Справа № 204/2155/17
Провадження № 2/204/1011/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.

за участю секретаря Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання дитини (аліментів),-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 000,00 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що 10 жовтня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сумісне життя з відповідачем не склалося у звязку відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття любові та поваги. В даний час відповідач пішов з сімї, з листопада 2015 року сторони проживають окремо. Дитина залишилась проживати з позивачем і знаходиться на її утриманні. Спору щодо визначення місця проживання дитини сторони не мають. Зазначила, що вона не має можливості забезпечити належний рівень життя для їх спільної дитини, у звязку з чим є потреба у матеріальній допомозі зі сторони батька дитини відповідача у справі. Вважає, що відповідач має можливість надавати таку допомогу їх спільній дочці, він є молодою, здоровою та працездатною особою і зможе сплачувати аліменти у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. Як відомо позивачу, відповідач інших утриманців не має, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. У звязку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 84, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 145987, виданим 10 жовтня 2014 року (а.с. 3).

Від спільного життя сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 390669, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 08 травня 2012 року, актовий запис № 445 (а.с. 4).

Відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується вищевказаним свідоцтвом про народження дитини.

Малолітня донька ОСОБА_3 проживає разом з матірю - позивачем, і на даний час знаходяться на її утриманні та матеріальному забезпеченні, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою Комунальним підприємством «Жилсрвіс-2» Дніпропетровської міської ради від 10 квітня 2017 року (а.с. 6).

Як зазначила позивач у позовній заяві, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим і індивідуальним.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання їх спільної дитини.

При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення 2 000,00 грн. щомісячно.

Згідно Закону України від 21.12.2016 року № 1801-VІІІ «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 травня 2017 року 1 624,00 гривні.

З матеріалів справи вбачається, що малолітній дитині ОСОБА_3 на час розгляду справи виповнилося 5 повних років.

Оскільки батьки зобовязані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що справедливим та обєктивним розміром стягнення аліментів буде 1 000,00 грн., що становить половину від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1 624,00 : 2 = 812,00), з відступом від рівності часток в сторону збільшення до 1 000,00 грн., оскільки основний тягар по утриманню дитини лежить на особі, з якої проживає ця дитина, тобто на матері.

За приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обовязок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11 квітня 2017 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, на користь матері ОСОБА_1, що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 181, 184, 191 СК України, 192 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213 - 215, 224-226, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_1), аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень, 00 копійок) щомісячно, починаючи стягнення з 11 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень, 00 копійок) на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез