Ухвала

іменем україни

06 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив визнати правочин купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1, укладений між ним та відповідачем, дійсним, визнати за ним право приватної власності на вказаний будинок.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2013 року визнано правочин купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дійсним.

Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на житловий будинок (літ. «А»), загальною площею 83,5 кв. м, житловою площею 40,4 кв. м, із належними до нього будівлями та спорудами: прибудовою (літ. «а»), ґанком (літ. «аі»), що розташований по АДРЕСА_1.

На зазначене рішення ОСОБА_5, яка не приймала участі у розгляді справи, подала апеляційну скаргу, на обґрунтування якої посилалась на те, що рішення безпосередньо стосується її права, як спадкоємця після смерті батька ОСОБА_4, судом вирішено питання про її спадкові права та право власності на спадщину

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року ОСОБА_5 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на рішення Барського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2013 року на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК Україниз посиланням на те, що ОСОБА_5 не довела, що рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2013 року суд вирішив питання про її спадкові права та право власності.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, справу направити для продовження розгляду до апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відмовляючи у прийняті апеляційної скарги ОСОБА_5, апеляційний суд виходив із того, що при розгляді даної справи питання про права та інтереси останньої не вирішувались.

Із такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Право на апеляційне оскарження відповідно до ст. 292 ЦПК України мають сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Цим правом скористалася ОСОБА_5 та на обґрунтування апеляційної скарги посилалася на те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права, оскільки на момент відкриття спадщини вказаний будинок входив до спадкового майна її батька ОСОБА_4, вона є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті та вчинила дії для прийняття спадщини.

Апеляційний суд на порушення вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, не надав оцінки цим обставинам, належним чином доводів ОСОБА_5 не перевірив, не взяв до уваги фактичні обставини, які, на думку заявника, дають йому право на апеляційне оскарження, не вирішив питання, чи порушуються оскаржуваним рішенням місцевого суду майнові права заявника на спірне майно, та дійшов передчасного висновку про відмову у прийнятті апеляційної скарги.

Крім того, апеляційний суд, пославшись на те, що рішенням суду не вирішувалося питання про права та обов'язки ОСОБА_5, яка не була залучена до участі у справі, відмовив у прийнятті апеляційної скарги на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України, не звернувши увагу не те, що у даному випадку положення ст. 297 ЦПК України не може застосовуватись. У такому випадку суд відмовляє у прийнятті апеляційної скарги (повертає її) на підставі прямої норми процесуального права - ч. 1 ст. 292 ЦПК України, що не заборонено ч. 5 ст. 297 ЦГІК України

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 342 ЦПК України, з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 січня 2017 рокускасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик