УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі :
Дьоміної О.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом заступника військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Б.І.З. - Технології», треті особи: Бердянська районна державна адміністрація, управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію та повернення земельної ділянки законному користувачу, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Б.І.З. - Технології» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 9 червня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У вересні 2015 року заступник військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України звернувся до суду з позовом в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Б.І.З. - Технології» (далі ТОВ «Б.І.З. - Технології»), треті особи: Бердянська районна державна адміністрація, управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати недійсним виданий ОСОБА_1 державний акт серії ЯК № 835170 на право власності на земельну ділянку площею 1,9999 га. вартістю 2 423 грн 06 коп., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, повернути від ТОВ «Б.І.З. - Технології» зазначену земельну ділянку законному користувачеві, а саме військовій частині НОМЕР_1 .
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що рішенням господарського суду Запорізької області від 7 грудня 2010 року було задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 3 квітня 2009 року № 192 «Про припинення військовій частині НОМЕР_2 права постійного користування земельною ділянкою», яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, площею 2802,06 га.
Проте, під час розгляду цієї справи у господарському суді головою Бердянської районної державної адміністрації було видано розпорядження № 94 від 17 лютого 2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради», згідно з п. 2 якого земельна ділянка площею 1,9999 га. із земель оборони безоплатно була передана у власність ОСОБА_1 .
На підставі вказаного розпорядження № 94 від 17 лютого 2010 року ОСОБА_2 отримав оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 835170, про що 19 лютого 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі вчинено відповідний запис.
Під час розгляду справи було встановлено, що 25 березня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 продав зазначену земельну ділянку ОСОБА_3 , а на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рвач Ж.В. 29 квітня 2010 року, право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ТОВ «Б.І.З. - Технології».
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року, розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 94 від 17 лютого 2010 року визнано протиправним та скасовано.
Посилаючись на те, що при прийнятті Бердянською районною державною адміністрацією вказаних вище розпоряджень було порушено низку законів України, зокрема, п. 12 Перехідних положень ЗК України, ст. ст. 77, 149 ЗК України, ст. ст. 9, 14 Закону України «Про оборону України», позивач просив суд задовольнити позов у обраний ним спосіб.
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсним державний акт серії ЯК № 835170 на право власності на земельну ділянку площею 1,9999 га., вартістю 24 230 грн 06 коп., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, виданий ОСОБА_1 .

Повернуто від ТОВ «Б.І.З. - Технології» спірну земельну ділянку площею 1,9999 га. законному землекористувачу - військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 9 червня 2016 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року змінено шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на ст. 1212 ЦК України.

Також доповнено речення абз. 2 резолютивної частині рішення: «Визнати недійсним державного акт серії ЯК № 835170 на право власності на земельну ділянку площею 1,9999 га, вартістю 24230,06 грн., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, виданий ОСОБА_1 » словами «з відмітками про перехід права власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.03. 2010 року до ОСОБА_3 та про перехід права власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2010 року до ТОВ «Б.І.З. - ТЕХНОЛОГІЇ».

В решті рішення міськрайонного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Б.І.З. - Технології» просить скасувати рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 9 червня 2016 року і передати справу на новий розгляд до міськрайонного суду, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не набув права власності на спірну земельну ділянку через скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 94 від 17 лютого 2010 року, а тому він не мав права її відчужувати на користь третіх осіб. Також, суд встановив, що ОСОБА_1 набув спірну земельну ділянку безоплатно та без достатньої на те правової підстави і, пославшись на норми ст. 116 ЗК України, ч. 3 ст. 388, ст. 1212 ЦК України, міськрайонний суд дійшов висновків про наявність підстав для визнання недійсним оспорюваного державного акта на право власності на землю, як наслідок, повернення спірної земельної ділянки законному користувачеві в особі військової частини НОМЕР_1 .

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками міськрайонного суду повністю не погодилася, встановила, що спірна земельна ділянка була незаконно вилучена зі складу земель оборони, якими постійно користується Міністерство оборони України в особі військової частини, і без наявності відповідних повноважень Бердянської районної державної адміністрації безоплатно передана у власність ОСОБА_1 , що є підставою для визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, як це передбачено ст. 155 ЗК України, її повернення землекористувачу від останнього добросовісного набувача ТОВ «Б.І.З. - Технології» на підставі ст. 388 ЦК України.

Апеляційний суд встановив безпідставність посилань суду першої інстанції у мотивувальній частині судового рішення на положення ст. 1212 ЦК України, оскільки на таку норму права позивач при обґрунтуванні позову не посилався. При цьому, апеляційний суд визнав правильними посилання суду першої інстанції на норми ст. 388 ЦК України при вирішенні спору в частині повернення спірної земельної ділянки.

Доводи касаційної скарги та наявні у матеріалах справи документи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог. Колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Б.І.З. - Технології» відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 9 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.О. Дьоміна

А.В. Маляренко

О.М. Ситнік