АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретар Костюк Л.С.

за участю апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від10 липня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання спільного нерухомого майна, а саме: орендної плати за земельні ділянки, витрат на охорону будівель насіннево-селекційної лабораторії та картоплесховища, витрат за спожиту електроенергію.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від10 липня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу як територіально не підсудну зазначеному суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу направити до суду для продовження розгляду.

Посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, порушенням норм процесуального права.

Вказує, що спір виник з приводу нерухомого майна, місцезнаходженням якого є Глибоцький район Чернівецької області, що вказує на виключну підсудність зазначеного спору відповідно до ст. 114 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

____________________________________________________________________

22ц/794/973/2017 р. Головуючий у 1 інстанції Цуркан В.В.

Категорія 19 Суддя-доповідач Владичан А.І.

Вирішуючи питання про територіальну підсудність даного спору, суд першої інстанції врахував правила про підсудність, визначені ст. 109 ЦПК України.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно приписів ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Правила підсудності у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом.

Підсудність справ позовного провадження визначається главою 1 розділу ІІІ ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Проте, якщо при цьому відсутні підстави для застосування вимог виключної підсудності (ст. 114 ЦПК України).

В силу ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з п. 43 Постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що позов до відповідача виник з приводу стягнення витрат на утримання нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, яке розташоване у с. Тереблече по вул. Головній Глибоцького району Чернівецької області.

При вищевикладених обставинах позивач в силу вимог ст. 114 ЦПК України мав право та повинен був звернутись із вищезазначеним позовом до відповідача саме до Глибоцького районного суду Чернівецької області.

Таким чином, до вказаного позову застосовуються не загальні правила підсудності, визначені ст. 109 ЦПК України, а виключна підсудність, визначена ст. 114 ЦПК України.

Отже, суд не врахував вказані обставини та норми закону та дійшов помилкового висновку про непідсудність даного позову Глибоцькому районному суду Чернівецької області.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та порядку, встановленого для вирішення поставленого питання, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до того ж суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від10 липня 2017 року скасувати і передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти діб.

Головуючий

Судді: