Справа № 682/11/17
Провадження № 2/682/173/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О.. з участю позивача ОСОБА_1, особи, що надає правову допомогу позивачу - адвоката ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, особи, що надає правову допомогу відповідачу за договором - адвоката ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

в и р і ш и в

Позов задовольнитти.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 9 жовтня 2014 року по жовтень 2016 року в розмірі 35054 грн 11 коп, нарахованої Красилівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області за виконавчим листом № 682/3323/14-ц від 02.12.2014 р, виданим Славутським міськрайонним судом Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 510 грн 20 коп судових витрат.

Протягом десяти днів з дня проголошення рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Зеленська В. І.

Справа № 682/11/17

Провадження № 2/682/173/2017

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О.. з участю позивача ОСОБА_1, особи, що надає правову допомогу позивачу - адвоката ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, особи, що надає правову допомогу відповідачу за договором - адвоката ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

в с т а н о в и в

09.12.2016 р в порядку ч. 6 ст. 70 ЦПК України ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 жанни Павлівни про звільнення від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 9 жовтня 2014 року по жовтень 2016 року в розмірі 35054 грн 11 коп, нарахованої Красилівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області за виконавчим листом № 682/3323/14-ц від 02.12.2014 р, виданим Славутським міськрайонним судом Хмельницької області.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і пояснив, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.11.2014 року задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з нього і її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, після рішення суду між ним та відповідачкою відновились сімейні стосунки, вони продовжили жити разом, мати спільний бюджет, за його кошти утримували дитину, так як у відповідачки самостійного доходу не було, він забезпечував сім"ю продуктами, одягом, вів з відповідачкою спільне домашнє господарство, спільно їздили відпочивати та оздоровлюватись, купили телевізор, мультиварку, мобільний телефон для відповідачки. Відповідачка отримала виконавчий лист про стягнення аліментів в суді 2 грудня 2014 року , але до примусового виконання його не пред"являла. У серпні 2016 року відносини з відповідачкою знову погіршились, вона забрала речі та з дитиною пішла проживати до своїх батьків. З серпня 2016 року сімейні стосунки не підтримують. У грудні 2016 року йому стало відомо, що у вересні 2016 року відповідачка звернула виконавчий лист про стягнення аліментів до примусового виконання, тому він добровільно через засоби поштового переказу сплатив відповідачці аліменти на утримання сина ОСОБА_8 за живтень, листопад та грудень 2016 року і продовжує сплачувати у 2017 році щомісячно. Вважає, що відповідачка без поважних причин не пред"являла виконавчий лист до виконання у період з жовтня 2014 року по вересень 2016 року, а відділ державної виконавчої служби безпідставно нарахував йому заборгованість по аліментах за вказаний період, тому просить позов задовольнити та звільнити його від сплати заборгованості по аліментах в користь відповідачки в сумі 35054 грн 11 коп.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала і пояснила, що дійсно у жовтні 2014 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, так як він добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, вона не працювала і не мала самостійного доходу для утримання дитини. Після вирішення справи судом відносини з ОСОБА_1 покращились, з метою збереження сім"ї вона продовжила проживати разом з позивачем у його квартирі, підтримувати сімейні стосунки, спільно вели домашнє господарство. Виконавчий лист про стягнення аліментів отримала в суді, але до примусового виконання не звертала, так як вважала, що сімейні відносини відновляться і ОСОБА_1 добровільно надаватиме утримання сину. Проте, з жовтня 2014 року по серпень 2016 року відповідач коштів на утримання сім"ї не надавав, зраджував подружню вірність, вона вимушена була періодично проживати у своїх батьків, дитину утримувала за кошти, надані батьками. Витрати на лікування чи медичне обстеження сина ОСОБА_8 давали її батьки, одяг та продукти купувала теж за кошти своїх батьків. У зв"язку з погіршенням сімейних відносин, у серпні 2016 року припинили спільне проживання з позивачем, він звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. У вересні 2-016 року вона подала виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 до примусового виконання у Красилівський районний відділ державної виконавчої служби за місцем роботи боржника. Оскільки ОСОБА_1 з часу винесення рішення судом алміенти не сплачував, хоча знав про обов"язок сплачувати аліменти, то вважає, що відділом ДВС правомірно нарахована заборгованість по аліментах в сумі 35054 грн 11 коп. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідачки ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи - ОСОБА_9 міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_6 пояснив, що виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Славутським міськрайонним судом 02.12.2014 р у справі № 682/3323/14-ц, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, було відкрите Красилівським районним відділом ДВС за заявою ОСОБА_3 від 05.09.2016 р. 21.11.2016 р матеріали виконавчого провадження були передані для виконання за місцем проживання боржника ОСОБА_9 міськрайонному відділу ДВС. 28.11.2016 р ОСОБА_9 міськрайонним відділом ДВС виконавче провадження прийняте до виконання. 02.12.2016 р боржник ОСОБА_1 був викликаний до державного виконавця та йому роз"яснено порядок сплати аліментів. Пізніше боржником було надано квитанції про сплату аліментів в користь ОСОБА_3 за жовтень, листопад, грудень 2016 року за допомогою послуги поштового переказу. заборгованість по алміентах ОСОБА_1 визначена Красилівським районним відділом ДВС за період з 09.10.2014 року по 05.09.2016 року. Покладається на рішення суду при вирішенні справи по суті.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, свідка, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що підстав для задоволення позову не вбачається.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що пребуває у дружніх стосунках зі сторонами, щоденно спілкується з ОСОБА_1, знав про рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8. Йому відомо, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, до серпня 2016 року проживали разом у квартирі ОСОБА_1, вели спільне господарство, ОСОБА_3 часом залишалася на декілька днів у своїх батьків. ОСОБА_11 завжди гарно і чисто одягнений, забезпечений продуктами, одягом, іграшками. ОСОБА_1 неодноразово позичав у нього гроші на медичне обстеження сина та на інші потреби, так як його зарплатна картка була у ОСОБА_3 Йому відомо, що сторони неодноразово разом їздили на відпочинок: в ОСОБА_5, в Карпати, в Умань. У серпні 2016 року відносини між сторонами погіршились і вони стали проживати окремо, з того часу спільне господарство не ведуть, не спілкуються.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.11.2014 р з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09.10.2014 р і до досягнення повноліття дитиною (а.с.30).

На підставі рішення суду, яке набрало законної сили 17.11.2014 року, 02.12.2014 року судом видано стягувачці ОСОБА_3 викнавчий лист для звернення рішення до примусового виконання (а.с.14).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2005 року по 15 вересня 2016 року працював у ПАТ " УКРТРАНСГАЗ" (а.с.4), а отже мав щомісячний дохід (довідка про доходи за період з жовтня 2014 р по вересень 2016 р долучена).

Відповідачка ОСОБА_3 визнала, що постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з чоловіком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_8; за вказаною адресою зареєстроване її місце проживання (а.с.33).

Сторони визнали, що з серпня 2016 року відповідачка ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_8 за адресою вул. Ізяславська, 11а/1 в м. Славута, Хмельницької області не проживає.

З виконавчого провадження вбачається, що 05.09.2016 р ОСОБА_3 звернулася з заявою до Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області про звернення до примусового виконання рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.11.2014 р про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та надала виконавчий лист (а.с.18).

06.09.2016 року державним виконавцем Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 682/3323/14-ц, виданого 02.12.2014 р на підставі рішення суду від 04.11.2014 року (а.с.19).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

За період з 9 жовтня 2014 року по жовтень 2016 р державним виконавцем Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області нарахована заборгованість ОСОБА_1 по аліментам в сумі 35054 грн 11 коп (а.с.15).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Досліджуючи обставини справи, встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 без поважної причини не пред"являла виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в її користь на утримання сина ОСОБА_8, хоча мала можливість пред"явити його до виконання, так як отримала виконавчий лист в суді 02.12.2014 р, про що свідчить відмітка у виконавчому листі про дату його видачі (а.с.14); сторони проживали разом; позивач мав постійне місце роботи та заробіток, достатній для утримання сім"ї; угода про надання утримання позивачці її батьками відсутня; пояснення відповідачки про те, що вона проживала однією сім"єю з позивачем, але кошти на її утримання надавали батьки суд до уваги не бере, так як жодними об"єктивними доказами таке твердження не доведене.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Підстави для звільнення відповідачки від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, відсутні.

Наявність рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина у листопаді 2014 року свідчить про те, що на момент звернення з позовом про стягнення аліментів позивачка дійсно потребувала утримання від позивача. Проте, непред"явлення виконавчого листа до виконання, спільне сумісне проживання та ведення домашнього господарства протягом двох років після рішення суду, відсутність самостійного джерела доходу у відповідачки, високий розмір заробітної плати позивача (довідка додається) вказує на те, що позивач утримував сім"ю, в тому числі неповнолітнього сина ОСОБА_8, за рахунок власних доходів, в тому числі заробітку. Наведене стверджується також тим, що після припинення спільного проживання та у зв"Язку з ненаданням позивачем коштів на утримання 05.09.2016 р відповідачка ОСОБА_3 пред"явила виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 до примусового виконання.

Суд також враховує, що після припинення спільного проживання ОСОБА_1 добровільно з жовтня 2016 р став сплачувати ОСОБА_3 кошти на утримання сина, на що вказують квитанції про поштовий переказ від 04.10.2016 р, від 09.11.2016 р, від 21.11.2016 р та від 08.12.2016 р (долучено до матеріалів справи), виклик ОСОБА_1 до державного виконавця лише на 02.12.2016 р та постанова про прийняття виконавчого провадження до виконання від 28.11.2016 р (долучено).

Означені обставини, на думку суду, мають істотне значення і є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах та задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати (а.с.12) підлягають стягненню з відповідача в користь позивача у зв"Язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 14, 18, 60, 61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 197 СК України, суд

в и р і ш и в

Позов задовольнитти.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 9 жовтня 2014 року по жовтень 2016 року в розмірі 35054 грн 11 коп, нарахованої Красилівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області за виконавчим листом № 682/3323/14-ц від 02.12.2014 р, виданим Славутським міськрайонним судом Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 510 грн 20 коп судових витрат.

Протягом десяти днів з дня проголошення рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Зеленська В. І.