Справа № 380/57/17
Провадження № 4-с/380/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді: Косович Т.П.

при секретарі: Козуб І.С.

за участю скаржника: ОСОБА_1

представника скаржника: ОСОБА_2

заінтересованої особи : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Ставищенського районного управління юстиції ОСОБА_3 щодо непередачі на примусову реалізацію майна боржника протиправною в порядку, передбаченому розділом 7 ЦПК України. Скаргу мотивує тим, що вироком Ставищенського районного суду Київської області від 06.11.2012 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.05.2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 286 КК України та задоволено її цивільний позов про стягнення з нього на її користь 60 000 гривень моральної шкоди. 17.06.2013 року начальником ВДВС Ставищенського РУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1024/1242/12 від 14.06.2013 року про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 60 000 гривень та в цей же день винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на автомобіль MITSUBISHI LANCER 2008 року випуску номерний знак ТЗ АІ 9867 ВІ чорного кольору, що належить на праві власності ОСОБА_4 16.07.2013 року начальником ВДВС Ставищенського РУЮ проведено опис і арешт вищевказаного автомобіля та передано на зберігання боржнику з відміткою про заборону користування. Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 11.09.2013 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19.11.2013 року визнано за ОСОБА_5 право власності на ? частину вищевказаного автомобіля. 12.12.2014 року начальником ВДВС Ставищенського РУЮ винесено постанову про призначення експерта, суб»єкта оціночної дальності для визначення ринкової вартості ? частини автомобіля. Згідно Висновку з незалежної оцінки майна ? частина колісного транспортного засобу від 17.12.2014 року становила 72 311 гривень. Вказує, що даний Висновок жодним із учасників виконавчого провадження оскаржений не був, проте в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» начальником ВДВС Ставищенського РУЮ не було вчинено жодної дії, спрямованої на подальшу реалізацію вказаного арештованого автомобіля. Більше того, 20.07.2016 року начальник ВДВС Ставищенського РУЮ, умисно, грубо порушуючи вимоги вищевказаного закону, щодо передачі на зберігання арештованого майна третім особам, виніс акт державного виконавця, яким передав вищевказаний арештований автомобіль на зберігання ОСОБА_5 з правом використовувати його. Вказаний акт винесено за відсутності понятих та без пояснення і обґрунтування доцільності передачі на зберігання арештованого майна від боржника до його дружини. Зазначає, що 05.08.2016 року вона виявила, що арештований автомобіль використовується ОСОБА_5 за його призначенням та звернулася до начальника ВДВС Ставищенського РУЮ із заявою про заборону використання арештованого майна, на що 09.08.2016 року ним було повторно проведено опис та арешт вищевказаного автомобіля та залишено його на зберігання ОСОБА_5 без права користування ним. 19.09.2016 року винесено постанову про призначення експерта у виконавчому провадженні для визначення вартості арештованого майна, згідно Висновку якого вартість вищевказаного автомобіля станом на 19.09.2016 року становить 205 308 гривень. 31.10.2016 року скаржниця звернулася до начальника ВДВС Ставищенського РУЮ із заявою щодо надання інформації щодо реалізації арештованого автомобіля, відповідь на яку не отримала. 18.11.2016 року начальник ВДВС Ставищенського РУЮ повідомив її про те, що боржником не отримано Висновок про проведення оцінки транспортного засобу, що унеможливлює проведення його реалізації. З того часу і дотепер державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо передачі майна на реалізацію, що, в свою чергу, призведе до повторної оцінки транспортного засобу та відповідного збільшення витрат на здійснення виконавчого провадження. Вказану бездіяльність начальника ВДВС Ставищенського РУЮ, вважає протиправною і такою, що порушує її права, як сторони виконавчого провадження.

В судовому засіданні скаржник та її представник подану скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, посилаючись на викладені у ній обставини. Уточнили відомості щодо заінтересованої особи ОСОБА_3 та просили вважати правильною назву його посади начальник Ставищенського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Начальник Ставищенського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 вимоги викладені у скарзі визнав, зазначивши що він дійсно, в ході виконання виконавчого листа від 14.06.2013 року виданого Ставищенським районним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 60 000 гривень, допустив порушення вимог ч.1 ст.18, ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення сторін, вважає, що скарга обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що вироком Ставищенського районного суду Київської області від 06.11.2012 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.05.2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України та задоволено цивільний позов ОСОБА_1 про стягнення з нього на її користь 60 000 гривень моральної шкоди. (а.с.-74-80)

17.06.2013 року начальником ВДВС Ставищенського РУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1024/1242/12 від 14.06.2013 року про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 60 000 гривень та в цей же день винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на автомобіль MITSUBISHI LANCER 2008 року випуску номерний знак ТЗ АІ 9867 ВІ чорного кольору, що належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с.-9,11,13-14)

16.07.2013 року начальником ВДВС Ставищенського РУЮ проведено опис і арешт вищевказаного автомобіля та передано на зберігання боржнику з відміткою про заборону користування. (а.с.-15-16)

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 11.09.2013 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19.11.2013 року визнано за ОСОБА_5 право власності на ? частину вищевказаного автомобіля. (а.с.-82-84)

12.12.2014 року начальником ВДВС Ставищенського РУЮ винесено постанову про призначення експерта, суб»єкта оціночної дальності для визначення ринкової вартості ? частини автомобіля. Згідно Висновку з незалежної оцінки майна ? частина колісного транспортного засобу від 17.12.2014 року становила 72 311 гривень. (а.с.-17-18)

Даний Висновок жодним із учасників виконавчого провадження оскаржений не був, проте в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» начальником ВДВС Ставищенського РУЮ не було вчинено жодної дії, спрямованої на подальшу реалізацію вказаного арештованого автомобіля.

20.07.2016 року начальник ВДВС Ставищенського РУЮ, умисно, грубо порушуючи вимоги вищевказаного закону, щодо передачі на зберігання арештованого майна третім особам, виніс акт державного виконавця, яким передав вищевказаний арештований автомобіль на зберігання ОСОБА_5 з правом використовувати його.(а.с.-19)

05.08.2016 року ОСОБА_1 виявила, що арештований автомобіль використовується ОСОБА_5 за його призначенням та звернулася до начальника ВДВС Ставищенського РУЮ із заявою про заборону використання арештованого майна, на що 09.08.2016 року ним було повторно проведено опис та арешт вищевказаного автомобіля та залишено його на зберігання ОСОБА_5 без права користування ним. (а.с.-21-22)

19.09.2016 року винесено постанову про призначення експерта у виконавчому провадженні для визначення вартості арештованого майна, згідно Висновку якого вартість вищевказаного автомобіля станом на 19.09.2016 року становить 205 308 гривень.(а.с.-23-24)

31.10.2016 року скаржниця звернулася до начальника ВДВС Ставищенського РУЮ із заявою щодо надання інформації щодо реалізації арештованого автомобіля, відповідь на яку не отримала. (а.с.-25-26)

Вищевказане свідчить про те, що з 2013 року і дотепер державним виконавцем, в порушення вимог ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не вчинено жодних дій щодо передачі майна на реалізацію, чим порушено права стягувача ОСОБА_1 на своєчасне отримання коштів.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією, або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що начальник Ставищенського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, порушуючи вимоги ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 29.09.2016 року № 2831/5 допустив протиправну бездіяльність, внаслідок якої порушив права ОСОБА_1 як стягувача у виконавчому провадженні.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження«, Порядком реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції від 29.09.2016 року № 2831/5 ст.ст. 383- 387 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати бездіяльність начальника Ставищенського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо непередачі на примусову реалізацію майна боржника протиправною та такою, що суперечить ч.1 ст.18, ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов»язати начальника Ставищенського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 передати у встановленому порядку організатору електронних торгів документи по реалізації арештованого майна ? частини автомобіля MITSUBISHI LANCER 2008 року випуску номерний знак ТЗ АІ 9867 ВІ чорного кольору, що належить на праві власності ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Т.П.Косович.