АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2631/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2383/17Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Абрамова П.С., Хіль Л.М.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про відстрочення виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 01.08.2017 року заяву ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про відстрочення виконання рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02 червня 2016 року про відібрання від батька та повернення матері малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Красницька-Келембет, представник ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про відстрочення виконання рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не дав належної оцінки пред'явленим доказам, які достовірно підтверджують те, що виконання рішення суду, а саме зміна теперішнього місця проживання малолітньої дитини не відповідає її інтересам, по суті завдасть шкоди її фізичному і моральному здоров'ю. Суд безпідставно відкинув докази, якими доведено створення належних сприятливих для дитини умов проживання у батька.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При розірванні шлюбу у листопаді 2013 року сторони досягли згоди про місце проживання їхнього малолітнього сина з матір'ю, у зв'язку з чим суд у рішенні про розірвання шлюбу визначив місце проживання сина, ОСОБА_5, разом з матір'ю.

Між сторонами склалися конфліктні стосунки з приводу участі батька у вихованні дитини, конфлікти відбувалися у присутності дитини, мало місце застосування насилля до позивачки у присутності сина.

Рішенням Автозаводської районної ради м.Кременчука від 12 березня 2015 року визначено способи участі батька у вихованні та спілкуванні з сином: побачення - щочетверга з 13-00 до 20-00год; першої, третьої п'ятниці місяця з 13-00до суботи 20-00год., спільний відпочинок влітку протягом 30 календарних днів та половину періоду осінніх, зимових та весняних канікул.

З 11 квітня 2016 року батько без погодження з матір'ю забрав дитину до себе, яка проживає на даний час з батьком.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11 липня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 серпня 2017 року, вирішено відібрати малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька ОСОБА_3 та повернути його матері ОСОБА_6 за попереднім місцем проживання дитини - АДРЕСА_1. Вирішено Питання судових витрат (а.с.72-73).

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Судом встановлено, що небажання проживати з матір'ю ОСОБА_5 висловлював і в судовому засіданні під час розгляду справи про відібрання дитини. З урахуванням цього та інтересів дитини, всупереч думки самого ОСОБА_5, суд ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_6

Аналізуючи національне законодавство та норми міжнародного права, якими врегульовані правовідносини з визначення місця проживання дитини, яка досягла десятирічного віку, Верховний Суд України у постанові №6-564цс17 від 12 липня 2017 року зробив висновок про те, що згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати та захищати права та інтереси дитини, передбачені Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Виходячи з наведеного, посилання в апеляційній скарзі на небажання дитини проживати з матір'ю не можна визнати обставиною, з якою закон (ст.373 ЦПК України) пов'язує можливість ухвалення судом рішення про відстрочку виконання рішення суду.

Інші доводи та посилання на певні обставини, наведені як у заяві, так і в апеляційній скарзі, колегія суддів розцінює як докази, що мають бути досліджені у спорі про визначення місця проживання дитини. Враховуючи, що такий спір наразі розглядається у суді, задоволення заяви про відстрочення рішення суду з підстав, наведених у заяві, може вплинути на вирішення по суті спору про визначення місця проживання дитини, що є недопустимим.

Отже, судова колегія робить висновок про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі суттєві обставини, їм надано належну правову оцінку. Порушень норм процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01.08.2017 року судовою колегією не встановлено.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст. 315, ст.319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: П.С.Абрамов

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов