АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3524/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/552/К/17 суддя Літвіненко Н.А.
Категорія № 26 (1) Доповідач - Барильська А.П.
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Митрофанової Л.В.,

секретар: Чубіна А.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Матвєєвої Тетяни Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»), Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька внаслідок професійного захворювання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за життя його батько - ОСОБА_5 тривалий час працював у відповідачів в шкідливих умовах праці (в ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» - 10 років 2 місяці, в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - 11 років 2 місяці), внаслідок чого отримав професійне захворювання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Згідно висновку МСЕК від 24.09.2015 р. його батькові встановлена 3 група інвалідності, а також стійка втрата профпрацездатності в розмірі 30% на період з 01.10.15 року по 01.10.17 року у зв'язку з профзахворюванням - сидеросилікоз другої ст., ускладнений хронічним обструктивним захворювань легень другої ст., ЛН другого ступеню. Довідкою від 08.07.2016 року встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_5 з професійним захворюванням. Відповідно до п. 17 акту розслідування №30 від 23.07.2014 року причиною виникнення у ОСОБА_5 професійного захворювання є пил, зокрема запиленість повітря робочої зони, в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: 4,8 - 13,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3(SiO2 від 10% ДО 70%). На інших підприємствах зазначених в п. 16 Акту: 12,. - 58,6 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3(SiO2 від 10% ДО 70%).

Зазначає, що смертю батька від отриманого професійного захворювання, йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив рідну людину, у зв'язку з чим, пережив значні душевні страждання. Відтоді він постійно перебуває у стресовому стані. Ввважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України.

Розмір моральної шкоди, спричиненої відповідачем ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» позивач оцінює в 33000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових стягнень та платежів, а відповідачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - 37000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових стягнень та платежів. Вказані суми позивач і просив суд стягнути з відповідачів на свою користь.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено повністю.

Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» моральну шкоду в сумі 33000 гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов'язкових стягнень та платежів, з ПАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг" - 37000 гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов'язкових стягнень та платежів. Стягнуто з відповідачів на користь держави судовий збір по 551 грн. 20 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 33000 гривень, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цієї частини позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування зазначає, що за життя батько позивача вже отримував компенсацію моральної шкоди, спричинену втратою професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням, в сумі 5000,00 грн.згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 року по справі № 213/3295/15-ц, а тому позивачу безпідставно задоволено позов в частині стягнення моральної шкоди з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат». Цим останнього фактично вдруге притягнуто до відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Окремо вказує на недоведеність, завищеність та неспіврозмірність розміру позовних вимог порівняно з задоволеними вимогами його батька за судовим рішеннямвід 29.12.2015 року, що в свою чергу не відповідає засадам розумності і справедливості.

Також посилається на той факт, що ОСОБА_5 звільнився з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» задовго до того, ніж йому встановлено втрату професійної працездатності, що виключає вину ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» у спричиненні батькові позивача професійного захворювання, адже починаючи з 2002 року останній працював у шкідливих умовах праці на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг

Апелянт вважає, що наявним в матеріалах справи Актом розслідування професійного захворювання від 25.07.2014 року не встановлено причинно-наслідковий зв'язок між роботою ОСОБА_5 на ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та виникненням у останнього професійного захворювання, а тому правові підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди саме ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» відсутні.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Рішення суду в частині стягнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 37000 грн. не оскаржується, а тому колегією судів, відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, не переглядається.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Сторонами не оспорюється, що у період з 04.08.1989 року до 28.09.1992 року ОСОБА_5 працював на Ново-Криворізькому гірничо-збагачувальному комбінаті; з 05.10.1992 року до 03.12.2002 року - на Південному гірничо-збагачувальному комбінаті; з 05.12.2002 року по 09.12.2014 року - на Криворізькому державному гірничо-металургійному комбінаті "Криворіжсталь", правонаступником якого став відповідач ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Згідно п.16 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №30 від 23.07.2014 р., затвердженого головним державним санітарним лікарем міста Кривого Рогу 25.07.2014 р. (форма П-4) (а.с.7-8) у ОСОБА_5 встановлено професійне захворювання, яке виникло за таких обставин: працюючи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в управлінні капітальних і поточних ремонтів устаткування гірничого департаменту з 01.10.2009 р. по 27.1.2010 р. слюсарем-ремонтником дільниці №1 цеху з ремонту устаткування № 2 дробарних та збагачувальних фабрик, підпадав під шкідливу дію пилу, що перевищувала ГДК через недосконалість робочого місця.

Працюючи раніше на: НКГЗК, дробарній фабриці №3 з 04.08.1989 р. по 28.09.1992 р. машиністом конвеєра; Криворізькому Південному гірничозбагачувальному комбінаті: на дробарній фабриці з 05.10.1992 р. по 27.05.1999, дробарній фабриці №1 з 27.05.1999 р. по 03.12.2002 р. дробильником; КДГМК "Криворіжсталь" дробарній фабриці ГЗК: з 05.12.2002 р. по 01.04.2004 р. дробильником, з 01.04.2004 р. по 19.08.2009 р. механіком дільниці з ремонту основного устаткування механічної служби основної виробничої дільниці №1; УКПРУ ГД з 19.08.2009 р. по 01.10.2009 р. слюсарем-ремонтником дільниці №1 з ремонту устаткування збагачувальних фабрик підпадав під шкідливу дію пилу, що перевищувала нормативи.

Причиною виникнення професійного захворювання в ОСОБА_5 є пил, зокрема, запиленість повітря робочої зони, в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: 4,8 - 13,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3(SiO2 від 10% ДО 70%). На інших підприємствах (п.17 акту від 23.07.2014 року).

Згідно довідок МСЕК серії 12ААА № 014727 від 24.09.2015 року та серії 10ААГ № 034172 від 24.09.2015 року при повторному огляді ОСОБА_5 встановлено 30% втрати працездатності та третю групу інвалідності по причині «професійне захворювання» (а.с.9, 9 зворот).

Висновком МСЕК, оформленим довідкою серії АА № 0000155 від 08.07.2016 року, встановлений причинний зв'язок смерті ОСОБА_5 з професійним захворюванням, ВЕК 13.03.12 № 534; 08.07.14 № 1107 (а.с. 8 зворот).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_4 посилався на те, що у зв'язку зі смертю батька, викликаною отриманим професійним захворюванням на підприємстві відповідачів, зокрема, на ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», йому спричинено моральну шкоду, яку йому мають компенсувати відповідачів на підставі ч.2 ст. 1168 ЦК України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_4 та вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю батька внаслідок отриманого останнім професійного захворювання, зокрема, і на підприємстві ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».

Колегія суддів повністю погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи. Відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

У зазначеній нормі поняття «діти» вжито в розумінні кровної спорідненості з померлим, оскільки особа не набуває особливого правового статусу, пов'язаного з її неповноліттям, а в числі найближчих до померлого осіб отримує право на відшкодування моральної шкоди, яке не пов'язане із віком особи.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

З аналізу зазначених вище норм закону вбачається, що право позивача на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, гарантується і не залежать від факту виплати його батькові за життя моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням. Зазначені стягнення моральної шкоди, випливають з різних правових підстав, встановлених статтею 1168 ЦК України, та не є взаємовиключними, у зв'язку з чим, посилання ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на порушення його прав в контексті ст. 61 Конституції України не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між роботою ОСОБА_5 на ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та виникненням у нього хронічного захворювання, яким спричинено смерть, так само як і та обставина, що втрата працездатності у ОСОБА_5 встановлена значно пізніше (в 2014 р.), ніж він звільнився з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (в 2002 р.), у зв'язку з чим, підприємство не повинно нести відповідальності перед позивачем, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами, зокрема, актом №30 від 23.07.2014 року, затвердженим 25.07.2015 року, яким встановлено, що професійнезахворювання у ОСОБА_5 виникло за період роботи у шкідливих умовах праці, у тому числі, і на підприємстві ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», де він пропрацював 10 р. 2 м. із загальних 21 р. 4 м., разом з іншими наявними в сукупності, зокрема, висновком МСЕК від 08.07.2016 року про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (а.с.8 ).

Відсутність в цих документах вказівки на конкретних посадових осіб ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», відповідальних за виникнення професійного захворювання померлого, також колегією суддів не можуть бути взятими до уваги, оскільки неможливість встановити конкретних посадових осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, гігієнічних регламентів і нормативів, не знімає з відповідача ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» обов'язку виконувати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч. 4 ст. 43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - сину померлого.

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позивачем факту спричинення йому моральної шкоди та недотримання вимог розумності, справедливості та співрозмірності при визначенні розміру моральної шкоди, так як матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів щодо спричинення позивачу моральної шкодив результаті смерті його батька, внаслідок професійного захворювання.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь ОСОБА_4 та відхиляє у зв'язку із цим доводи апеляційної скарги представника позивача, оскільки судом в повній мірі взято до уваги роз'яснення, наведені в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

При визначенні розміру відшкодування судом першої інстанції враховано конкретні обставини справи, ступінь моральних страждань позивача, істотність вимушених змін та необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, а також враховано вимоги розумності, справедливості та співрозмірності, у зв'язку з чим, доводи а ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в цій частині не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються вказаними висновками суду.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані та відповідають дійсним обставинам справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст. 308 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Я.М. Бондар

Л.В. Митрофанова