Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №332/4120/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Ретинська Ю.І.
Провадження №22-ц/778/909/17 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

При секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що ОСОБА_4 є матір'ю загиблого ОСОБА_5, який з 09.10.2012 року по 28.02.2016 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЗТМК» та працював печовим на відновленні й дистиляції титану та рідкісних металів.

28 лютого 2016 року під час виконання трудових обов'язків з ОСОБА_5 стався нещасний випадок, наслідком якого стала його смерть від закритої тупої травми грудної клітини з розривом грудного відділу аорти, що призвело до гострої крововтрати.

Просить суд стягнути з відповідача спричинену ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 500000 грн.

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з відповідача спричинену ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь ОСОБА_4 40 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 з 09.10.2012 року по 28.02.2016 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЗТМК», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.10-12). Посадова інструкція та зміни до неї були своєчасно надані ОСОБА_6 для ознайомлення, що підтверджується листами ознайомлення (а.с.59-65). Позивач являється матір'ю ОСОБА_5

28 лютого 2016 року під час виконання трудових обов'язків із ОСОБА_5 стався нещасний випадок, наслідком якого стала його смерть від закритої тупої травми грудної клітини з розривом грудного відділу аорти, що призвело до гострої крововтрати. Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується довідкою про причину смерті від 29.02.2016 р. та свідоцтвом про смерть від 02.03.2016 р., виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (серія НОМЕР_1) (а.с. 13,14).

Відповідно до акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 28.02.2016 року об 11 годині 35 хвилин в ТОВ «ЗТМК» від 19 липня 2016 року (Форма Н-5) основною причиною настання нещасного випадку є організаційна - порушення технологічного процесу: порушення технологічного режиму при проведенні підготовки до подальшої роботи, а саме випробовування на щільність реторти № 118 з кришкою № 52, встановленої на установці ПВС-410 № 12, внаслідок чого стало можливим підвищення тиску в реторті (висновок експертизи від 23.06.2016 року № 23.02.04-0037/1.16, проведеної ДП «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці»); виконання роботи з опресування кришки № 52, на виконання якої не надавалося завдання. Супутньою причиною є організаційна - невиконання посадових обов'язків: не здійснення контролю за виконанням змінного завдання (виконання роботи з опресування кришки № 52, на виконання якої не видавалося завдання); не здійснення контролю за якістю виконання технологічних операцій підлеглим персоналом (закріплення кришки реторти трьома болтами замість дев'яти, передбачених інструкцією реторти та кришки); не здійснення контролю за виконанням робочих інструкцій підлеглим персоналом (а.с.21-27, 68-66).

Відповідно до Акту № 2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 19 липня 2016 року(Форма Н-1) особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, є ОСОБА_5, печовий цеху № 7 ТОВ «ЗТМК», який виконував роботу з опресування кришки № 52, не отримавши на це завдання, виконав роботу з опресування кришки № 52 із порушенням технологічного режиму при проведенні підготовки до подальшої роботи та ОСОБА_7, майстер пічної дільниці цеху № 7 ТОВ «ЗТМК», який допустив виконання опресування кришки № 52 із порушенням технологічного режиму при проведенні підготовки до подальшої роботи, допустив виконання роботи з опресування кришки № 52 підлеглим персоналом, на виконання якої не надавалося завдання, допустив закріплення кришки реторти трьома болтами замість дев'яти ,передбачених конструкцією реторти та кришки (а.с. 15-20);

Відповідно до вимог статей 1, 3, частини четвертої статті 43, частин першої та другої статті 46 Конституції України Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника.

Відповідно до частини 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею153 КЗпП України передбачено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Отже, моральна шкода, завдана членам сім'ї та іншим особам, які мають на це право, смертю працівника, (ч.2.ст.1168 ЦК України) має відшкодовуватися роботодавцем за наявності його вини.

Відповідно до ст. 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або у інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 травня 1995 року № 4 моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Позивач у зв'язку зі смертю свого сина зазнала глибокі моральні страждання, викликані раптовою і непоправною втратою сина, внаслідок його загибелі, тяжкість вимушених у зв'язку з цим змін в її житті, інші негативні явища у зв'язку з цим, зокрема не можливість відновлення стосунків з близькою і рідною для нею людиною.

З огляду наведеного на враховуючи ступінь, характер і об'єм душевних страждань позивача, у зв'язку із смертю її сина, а також враховуючи той факт, що основною причиною нещасного випадку є порушення технологічного процесу, які допустив сам ОСОБА_5, і лише супутньою причиною нещасного випадку визнано нездійснення контролю за виконанням змінного завдання, за якістю виконання технологічних операцій підлеглим персоналом та за виконанням робочих інструкцій підлеглим персоналом з боку майстра пічної дільниці цеху № 7 ТОВ «ЗТМК» ОСОБА_7, виходячи з принципів розумності і справедливості, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про стягнення з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.

Докази та обставини, ні які посилаються заявники в апеляційних скаргах щодо незгоди з розміром відшкодування та вини самого потерпілого, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже доводи апеляційних скаргг не спростовують висновків суду першої інстанції , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: