№566/221/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року смт. Млинів Рівненської області Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі: Гутюк С.Е.

за участю позивача ОСОБА_1.

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Савурка О.В.,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ідна» про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в Млинівський районний суд з позовною заявою до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що у зв'язку зі смертю батька він зазанав душевних страждань.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. В той же час позивач в судовому засіданні суду пояснив, що 20 червня 2014 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи на польовій дорозі поблизу території тракторної бригади СГ ТзОВ "Ідна" в с. Малин Млинівського району Рівненської області, працівник відповідача, ОСОБА_4, керуючи трактором марки "Т-150К", реєстраційний номер НОМЕР_1, під час здійснення руху заднім ходом з метою відчеплення причіпного грейдера від форкопу трактора, не переконався у безпечності свого руху, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху, розпочав рух заднім ходом та допустив короткочасне стиснення виступаючою частиною форкопу трактора до передньої частини причіпного грейдера в ділянці тіла тазу батька позивача ОСОБА_5, який в результаті отриманих тілесних ушкоджень помер. Крім цього, посилається на те, що вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2014 року встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 та ч.3 ст. 135 КК України, а також факт виконання ним трудових обов'язків, як механізатора СГ ТзОВ "Ідна", під час вчинення даного злочину. При цьому, за вироком суду цивільний позов, що заявлявся ним , - ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, залишено без розгляду.

Стверджує, що на протязі тривалого періоду, він не може в повному обсязі змиритися з тяжкою втратою у його житті близької для нього людини. Тривалий період знаходиться в депрессивному стані, що негативно впливає на стан його здоров'я. Думка про фізичну біль, що переніс батько не дає йому спокою і до сьогоднішнього дня. Він змушений приділяти менше часу для своєї сімї, так як змушений виконувати додатково господарські та інші роботи по господарству батьків.

Звернення за юридичною допомогою з приводу стягнення моральної шкоди, втрати особистого часу, призводить до порушення психологічного та психічного стану здоров'я, це все травмує як його, позивача, особисто, так і його близьких.

Просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду на суму 100 000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що позивач не довів факту заподіяння йому моральної шкоди, а також не обгрунтував завленого розміру його відшкодування. В задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши подані сторонами докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав: вироком Млинівського районного суду від 02 грудня 2014 року, підтверджується, що 20 червня 2014 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_4, керуючи трактором марки "Т-150К" реєстраційний номер НОМЕР_1 на польовій дорозі поблизу території тракторної бригади ФГ ТзОВ "Ідна" в с.Малин Млинівського району Рівненської області, під час здійснення руху заднім ходом, з метою відчеплення причіпного грейдера від форкопу трактора, не переконався у безпечності свого руху, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху, розпочав рух заднім ходом та допустив короткочасне стиснення виступаючою частиною форкопу трактора до передньої частини причіпного грейдера в ділянці тіла тазу ОСОБА_5, який в результаті отриманих тілесних ушкоджень помер. В даній дорожній обстановці водій трактора ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пунктів 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, затвердженних постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. Дані порушення знаходяться в прямому причинному зв'язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди і настанням шкідливих наслідків у вигляді смерті ОСОБА_5 Крім цього, ОСОБА_4 завідомо залишив без допомоги ОСОБА_5, який перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якого обвинувачений сам поставив в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть ОСОБА_5

Цим вироком ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 та ч.3 ст.135 КК України і на підставі ст.70 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, згідно ст.76 КК України, обов'язки.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушення, залишено без розгляду

(а.с.81-83, справи №566/1266/14-к, а.с.8, справи №566/1723/14-к)

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 16 лютого 2015 року вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2014 року - залишено без змін, а апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без задовлення.

(а.с.81-83, справи №566/1266/14-к)

У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_6 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" про стягнення моральної шкоди і стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІДНА" с. Острожець Млинівського району Рівненської області на користь ОСОБА_6 у відшкодування завданої їй моральної шкоди - 50 000 /п'ятдесят тисяч / гривень.

(а.с.4-6)

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 03 грудня 2015 року рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 7 жовтня 2015 року залишино без змін.

(а.с.7-8)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 червня 2016 року рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 03 грудня 2015 року залишено без змін.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини справи, які вказують на те, що власником і володільцем трактора "Т-150К" № НОМЕР_1, водієм якого, при виконанні своїх трудових обов'язків, вчинено протиправне діяння, а саме злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, що спричинило смерть батька позивача, є сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Ідна", то за правилами наведених матеріальних норм, моральна шкода завдана ОСОБА_1, яка полягає у душевних стражданнях через смерть батька має бути відшкодована відповідачем СГ Тз ОВ "Ідна".

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню СГ ТзОВ "Ідна" ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з послідуючими змінами від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У зв'язку зі смертю батька в житті позивача сталися невідворотні зміни, що призвели до перенесення ним значних моральних страждань, які носять триваючий характер та порушення його звичайного способу життя, що вимагає від нього додаткових зусиль для його організації.

Таким чином, суд вважає, що смертю батька позивачу заподіяна моральна шкода, і враховуючи вимоги розумності і справедливості, рахує необхідним стягнути з особи, на яку законом покладено обов'язок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, тобто з відповідача по справі - СГ ТзОВ «Ідна» 50 000 гривень.

Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору у справі в розмірі, встановленому законом України «Про судовий збір», а саме 1 378 гривень00 копійок, від сплати яких звільнений позивач.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 10, 11,15,60,61,88,158/159,208-210,212-2015 ЦПК України,

ст.ст. 23,1168,1187 ЦК України,

суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ідна» про стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ідна» с. Острожець Млинівського району Рівненської області, на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої йому моральної шкоди в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ідна» с. Острожець Млинівського району Рівненської області в дохід держави судовий збір в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок в Управління Державного казначейства у Млинівському районі.

/код за ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017, рахунок отримувача 0242, код класифікації доходів бюджету: 22030001, код ЄДРПОУ суду 26406231/

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура