Справа №489/160/17 22.05.2017 22.05.2017 22.05.2017
Провадження №22-ц/784/1084/17
Справа № 489/160/17 11
Провадження № 22 Ц- 784/1084/17 Головуюча першої інстанції: Кокорєв В.В.
Категорія - 27 Доповідач апеляційної інстанції: Галущенко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2017 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

Лисенка П.П..

із секретарем: Андрієнко Л.Д.

без участі

сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» ( далі - ПАТ КБ «Приватбанк») на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27. 03.2017 р. у справі за

позовом

публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

13.01.2017 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 13.08.2013 р. з ОСОБА_3 було укладено договір кредиту, за умовами якого він отримав 1700 грн. кредиту, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку ( картковий рахунок).

Згідно з договором він повинен був сплачувати проценти за користування кредитним лімітом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості, але не менше 7% щомісяця, з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

За обслуговування карткового рахунку підлягає нарахуванню комісія у розмірі, передбаченому договором відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку ( далі - Умови, Тарифи та Правила )

В разі порушення строків платежів по кожному із зобов'язань більше ніж 30 днів, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов підлягає сплаті позичальником штраф у розмірі 500 грн. та додатково 5% від суми позову.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами, відповідно до п.2.1.1.12.6 Правил.

При цьому пунктом 1.1.3.2.3 Умов передбачена можливість зміни Банком тарифної ставки .

Внаслідок невиконання позичальником власних зобов'язань утворилась заборгованість, розмір якої станом на 31.10. 2016 р. складає 22322 грн. 32 коп.

Посилаючись на порушення позичальником кредитної угоди, позивач просив про стягнення боргу.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27. 03.2017 р. ухвалено про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 7942 грн.68 коп. боргу, а також 560 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про зміну рішення в частині розміру відсотків та задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та неврахування доказів щодо обґрунтованого нарахування відсотків за кредитною угодою.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах оскарження, передбачених ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Порушення зобов'язань, які виникають з договорів, тягне за собою наслідки, передбачені ст. 611 ЦК зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання однією з сторін, якщо це передбачено договором або законом; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки (штрафу); відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ст. ст.1049, 1048, 1054 ЦК України, позичальник має повернути позику (кредит) у тій самій сумі, яка була надана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

За договором позики (кредиту) позикодавець має право на одержання процентів, розмір яких встановлюється договором.

Невиконання цих зобов'язань тягне відповідальність боржника, який має повернути суму боргу з процентами та неустойкою, передбаченими договором, згідно з правилами ст. 624 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2013 р. ОСОБА_3 уклав з Банком кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого він отримав 1700 грн. в кредит, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку ( картковий рахунок), для доступу до якого, була видана платіжна картка строк дії якої складає 2 роки.

Відомості про погодження з Умовами та правилами і Тарифами, ознайомлення з ними в письмовому вигляді, зобов'язання щодо виконання цих Умов та Правил, засвідчені особистим підписом позичальника.

З наданих до суду електронних документів в паперовій формі про рух коштів вбачається, що на підставі кредитної угоди від 13.08.2013 р. позичальнику був відкритий картковий рахунок

Для доступу до цього рахунку була видана платіжна кредитна картка «Універсальна 55 днів пільгового періоду».

Кредитний ліміт визначено Банком у розмірі 1700 грн.

26.09.2013 р. закінчився пільговий період безпроцентного користування кредитом, після чого Банком почалося нарахування процентів за користування кредитними коштами у відповідності до умов кредитного договору.

Остання операція з отримання коштів здійснена позичальником 14.02.2014 р., а останній платіж на часткове погашення боргу здійснений ним 24.01.2014 р.

За обслуговування карткового рахунку підлягала нарахуванню комісія у розмірі, передбаченому договором відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку ( далі - Умови, Тарифи та Правила )

За порушення строків платежів по кожному із зобов'язань більше ніж 30 днів позичальник мав сплачувати штраф у розмірі 500 грн. та додатково 5% від суми позову.

Внаслідок невиконання позичальником цих зобов'язань станом на 31.10. 2016 р. утворилась заборгованість за відсотками, яка судом визначена у розмірі 1713 грн. 70 коп.

З наданого позивачем розрахунку та п. 3 наказу СП-2014-6915682 від 18.08.2014 р. про зміни в тарифах вбачається, що дійсний розмір наявної заборгованості за відсотками має здійснюватися за попередньою відсотковою ставкою, оскільки на час застосування наказу позичальник з карткового рахунку коштів не знімав.

Таким чином, Банк не довів обґрунтованість свого розрахунку, який здійснювався ним за цей період за підвищеними відсотковими ставками.

За таких обставин, колегія суддів виходить з того, що дійсний розмір відсотків, які підлягають стягненню з позичальника має визначатися за розрахунком, який наведений у заочному рішенні суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги Банку щодо обґрунтованого нарахування відсотків за підвищеними відсотковими ставками не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи та наказу від 18.08.2014 р. вбачається, що витрат після початку застосування наказу позичальник не робив, а тому підлягає застосуванню у розрахунку збитків базова процентна ставка.

Не можуть бути прийняті до уваги і посилання на те, що розрахунок зроблений судом без застосування висновків експерта. Адже розрахунок наведений судом містить прості арифметичні дії, що відповідно до роз'яснень, які містяться у п.11 постанови Пленуму Верховоного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», не виходить за межі компетенції суду та не потребує застосування спеціальних знань за правилами ст.143 ЦПК України.

Інші доводи також не заслуговують на увагу, оскільки вони правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Встановлене не дає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів:

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - відхилити, а заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27. 03.2017 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: П.П. Лисенко

Н.В. Самчишина