Справа № 648/301/17
Провадження № 2/648/330/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Кусік І.В.,

при секретарі: Думітраш О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області про скасування постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому вказала, що 24 жовтня 2016 року вона звернулася до Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідного брата ОСОБА_2, який помер 13 листопада 2006 року. Листом-розясненням про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину завідувач Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області ОСОБА_3 повідомила позивача про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 13 листопада 2006 року ОСОБА_2 у звязку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк у шість місяців та 28.12.2016 року винесла відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач вважає, що дана постанов винесена з порушеннями вимог чинного законодавства, тому просить суд скасувати її як незаконну та зобовязати державного нотаріуса Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області ОСОБА_3 видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 13 листопада 2006 року ОСОБА_2.

Позивач та її представник надали суду пояснення, що відповідають викладеному в позові, заявлені вимоги просили задовольнити. Представник позивача, посилаючись на п.п. 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вказав, що нотаріус повинен був зважаючи на довідки, видані сільською радою вчинити нотаріальні дії, керуючись ст. 1268 Цивільного кодексу України.

Відповідач заперечила проти позову, просила суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Вказала, що оскільки нотаріусу не було надано належних доказів що позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Судом встановлено наступне:

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ 3 036126, ОСОБА_2 помер 13 листопада 2006 року.

24 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідного брата ОСОБА_2, який помер 13 листопада 2006 року. При цьому надала нотаріусу довідку Білозерської селищної ради Херсонської області № 02-261615 від 19.10.2016 року, згідно якої померлий 13 листопада 2006 року ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: вул. Свободи (ОСОБА_4), 157 в смт. Білозерка, Херсонської області. На день його смерті та протягом шести місяців після смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований.

Згідно даних паспорта позивачки вона з 09.06.1983 року по сьогодні зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто не за адресою, за якою проживав померлий.

24 жовтня 2016 року листом-розясненням про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину завідувач Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області ОСОБА_3 повідомила позивача про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 13 листопада 2006 року ОСОБА_2 у звязку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк у шість місяців.

20 грудня 2016 року позивач предявила до Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області довідку Білозерської селищної ради Херсонської області № 6695 від 20 грудня 2016 року, згідно якої позивач проживала та вела спільне господарство з ОСОБА_2 по день його смерті 13.11.2006 року та провела поховання.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 грудня 2016 року державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області ОСОБА_3 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 13 листопада 2006 року ОСОБА_2 у звязку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк у шість місяців.

Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно пункту 4.9 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно положень глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України:

- п.п. 3.21. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї.

- п.п. 3.22. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Вивчивши матеріали цивільної справи, спадкової справи, вислухавши сторони, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з того, що позивач не надав нотаріусу відповідні належні докази того, що вона, як спадкоємець на день смерті спадкодавця (ОСОБА_2О.) проживала разом із цим спадкодавцем, тобто є такою, що фактично прийняла спадщину. Натомість дані, що містяться в довідках селищної ради є суперечливими і не могли бути прийняті нотаріусом, зважаючи на що нотаріус правомочно відмовив у вчиненні нотаріальних дій, при цьому роз`яснив про право звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на день смерті.

Крім того суд звертає увагу на те, що посилання представника позивача на п.п. 3.21 та п.п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України є хибним, оскільки в паспорті позивача не відсутні відмітки про реєстрацію його місця проживання.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 59, 88, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1268-1270, ЦК України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю ОСОБА_1 у задоволенні її позову до Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області про скасування постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області, шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Головуючий суддя: Кусік І.В.