Справа № 310/5842/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01 березня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Буюклинській К.О.,

за участю позивача, представника позивача - ОСОБА_3, представника третьої особи - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про позбавлення його батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час шлюб між ними розірвано. За рішенням суду з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей було стягнуто аліменти в розмірі 450 грн. на кожну дитину щомісячно. В період з грудня 2012 року по лютий 2015 року, менша дитина здебільшого проживала з відповідачкою, а старшу дитину, через непорозуміння та конфлікти зі співмешканцем відповідачки, постійно приводили до нього та залишали на тривалий час. 10.02.2015 року без будь-яких пояснень, відповідачка перевезла всі речі доньки до нього додому і залишила дитину разом з його матір'ю, після цього обірвала всі можливі зв'язки з ним та з донькою. Відповідачка виїхала з міста разом з меншою дитиною ОСОБА_8 в невідомому напрямку. Вжиті заходи розшуку відповідачки через правоохоронні органи не дали результату. Після того він звернувся до суду з заявою про звільнення його від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_7. Судом було прийнято рішення від 21.12.2015 року про звільнення його від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнуто з ОСОБА_6 на його користь аліменти на утримання ОСОБА_7 в розмірі 450 грн щомісячно до її повноліття. Згідно розрахунку, наданого Бердянським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції від 04.07.2016 року, станом на 15.06.2016 року ОСОБА_6 має заборгованість по аліментам на утримання дитини ОСОБА_7 в розмірі 4064,32 грн. Донька ОСОБА_7 проживає з ним, а відповідачка ухиляється від утримання дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не переймається тим, як дочка живе, не утримує її та не допомагає матеріально. Відповідачка своїми діями проявила повну байдужість до своєї дитини та свідомо самоусунулась, надавши перевагу влаштуванню свого особистого життя, що свідчить про умисне ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Просить позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Крім того, позивач ОСОБА_5 суду пояснив, що відповідачка не з'являлась до доньки ОСОБА_7 2 роки, не телефонувала їй, донька намагалась зв'язатися з матір'ю через соціальні мережі, але безрезультатно. Ніякої допомоги матір дитині не надає. Донька в березні 2015 року виявила бажання привітати матір з 8 березня та подарувати книгу, але мати подарунок не взяла. З того часу ОСОБА_7 не спілкувалася з мамою.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_6 не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_4 - в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що з позивачем він знайомий з 1998 року, підтримують дружні відносини. Сім'я позивача розпалася близько 4 років тому. У позивача є двоє дітей, діти проживали з матір'ю, старшу доньку ОСОБА_7 позивач брав на вихідні. З лютого 2015 року старша донька ОСОБА_7 стала жити з батьком, з розмови з позивачем, він дізнався, що відповідачка ніякої допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, життям дитини не цікавиться.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що з позивачем він знайомий з 2000 року, підтримують дружні відносини. З сім'єю позивача він давно знайомий, хрещений батько ОСОБА_11. Близько 4 років тому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розлучились. Позивач брав дітей на вихідні. З лютого 2015 року старша донька ОСОБА_7 стала жити з батьком, знаходиться на його утриманні, позивач займається її вихованням. Будь-яких зв'язків з відповідачкою він не підтримує.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона є мамою позивача. З лютого 2015 року старша донька її сина - ОСОБА_7 стала жити з батьком. Відповідачка сама зібрала речі ОСОБА_7 і віддали дитину позивачу. На даний час відповідачка ніякої допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, життям дитини не цікавиться. В травні 2015 року вона останнього разу спілкувалася з відповідачкою. Мати з дитиною ніяких контактів не підтримує.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Шлюб розірваний на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 січня 2013 року (а.с.13).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.12.2015 стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 450 гривень щомісячно на користь ОСОБА_5.

Згідно розрахунку державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області №24950 від 24.07.2016 року, ОСОБА_6 має заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 4064,32 грн.

Донька проживає разом із позивачем, знаходиться на його утриманні. Позивач створює для дитини необхідні умови для повноцінного життя та розвитку. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 13.02.2017 р. № 01-0885/46 доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно характеристики з Бердянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №11 - Бердянської міської ради Запорізької області, мати - ОСОБА_6, протягом навчання ОСОБА_7 до 20.02.2015 року приводила і забирала доньку, відвідувала батьківські збори. З лютого 2015 року вихованням та утриманням дитини став займатися батько ОСОБА_5 До кінця третього класу, тобто до 30.05.2015 року, мати до школи не з'являлася та не приймала участі у житті дитини.

Згідно характеристики з Бердянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №20 - Бердянської міської ради Запорізької області від 16.06.2016 р, відносно ОСОБА_7 - вихованням та утриманням дитини займається батько ОСОБА_5, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини і класу, несе необхідні витрати. Мати, ОСОБА_6, в школі за весь час навчання дитини жодного разу не була, батьківські збори не відвідувала, участь у шкільному житті дитини не приймала.

Згідно довідки вуличного комітету №27 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, разом батьком ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_12.

Як вбачається з заяви дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, написаної в присутності зав. сектору служби по справам дітей виконкому Бердянської міської ради ОСОБА_13, дитини згодна з тим, щоб її матір позбавити батьківських прав відносно неї, оскільки матір не цікавиться її справами, її життям, участі в утриманні не приймає. Зазначила, що матір на її дзвінки не відповідає.

Згідно копії постанови слідчого СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 31.08.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003058 від 10.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1.2 ч.2 ст. 115 КК України, встановлено, що 09.07.2015 року до Бердянського МВ ГУМВС України надійшла заява від ОСОБА_5, в якій він просить вжити заходи до розшуку його колишньої дружини ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які виїхали з м. Бердянськ Запорізької області у невідомому напрямку. Допитані в рамках кримінального провадження ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що їх донька - ОСОБА_6 та їх онука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, поїхали з власної волі на постійне місце проживання до Росії, їм відомо їх місце мешкання, але в цілях безпеки життя та здоров'я дочки та онуки, вони відмовляється повідомити адресу їхнього проживання, просили припинити розшук.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області надав суду висновок № 01-0885/46 від 13.02.2017 р. про доцільність в інтересах малолітньої дитини позбавлення відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, позбавлення відповідачки батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір'ю своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах малолітньої дитини.

При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, вона має право бути поновлена у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст.169 СК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 60, 88,169, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав відносно малолітньої дочки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяО. М. Дністрян