Справа № 653/896/17
Провадження № 2/653/616/17
"14" вересня 2017 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,
секретаря Копєйко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,
У судове засідання представник позивача не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно умов Генеральної угоди, в обов'язки відповідача входить погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, по перевищенню витрат платіжного ліміту, а також інші витрати відповідно до умов Договору.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до положень ст.ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 623-626, 629, 1054 ЦК України (в редакціях, що були чинними на день укладення обох кредитних договорів), цивільні зобов'язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; договір є обов'язковим для виконання; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; особа відповідальна за порушення зобов'язання; виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом); позичальник зобов'язаний повернути кредитору заборговане, сплатити проценти, а той управі за відповідних умов вимагати дострокового повернення боргу, відшкодування збитків, сплати неустойки; розмір боргу доказується кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
За змістом ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом. ЦК України передбачає можливість припинення зобов'язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація) (ст. 604 ч. ч. 1, 2). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ч. 1 ЦК України).
Як випливає з обставин, установлених при розгляді справи, має місце новація шляхом заміни первісного зобов'язання, що виникло з кредитного договору від 21.05.2013 року, новим зобов'язанням, установленим Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. У цьому розумінні зобов'язання за першим кредитним договором припинилося і заборгованість власне за цим договором відсутня, однак, не внаслідок погашення її боржником, а внаслідок заміни зобов'язання, перенесення боргу, що залишився через порушення позичальником умов першого договору, у рахунок нового зобов'язання з іншими умовами кредитування в порядку укладення договору приєднання відповідно до затвердженої банком технології реструктуризації заборгованості. Кредитор пред'явив позов до боржника про стягнення боргу виходячи з правовідносин, що виникли з Генеральної угоди, а не з кредитного договору, що первісно був укладений, та ґрунтуючись на умовах нового договору.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі, відповідно до наданого розрахунку.
В порядку ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору.
Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 526,610-612, 625, 1050 ЦК України , суд, -
Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.Б. Венглєвська