС» в сумі 100 000,00 доларів США підтверджується випискою з Позичкового рахунку НОМЕР_1 в Харківській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 350448 (а.с.24-32 т.1)

В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору Банком та позичальником ТОВ «СТІС» укладено Договір застави №34/08-9, згідно умов якого предметом застави є обладнання для виробництва склопакетів балансовою вартістю 792000,00 грн., яке перелічене у Додатку №1 до договору застави. Відомості про заставу внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.09.2008р. №21060835 (а.с.36-39 т.1).

В забезпечення Кредитного договору укладено Договір поруки №34-2/08-9 від 18 вересня 2008р. з фізичною особою ОСОБА_1. В забезпечення Кредитного договору укладено Договір поруки №34-1/08-9 від 18 вересня 2008р. з фізичною особою ОСОБА_2. Пунктами 1.2, 1.3 вищезазначених Договорів поруки передбачено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань -в повному обсязі (а.с.45,46 т.1).

В зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 10.07.2010 року утворилась заборгованість у розмірі 92946,61 дол. США та 149015,09 грн. (а.с.33-35 т.1).

22.07.2009 року банк направив вимогу позичальнику ТОВ «СТІС» про погашення заборгованості за кредитним договором, яка отримана ТОВ «СТІС» 12.08.2009 р. (а.с.40 т.1).

22.07.2009 року банк направив вимогу поручителю ОСОБА_1 про погашення заборгованості за кредитним договором, яка отримана ОСОБА_1 25.07.2009 р. (а.с.41,42 т.1).

22.07.2009 р. банк направив вимогу поручителю ОСОБА_2 про погашення заборгованості за кредитним договором, яка отримана ОСОБА_2 29.07.2009 р. (а.с.43,44 т.1).

У вищезазначених вимогах банк вимагає розглянути дійсну претензію та сплатити Банку протягом двох днів суму заборгованості за кредитним договором, а також повідомив поручителів про те, що у разі непогашення заборгованості за кредитним договором у 30-денний строк з дати отримання цієї вимоги банк має право вимагати дострокового погашення отриманого кредиту.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2017 року у справі № 2-1147/11, яка не була оскаржена та набула чинності, провадження в частині позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» то ТОВ «СТІС» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито в зв'язку з тим, що юридичну особу ТОВ «СТІС» за ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.03.2012 року ліквідовано, та державна реєстрація юридичної особи ТОВ «СТІС» припинена 04.04.2012 року (а.с.65-66 т.2).

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Умовами кредитного договору встановлено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього Договору у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов'язань Банк має право на свій розсуд внести зміни/доповнення до цього Договору в односторонньому порядку. Про односторонні зміни/доповнення Банк попереджає письмово шляхом відправлення поштового рекомендованого листа.

Договорами поруки визначено, що договір поруки є невід'ємною частиною кредитного договору. Зміни і доповнення до договору поруки приймаються за згодою сторін і укладаються у простій письмовій формі.

Відповідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником строку виконання зобов'язання згідно з такими умовами або у зв'язку із застосуванням банком права на вимогу про повернення кредиту достроково порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту.

Пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, яка отримана поручителем ОСОБА_1 25.07.2009 року, банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й міг пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Вищезазначене узгоджується з Правовою позицією Верховного Суду України при винесенні постанови від 02.09.2015 р. у справі № 6-1077цс15.

Таким чином, встановлений банком у вимогах про дострокове повернення кредиту поручителю ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_2 граничний термін сплати заборгованості за кредитним договором у тридцять днів сплинув 25 серпня 2009 року, та 29 серпня 2009 року, відповідно, та банк мав пред'явити вимогу до поручителів про стягнення заборгованості за кредитним договором протягом шести місяців з цієї дати, тобто до 26 лютого 2010 року та 01 березня 2010 року, відповідно.

Проте, з позовними вимогами банк звернувся до суду, згідно штампу на поштовому конверті, лише 05.08.2010 року шляхом відправлення позову поштою.

Виходячи з умов кредитного договору та положень ст. 599 ЦК України днем настання виконання основного зобов'язання у спірних правовідносинах є наступний день після спливу наданого банком у вимозі строку для добровільного виконання зобов'язання за кредитним договором.

Вищезазначене узгоджується з Правовою позицією Верховного Суду України при винесенні постанови від 06.07.2015 р. у справі № 6-616цс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Виходячи з вищевикладеного, у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання, порука, як засіб забезпечення виконання зобов'язання, яка має похідний характер від основного зобов'язання - кредитного договору, припиняється у разі припинення основного зобов'язання.

Грошове зобов'язання позичальника ТОВ «СТІС» перед Банком було припинено у зв'язку з ліквідацією цією юридичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Крім того, з метою забезпечення виконання кредитного договору були укладені різні самостійні договори поруки з поручителями ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. Умовами договорів поруки передбачено також право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя.

Підстави для солідарного стягнення з поручителів суми заборгованості за кредитним договором відсутні, виходячи із положень ст. 554 ЦК України та умов договорів поруки.

Вищезазначене узгоджується з Правовою позицією Верховного Суду України при винесенні постанови від 30.09.2015 р. у справі № 6-1348цс15.

Таким чином, позовні вимоги необґрунтовані та підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 61, 74, 88, 169, 209, 212-215, ст. ст. 526, 553, 554, 559, 599, 609, 1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 34/08-9, укладеним 18 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «СТІС», відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій