Справа № 496/229/17
Провадження № 2/496/733/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Дранікова С.М.

при секретарі - Камочкіної А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з Обмеженою Відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту № від 16.03.2013 року в сумі 22596,38 гривень та судовий збір у розмірі 1600,00 гривень.

Представник позивача до судового засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій наполягав на задоволенні позовних вимог і просив справу слухати у його відсутність.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те що, вона не отримувала повідомлення від банку про відступлення права грошової вимоги.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, 16 березня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, відповідно до умов даного договору позичальникові було надано кредит в сумі 18880,00 грн. для придбання товару. Строк повернення кредиту - 36 місяця.

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № НОМЕР_1 укладеним з ОСОБА_1

Згідно п. 1.2.1. договору для придбання товару банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору.

Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором встановлений п. 1.4 кредитної договору.

Так, п. 1.4.4 визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної, п. 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів.

Пунктом 1.4.5. визначено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночаснім погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів.

Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі, вказаному графіку платежів, та підлягають сплаті позичальником в дату платежу у складі ануїтетного платежу.

Однак, в порушення умов кредитного договору, погашення належних до сплати сум основного борі та всіх інших належних до сплати платежів у встановленому договором розмірі та строк не відбувається, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до п. 1.5.4., 1.5.5. договору в разі порушення позичальником строків або суми сплав будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору, вимога банку втрачає чинність.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України,боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

В супереч вимогам ст. 1082 ЦК України, банк не надав до суду жодного підтвердження отримання та ознайомлення відповідачкою повідомлення вимоги про погашення заборгованості. Лист, спрямований позивачем на адресу відповідачки, будь-яких розписок або відміток про особисте отримання відповідачкою не містить.

Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з Обмеженою Відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не підлягають задоволенню, оскільки позивач не підтвердив факт належного письмового сповіщення відповідачки про відступлення права вимоги, тому відповідачка обовязку погашати прострочену заборгованість саме на рахунок позивача не набула.

Керуючись ст.ст. 3,32,15,88,107 ЦПК України, ст.ст. 526,610,612,625,1048,1082,1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з Обмеженою Відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення, або з дня отримання його копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_2