Провадження № 2/537/184/2017
Справа № 537/5776/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 за рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області №2-933/11 від 30 травня 2011 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом стягнення аліментів в твердій грошовій сумі по 600 грн. на кожну дитину щомісяця, до досягнення дітьми повноліття; судові витрати стягнути з відповідача.

Свої вимоги мотивував тим, що згідно рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 30 травня 2011 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання двох дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку із втратою позивачем роботи та зі зміною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів, про яку йому не було відомо, та яку він згодом виплатив. Позивач зазначає, що, незважаючи на скрутне матеріальне становище та відсутність стабільного заробітку, він сплатив всі належні виплати в повному обсязі. Однак, на даний час його життєві обставини змінилися, а саме те, що позивач ніде не працює, у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина, а всього на утриманні позивача перебуває п'ять осіб, у зв'язку із чим він не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, передбаченому рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 30 травня 2011 року.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки.

Представник відповідача, ОСОБА_2 - ОСОБА_6, в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував в повному обсязі, вважаючи вимоги останнього такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки відсутні законні підстави для зменшення розміру аліментів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі пояснень представника відповідача та документів, наявних в матеріалах справи.

Вислухавши представника відповідача, ретельно вивчивши, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступне.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилися діти - син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4, що вбачається зі свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого 17 листопада 2009 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області, а також зі свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 17 листопада 2009 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області.

За рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 30 травня 2011 року зі ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходів до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходів до досягнення дитиною повноліття

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі зазначеного вище рішення суду у Октябрському відділі державної виконавчої служби міста Полтава перебуває виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аналіз статті 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Так, з доводів позивача вбачається, що на даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, офіційно не працює, має п'ятьох утриманців, у зв'язку із чим на сьогоднішній день сума стягуваних з нього аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 30 травня 2011 року є завеликою.

Відповідно до статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На обґрунтування зазначених позивачем фактів останнім надано до суду свідоцтво про шлюб НОМЕР_3, відповідно до якого 18 серпня 2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_7; свідоцтво про народження НОМЕР_4, що підтверджує факт народження у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 доньки ОСОБА_8.

Також позивачем надано до суду копію свідоцтва про народження НОМЕР_5, з якого вбачається, що його дружина, ОСОБА_13., має дитину від попереднього шлюбу - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно акту від 23 листопада 2016 року, засвідченого ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_13, двома неповнолітніми дітьми ОСОБА_8 і ОСОБА_14

Факт проживання позивача у одному помешканні разом із вказаними вище особами також підтверджується актом від 24 листопада 2016 року, підписаного ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Також із наказу ТОВ «Науково-технічне підприємство «Бурова Техніка» №194-В від 18 липня 2016 року вбачається, що дружина позивача - ОСОБА_13 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 19 липня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підтвердження сумлінного виконання обов'язків зі сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивачем надано до суду довідки-розрахунки Октябрського відділу державної виконавчої служби міста Полтава №32802 від 25 липня 2016 року, №32803 від 25 липня 2016 року, № 51265 та №51266 від 08 грудня 2016 року.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, наданих у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Так, відповідно до довідки ТОВ «Добробит» №140/36 від 24 січня 2017 року, діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, порживають разом з матір'ю - ОСОБА_2

Як вбачається із довідки Кременчуцького ліцею №11 Кременчуцької міської ради Полтавської області №35 від 25 січня 2017 року, відповідач, ОСОБА_2, отримала дохід за жовтень 2016 року в сумі 3 118 грн. 48 коп.

Згідно наявних в матеріалах справи медичних документів, а саме: рентгенографія-висновок від 08 квітня 2016 року, консультаційний висновок спеціаліста від 07 квітня 2016 року, урофлоуметрія від 08 квітня 2016 року, виписка з медичної картки амбулаторного хворого від 01 серпня 2016 року, довідки від 13 жовтня 2011 року, довідки від 29 вересня 2011 року, діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є такими, що часто хворіють.

У відповідності до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Так, позивач як на підставу зменшення розміру аліментів посилається на факт перебування на його утриманні ще однієї малолітньої дитини, та на утримання дружини, ОСОБА_13

Однак, посилання позивача на вказаний вище факт не може бути прийнятий до уваги судом, оскільки за змістом статті 192 Сімейного кодексу України у системному зв'язку із положеннями статті 182 Сімейного кодексу України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на користь неповнолітньої дитини, суд зобов'язаний виходити з пріоритету інтересів дитини. З цією метою необхідно врахувати всі істотні обставини.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частку доходу одержує в натурі чи за наявності інших обставин, у зв'язку з якими складно чи неможливо визначити фактичний дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За викладених обставин, оскільки як вбачається з наведеної вище норми Закону, можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, законодавець пов'язує з мінливим та нерегулярним доходом платника аліментів, а позивачем будь яких доказів на підтвердження обставин, що обумовлюють необхідність стягнення з останнього аліментів в зазначений вище спосіб не надано, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем в судовому засіданні обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, всупереч вимогам статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України позивач, окрім копій документів, які підтверджують факт укладення шлюбу і народження дитини, не надав жодних інших належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, з якими закон передбачає можливість зменшення розміру аліментів.

Окрім того, посилання позивача на те, що на його утриманні також перебуває дитина теперішньої дружини від її попереднього шлюбу, суд сприймає критично, оскільки мати, ОСОБА_13, має право на одержання аліментів від батька цієї дитини.

Аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач, ОСОБА_1, має працездатний вік, ним не надано доказів щодо погіршення стану його здоров'я, інших істотних обставин, достатніх та переконливих доказів щодо наявності підстав для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, а наведені останнім факти не є, на думку суду, передбаченими законом обставинами, що свідчать про наявність у позивача підстав з якими законодавець пов'язує зменшення розміру стягуваних аліментів, у зв'язку із чим в задоволенні позову слід відмовити.

Статтею 79 Цивільно-процесуального кодексу України передбачені види судових витрат, до яких, зокрема, відносяться витрати на правову допомогу.

Статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільним і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

У зв'язку із вищевикладеним, оскільки позивачу в задоволенні позову відмовлено, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з останнього на користь відповідача, ОСОБА_2, понесені нею витрати на оплату правової допомоги в розмірі 1 600 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180, 182, 192 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після отримання копії цього рішення.

Суддя : Д.О. Зоріна