Провадження №2/523/601/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"01" березня 2017 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зняття арешту, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» (далі Банк) звернувся до суду із зазначеним позовом та просив зняти арешт з нерухомого майна, що є предметом іпотеки, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2013р., у справі № 523/1534/13-ц. В обґрунтування вимог посилається на те, що при розгляді зазначеної справи з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1, було стягнуто грошову суму за договором позики. З метою забезпечення позову зазначеною ухвалою суду було накладено арешт на предмет іпотеки, а саме на АДРЕСА_1, іпотекодержателем заставленого майна є Банк. Наявність арешту унеможливлює задоволення вимог кредитора за рахунок заставленого майна.

Відповідачі про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомляли, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходили.

Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.

Так судом встановлено, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2013р., у справі № 523/1534/13-ц було накладено арешт на майно відповідача ОСОБА_4, а саме на АДРЕСА_1 (а.с. 9). Також встановлено, що відповідно до договору іпотеки укладеному 05.03.2007р., між ОСОБА_2, і Банком, ОСОБА_2, в забезпечення виконання грошового зобовязання передала, а Банк прийняв в іпотеку зазначену вище квартиру (а.с. 6). Договір іпотеки зареєстровано в Державному реєстрі іпотек 05.03.2007 року (а.с. 10).

Положенням ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. З Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом.

Статтею 14 вказаного Закону, встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим ЗУ «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що на даний момент арешт з іпотечного майна Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» не був знятий, та вищезазначений арешт перешкоджає позивачу, як Іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки та у реалізації своїх прав, а таким чином позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 64, 169, 212-215, 224-227 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_2, накладений ухвалою Суворовського районного суду міста ОСОБА_3 від 11.04.2013 року у справі № 523/1534/13-ц, реєстраційний номер обтяження 664304 від 15.04.2013 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: