Справа № 348/2093/14-ц
Провадження № 22-ц/779/451/2017
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р.П.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Надвірнянського районного суду від 8 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням та вселення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Надвірнянського районного суду від 8 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 8 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Надвірнянського районного суду від 8 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням та вселення.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права. Вказує на помилковість висновку суду про те, що ним не наведено істотних обставин, які не були і не могли бути відомі під час розгляду справи та прийняття рішення, що є підставою для перегляду ухваленого рішення за нововиявленими обставинами. При цьому не враховано, що рішенням Надвірнянського районного суду від 8 квітня 2015 року, яке набрало законної сили 13 квітня 2016 року, встановлено незаконність передачі у 2002 році у власність ОСОБА_3 житлового будинку на уч. Постоята, с. Пасічна. Крім того, під час розгляду цивільної справи за позовом його матері ОСОБА_4 зі слів представника Пасічнянської сільської ради з'ясовано, що у номері і даті рішення сільської ради, на підставі якого оформлено свідоцтво про право власності на житловий будинок, були допущені помилки, відповідно рішення сільської ради не стосується житлового будинку ОСОБА_3 Вказані обставини є істотними для ухвалення правильного рішення, оскільки за наявності таких відсутні підстави для вселення ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми у цей будинок.

З врахуванням наведеного просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення його заяви.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_3 доводів скарги не визнала посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як правильно встановлено та підтверджується матеріалами справи рішенням Надвірнянського районного суду від 8 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2015 року, частково задоволено позов ОСОБА_3 Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у користуванні домоволодінням АДРЕСА_1. Також вселено ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у цей житловий будинок (а.с.69-71, 111-112).

Частково задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідач тривалий час чинить позивачу та дітям перешкоди у користуванні будинком. При цьому судом не взято до уваги посилання ОСОБА_2 на неправомірність набуття права власності ОСОБА_3 на житловий будинок, оскільки на час розгляду справи свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане 24 вересня 2001 року виконкомом Пасічнянської сільської ради, згідно якого позивач є власником будинку АДРЕСА_1, у встановленому законом порядку не було визнано недійсним та було чинним.

З матеріалів справи вбачається, що вказане рішення виконано ВДВС Надвірнянського районного управління юстиції. Відповідно 10 грудня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Чіх І.М. винесено постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.148,152).

Обґрунтовуючи заяву про перегляд постановленого в справі рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами ОСОБА_2 посилався на те, що рішенням Надвірнянського районного суду від 8 квітня 2015 року свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_3, визнано недійсним.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Тобто, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно роз'яснень вказаної постанови при вирішенні питання про наявність нововиявлених обставин суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Не є нововиявленими обставинами також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи. Тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Надвірнянського районного суду від 8 квітня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_4 (матері ОСОБА_2.) до Пасічнянської сільської ради, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача: ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок (справа № 348/2689/14-ц). Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1, видане ОСОБА_3 24 вересня 2001 року виконавчим комітетом Пасічнянської сільської ради, Надвірнянського району.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2015 року вказане рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4

Однак, в подальшому ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2015 року скасовано та залишено в силі рішення Надвірнянського районного суду від 08 квітня 2015 року.

Відтак, на час ухвалення Надвірнянським районим судом рішення по справі за позовом ОСОБА_3 рішення про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок прийняте не було.

Крім того, аналізуючи предмет та підстави позову по вказаній справі, колегія суддів вважає, що свідоцтво про право власності на житловий будинок було доказом по ній, якому суд давав оцінку з точки зору його належності та допустимості.

Разом з тим, подальше скасування вказаного свідоцтва поза межами судового провадження, в якому ухвалено рішення про перегляд якого ставиться питання, не може вважатися нововиявленою обставиною по справі у розумінні ст. 361 ЦПК України. Таке скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок є новою обставиною, а не нововиявленою, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

З врахуванням наведених обставин місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2

При цьому колегія суддів також враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, які підлягають застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважує, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Поновлення розгляду справ за нововиявленими обставинами, за умови відсутності зловживання, не суперечить положенням Конвенції як таке.

Однак, концепція правової певності, яка характерна для Конвенції, передбачає дотримання принципу остаточності судового рішення. Цей принцип полягає в тому, що жодна із сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов'язкового судового рішення лише з метою нового розгляду та нового рішення у справі ( справи «Рябих проти Росії», N 52854/99, п.п.51-52, ЄСПЛ 2003-X, «Правєдная проти Росії», заява №69529/01, п.п.28, «Попов проти Молдови» №2, заява №19960/04, п.46).

Зважаючи на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена судом з дотриманням вимог процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Надвірнянського районного суду від 8 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Г.П. Мелінишин

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта