РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Тимофєєвої Г.Л.,

при секретарі Сухіна О.Ю.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Добропілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2017 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12810,50 грн.

Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.06.2014 року, який складається з заяви про приєднання до умов надання банківських послуг, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно до довідки про зміну умов кредитування картрахунку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «ОСОБА_2 користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», затверджених наказом №СП-2010-256 складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві від 17.06.2014р.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 ОСОБА_3 і ОСОБА_2 надання банківських послуг.

Відповідно до цих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 п. 1.1.7.12 строк дії договору 12 місяців з моменту підписання , який автоматично лонгується на такий же термін , якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує про припинення дії договору.

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У звязку з цим, станом на 28 лютого 2017 року загальна сума заборгованості становить 12810,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 400,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8424,29 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2900,00 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 586,21 грн.

Представник позивача в судові засідання неодноразово не зявився. Ухвалу суду від 28.08.2017р. щодо обовязкової явки позивача в засідання для надання пояснень по справі, не виконав. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що до червня 2014 року він ніколи не був клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк». В червні 2014 року він отримав грошовий переказ в сумі 5000 російських рублів від своєї сестри Кур»янової А.О. з м. Маздак Північної Осетії. Ці гроші були відправлені сестрою через ПАТ КБ «Приватбанк». З метою отримання переказу, він 17.06.2017р. звернувся до відділення Приватбанку в м. Білозерське, де йому запропонували оформити відповідну картку для виплат. Разом з цією карткою працівниками банку була видана кредитна картка. Після того, як в цей же день ОСОБА_1 зняв поштовий переказ (йому допомогли працівниці банку), він хотів повернути видані йому банківські картки, оскільки не бажав бути клієнтом банку. Разом з тим, ці картки у нього в банку не забрали та повідомили, що він може колись в подальшому їх використовувати при оплаті комунальних платежів, для розрахунку в магазині. Позивач зазначив, що ніколи їх не використовував для оплати, кредитний ліміт не чіпав. Він не знав, що банк на власний розсуд, перераховує платежі. Про існування заборгованості перед банком за кредиткою, він дізнався лише після того, як його викликали до суду за даною справою. Вважає розрахунок заборгованості надуманим, безпідставним та не обґрунтованим.

Вислухав відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.06.2014 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 банківських послуг. Згідно заяви позичальника він підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та ОСОБА_2 надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком. (а.с.8)

За умовами договору ОСОБА_1 на кредитну картку було зараховано 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. В подальшому 18.06.2014р. кредитний ліміт був збільшений до 500,00 грн., а 28.10.2014р. кредитний ліміт знов знижений до 400,00 грн.

Будь-якої інформації про умови тарифу надання банківських послуг в анкеті не зазначено. Разом з тим, з розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що річні відсотки за користування кредитом нараховані за ставками: з 17.06.2014р. - 30,00%, з 01.09.2014р. - 34,8%, з 01.04.2015р. - 43,2%. (а.с.6-7)

Пунктом 1.1.7.12 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору , він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до вимог пункту 2.1.1.2.4 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг визначено, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п. 2.1.1.12.6 ОСОБА_2 користування платіжною карткою банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до вимог 2.1.1.12.6.2. ОСОБА_3, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов»язань по сплаті процентів за користування кредитом, в розмірі вказаному в пам»ятці клієнту (довідці про умови кредитування) та тарифах, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених процентів, встановлених в умовах кредитуваня.

Як встановлено із наданих документів, ПАТ КБ «ПриватБанк» нарахував відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Станом на 28.02.2017р. позивач навів розрахунок заборгованості за кредитом, на суму 12810,50 грн., який складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 400,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8424,29 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2900,00 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 586,21 грн.

За загальним правилом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За наданими детальними розрахунками операцій по кредитній картці ОСОБА_1, не вбачається жодного випадку користування ним кредитними коштами (а.с.79-81).

Згідно зі звітом по транзакціям за рахунком ОСОБА_1 за період з 01.01.1999р. по 13.08.2017р. з відповідача в порядку договірного списання банком самостійно утримувались: щомісячні платежі за страховку «Захист на кожен день», перевод на копілку, відсотки за користування кредитом, штрафи за прострочку по кредиту, списання процентів за прострочений кредит, пеню за прострочку по кредиту.(а.с.64-68)

Крім того, при визначенні розміру відсотків, банк здійснював обрахунок заборгованості виходячи з процентних ставок: 30,00%, 34,8%, 43,2%%, посилаючись на ОСОБА_3 та правила надання банківських послуг, Тарифи, згідно яких передбачена можливість зміни процентної ставки по кредиту.(а.с.6-7)

Однак, згідно анкети-заявки та пояснень відповідача, вбачається, що ні з умовами отримання кредиту, ні з розміром його ліміту, ні відсоткову ставку він не був ознайомлений. Також він при підписанні не був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, ОСОБА_2 користування платіжною карткою і Тарифами, а про зміну відсоткової ставки його не повідомляли. (а.с.8)

Представник позивача не надав суду доказів на підтвердження того, що відповідач був ознайомлений із Умовами надання банківських послуг, ОСОБА_2 користування платіжною карткою та Тарифами Банку.

У зв'язку із цим вказані позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 17.06.2014р року.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-16 цс15, та є обов'язковою для застосування судами.

За такого, суд не може взяти до уваги доводи відповідача про встановлення процентної ставки у розмірі 30,00%, 34,8%, 43,2%%.

На підставі викладеного, суд не може прийняти до уваги доводи позивача про наявність заборгованості за тілом кредиту, відсоткам, а також нарахування пені, комісії та штрафів на підставі положень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надання банківських послуг, з якими відповідач не ознайомлений, та які не підписував, кредитні кошти не отримував.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Як встановлено в судовому засіданні, зазначено відповідачем, а також повністю відповідає дослідженим в судовому засіданні розрахункам заборгованості, ОСОБА_1 не користувався кредитом, не знімав ліміт, що знаходився рахунку.

З аналізу правових норм, вбачається, що відповідальність зі сплати процентів, обовязок сплатити неустойку, настає лише в випадку порушення позичальником грошового зобовязання: погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту.

В даному випадку ОСОБА_1 кредитом не користувався, кошти не знімав. У зв'язку з цим посилання позивача на те, що тіло кредиту відповідачем не погашено, є безпідставним. А тому, в силу ст.611 ЦК України, для нього не настали відповідні правові наслідки зі сплати неустойки (штраф, пеня).

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, пенею та комісією та штрафів на загальну суму 12810,50 грн. необґрунтовані, недоведені, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.526,530,549,611,615,629,1048,1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 57, 60 , 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступну та резолютивну частини рішення суду проголошено в судовому засіданні 18 вересня 2017 року

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п'яти днів.

Головуючий суддя Г.Л.Тимофєєва

18.09.2017