У х в а л а

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, про перегляд Верховним Судом України рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 02 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року в справі за позовом Головного управління Держземагентства у Миколаївській області до Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_4 про повернення земельних ділянок;

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (Головного управління Держземагентства у Миколаївській області), Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, про визнання права власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и л а :

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області рішенням від 18 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог Головного управління Держземагентства у Миколаївській області та зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Апеляційний суд Миколаївської області ухвалою від 02 листопада 2015 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області в оскаржуваній частині щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 залишив без змін.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 27 липня 2016 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області в оскаржуваній частині щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 02 листопада 2015 року залишила без змін.

11 квітня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2015 року в частині щодо відмови у задоволенні його зустрічних позовних вимог, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 02 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судами касаційної інстанції статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори», статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); невідповідності зазначеного судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах цих норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали колегії суддів Вищого господарського суду України від 06 грудня 2016 року, 22 і 28 лютого, 07 і 14 березня 2017 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаного рішення суду касаційної інстанції, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанову Верховного Суду України від 18 січня 2017 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 27 липня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 щодо визнання права власності на спірні земельні ділянки, оскільки договори купівлі-продажу зазначених земельних ділянок, на підставі яких він набув право власності, визнані недійсними в судовому порядку, і такі правочини не створюють для сторін відповідних прав і обов'язків.

Разом з тим у постановах колегії суддів Вищого господарського суду України, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- у постанові від 22 лютого 2017 року суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для витребування спірного майна на користь держави на підставі статті 387 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з огляду на те, що воно було відчужене без згоди власника;

- у постанові від 28 лютого 2017 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу приватизованого об'єкта, оскільки відповідно до чинного законодавства під час приватизації спірного майна був дотриманий справедливий баланс інтересів сторін, тому в цьому випадку позбавлення відповідача права власності на приватизоване майно буде вважатися непропорційним втручанням у право покупця на мирне володіння своїм майном та порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції;

- у постанові від 14 березня 2017 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним, оскільки його укладено на підставі розпорядження районної державної адміністрації, яке відповідає чинним на момент його прийняття вимогам законодавства;

- у постановах від 07 березня 2017 року та 06 грудня 2016 року суд касаційної інстанції направив справи на новий розгляд до судів першої та апеляційної інстанцій відповідно з підстав порушення ними норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справ, що мають значення для правильного їх вирішення.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційних інстанцій під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Крім того, відсутні й підстави для перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року у зв'язку з її невідповідністю викладеному у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року висновку, оскільки судове рішення, про перегляд якого подано заяву, не суперечить зазначеному висновку.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Головного управління Держземагентства у Миколаївській області до Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_4 про повернення земельних ділянок;

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (Головного управління Держземагентства в Миколаївській області), Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, про визнання права власності на земельні ділянки за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 02 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко