Єдиний унікальний номер 233/5234/16-ц Номер провадження 22-ц/775/418/2017
Головуючий у 1 інстанції: Мартишева Т.О. єдиний унікальний номер 233/5234/16-ц
Доповідач: Папоян В.В. номер провадження 22-ц/775/418/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Папоян В.В.

суддів Біляєвої О.М., Канурної О.Д.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького районного суду м.Львова про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року, якою закрито провадження по справі за його позовом до її позовом до Галицького районного суду м.Львова про відшкодування шкоди, завданої особі незаконним рішенням, діями та бездіяльністю суду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що ухвалою суду безпідставно закрито провадження по справі, оскільки судовим рішенням, яке приймалося відповідачем з приводу перегляду за його заявою постанови суду за нововиявленими обставинами, було порушено його встановлене Конституцією України право на судовий захист, чим спричинено матеріальну та моральну шкоду.

Особи, які приймають участь по справі в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст.. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі у разі якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Галицького районного суду м.Львова про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої особі незаконним рішенням, діями та бездіяльністю суду, але з позовної заяви убачається, що заявлені позовні вимоги до відповідача позивач обґрунтовує своїм непогодженням з судовим рішенням по конкретній справі, де існує окремий порядок оскарження рішень, ухвал передбачений Цивільним Процесуальним кодексом України, тобто позовні вимоги заявлені у зв'язку з професійною діяльністю судді. Тому зазначений позов не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, постановляючи ухвалу про закриття провадження по справі, суд першої інстанції посилаючись на ст.. 205 ЦПК України обґрунтовано виходив з того, що заявлені позовні вимоги не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги оскільки з відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. N 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

У зв'язку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Також у Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (у тому числі, наприклад, надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Крім того, застосування положення ч. 6 ст. 1176 ЦК України можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади.

Тобто це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам ст. ст. 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування ухвали суду і тому відповідно до п.1ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду підлягає залишенню без змін, як постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1, 314 ч.1, 315 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя В.В. Папоян

судді О.М. Біляєва

О.Д. Канурна