Справа № 305/351/17
Провадження по справі 2/305/455/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді Ємчука В.Е.

за участю: секретаря - Орос С.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахівської міської ради, треті особи без самостійних вимог: Відділ архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Рахівської РДА, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) 28 лютого 2017 року звернувся в суд з позовом до Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області, Відділу архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Рахівської РДА, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області про визнання права власності на самочинне будівництво.

Позивач 04.04.2017 року подав позовну заяву в новій редакції, зокрема звернувся в суд з позовом до Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог Відділ архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Рахівської РДА, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області про визнання права власності на самочинне будівництво. Позов мотивує тим, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №346313 від 15 жовтня 2012 року, він являється власником земельної ділянки площею 0,0100 га, розташованої по вул.Київська, у м. Рахів Закарпатської області, кадастровий номер: :39:001:0017, цільове призначення якої індивідуальне гаражне будівництво. Наразі ним на власній земельній ділянці, збудовано нежитлову будівлю гаража, автомийки, майстерні та кафе, ступінь готовності якого 95%. 24 листопада 2016 року КП «БТІ» Рахівської районної ради виготовлено технічний паспорт на даний обєкт нерухомості. У лютому 2017 року він звернувся до Інспекції ДАБК в Закарпатській області та Рахівської районної ради, відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства про реєстрацію та прийом в експлуатацію самочинно побудованої нежитлової будівлі гаража, автомийки, майстерні та кафе. Однак в цьому йому було відмовлено через те, що за теперішнім законодавством видачі вводу в експлуатацію нерухомого майна передує рішення суду про визнання права власності на таке майно. При цьому, за наслідками обстеження нежитлової будівлі, ані інспекція ДАБК в Закарпатській області, ані відділ містобудування архітектури та житлово-комунального господарства не має принципових заперечень проти надання мені дозволу на реєстрацію та прийняття в експлуатацію цього об?єкту. Останніми роз'яснено про необхідність звернення до суду відповідно до вимог ст. 376 ЦК України. Зазначає, що самочинне будівництво нежитлової будівлі гаража, автомийки, майстерні та кафе, проводилося без порушень будівельних норм та правил, а також без порушень прав інших осіб, а його звернення до суду про визнання права власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю гаража, автомийки, майстерні та кафе в повній мірі відповідає його правомірному очікуванню набуття права власності на збудований об'єкт нерухомості, що узгоджується зі вимогами Європейської конвенції з прав людини, зокрема із статтею 1 (захист права власності) Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Крім цього, на теперішній час за таких обставин єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для Позивача є спосіб визнання права власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю гаража, автомийки, майстерні та кафе з послідуючим прийняття її в експлуатацію відповідно до вимог чинного на теперішній час законодавства. Таким чином, вважає, що формальний момент неприйняття в експлуатацію вище зазначеної нежитлової будівлі гаража, автомийки, майстерні та кафе, що знаходиться по вул.Київська в м. Рахів Закарпатської області не може превалювати над фактичними обставинами за конкретних життєвих обставин, а саме наявності вже побудованої нежитлової будівлі гаража, автомийки, майстерні та кафе, на яке ОСОБА_1 має право набути право власності, як на самочинно збудований об'єкт нерухомого майна. У зв'язку з наведеним просить визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно нежитлову будівлю гаража, автомийки, майстерні та кафе, загальною площею 263,32 кв.м., у тому числі будівлю гаража, загальною площею 31,96 кв.м., автомийки, загальною площею 29,14 кв.м., майстерні, загальною площею 5,59 кв.м., та кафе, загальною площею 88,13 кв.м., розташовану по вул.Київська, в м.Рахів, Закарпатської області на земельній ділянці, площею 0,0100 га, кадастровий номер: :39:001:0017.

Ухвалою Рахівського районного суду від 05.04.2017 року було замінено процесуальне становище відповідачів відділу архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Рахівської РДА та Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області залучивши до участі в справі в статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, відділ архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Рахівської РДА та Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 змінений позов підтримав та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник Рахівської міської ради в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо задоволення позову.

Представник третьої особи - Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області ОСОБА_3 в судовому засіданні не заявляв заперечень щодо задоволення позову.

Представник відділу архітектури, містобудування та житлово-комунального господарства Рахівської РДА в судове засідання не з'явився, начальник відділу ОСОБА_4 наддав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, вивчивши обставини справи та дослідивши докази, прийшов до наступного висновку.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1, являється власником земельної ділянки площею 0,0100 га, розташованої по вул.Київська, в м. Рахів Закарпатської області, кадастровий номер: :39:001:0017, цільове призначення якої індивідуальне гаражне будівництво, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №346313 від 15 жовтня 2012 року.

З технічного паспорта, що був виготовлений 24 листопада 2016 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради, підтверджується факт того, що у місті Рахів, по вул.Київська позивачем було збудовано нежитлову будівлю гаража, авто мийки, майстерні та кафе. Згідно з експлікацією до плану будівлі загальна її площа становить 263,32 кв.м., у тому числі основна 139,04 кв.м. та допоміжна 124,28 кв.м. Сюди зокрема входять приміщення гаража загальною площею 31,96 кв.м., автомийка загальною площею 29,14 кв.м., майстерня загальною площею 5,59 кв.м., кафе загальною площею 88,13 кв.м., а також інші приміщення. Рік побудови зазначеної будівлі - 2013, інвентаризаційна вартість становить 387671 гривню.

Листом управління ДАБІ в Закарпатській області № 1007-1.14/212-к від 15.02.2017 року позивача повідомлено про неможливість прийняття обєкта в експлуатацію, через те, що відповідно до розділу І ЗУ «Про внесення зміни до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» та пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю в період до 31 грудня 2015 року приймав обєкти в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (Присадибні) будівлі і споруди сільськогосподарського призначення І і ІІ категорій складності, будівлі і споруди сільськогосподарського призначення І і ІІ категорій складності за подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені обєкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт та за результатами технічного обстеження. Цим же листом рекомендовано вирішити питання про визнання права власності на будівлю у судовому порядку та відповідно подати декларацію про готовність до експлуатації, згідно з додатком 5 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року №461.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 4 Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК).

У пункті 12 цієї ж постанови розяснено, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути визнане за рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, а за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно.

Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 28,29 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі обєктів архітектури зобовязані отримувати у встановленому порядку дозвіл на виконання робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт у відповідності надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Відповідно до змісту вимог ч.1, ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно з частиною 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до змісту вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що при будівництві нежитлової будівлі гаража, автомийки, майстерні та кафе права інших осіб не порушені, отже є наявні юридичні підстави для визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Виходячи із викладеного, враховуючи, що позивачем було здійсненобудівництво нежитлової будівлі гаража, автомийки, майстерні та кафе на земельній ділянці, власником є позивач; будівля відповідає архітектурним, санітарним, протипожежним нормам, а також відповідає вимогам надійної й безпечної експлуатації; з урахуванням неможливості отримати документ, який, відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття вказаного об'єкта до експлуатації; а також тієї обставини, що збудований магазин не порушує прав інших осіб, суд вважає за необхідне визнати за позивачем права власності на цей об'єкт нерухомого майна.

Питання про стягнення судових витрат позивачем не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, мешканцем м.Рахів, вул.Богдана Хмельницького, 73, Рахівського району, Закарпатської області право власності на самочинно збудоване нерухоме майно нежитлову будівлю гаража, автомийки, майстерні та кафе, загальною площею 263,32 кв.м., у тому числі будівлю гаража, загальною площею 31,96 кв.м., автомийки, загальною площею 29,14 кв.м., майстерні, загальною площею 5,59 кв.м., та кафе, загальною площею 88,13 кв.м., розташовану по вул.Київська, в м.Рахів, Закарпатської області на земельній ділянці, площею 0,0100 га, кадастровий номер: :39:001:0017 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.Е. Ємчук

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: В.Е.Ємчук