Справа № 404/7453/16-ц
Номер провадження 2/404/926/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Муравйової С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому позовні вимоги викладені наступним чином:

визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1;

присудити ОСОБА_2 компенсацію за 1/3 частки вищевказаної квартири в розмірі 46000,00 грн.

Через канцелярію суду відповідачем подано заяву (вх. № 4901 від 15.02.2017 року, а.с. 65) про затвердження мирової угоди № 2 від 14.02.2017 року та закриття провадження у вищевказаній справі, в звязку з тим, що сторони по справі дійшли спільної згоди та уклали мирову угоду, текст якої додано (а.с. 66).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що на даний час їй невідомо щодо укладення між сторонами мирової угоди.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 73). Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 подав до суду заяву (вх. № 7235 від 02.03.2017 року) про відкладення розгляду справи, в звязку з перебуванням представника відповідача у відрядженні (а.с. 78). Проте належних доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання 03.03.2017 року відповідач та її представник не надали, в зв'язку з чим, суд визнає, що ОСОБА_2 та її представник не з'явились до суду без поважних причин. Крім того, в заяві про затвердження мирової угоди (вх. № 4901 від 15.02.2017 року, а.с. 65) відповідач просила розглядати вказану заяву без її участі.

За частиною третьою статті 31 Цивільного процесуального кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до частини першої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Мирова угода є договором, який укладається для врегулювання спору шляхом взаємних поступок.

Мирова угода не може створювати прав та обов'язків у інших осіб, а також обмежувати ці права. Предметом мирової угоди є врегулювання спору, який розглядається в суді. Тому домовленість сторін не повинна виходити за межі предмету позову.

Мирова угода укладається з урахуванням загальних правил вчинення правочинів у письмовій формі. В мировій угоді доцільно зазначити найменування документа «Мирова угода», місце та дата її укладення, найменування та місце знаходження сторін, їх представників, цивільну справу, за якою укладається мирова угода. При цьому, з метою належного її виконання, зважаючи на те, що умови мирової угоди затверджуються судом, в такому документі повинні бути викладені конкретні умови мирової угоди, точний розмір грошових сум, що повинні бути виплачені за мировою угодою, строки виконання зобовязань, підписи сторін.

При вирішенні питання про затвердження мирової угоди суд зобов'язаний перевірити, чи не суперечить мирова угода закону, а також, чи не порушує вона прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Затвердження судом мирової угоди як форма вирішення спору є спрощеною процесуальною процедурою, в якій не передбачено обов'язку доказування та оцінки доказів. При цьому, постановлення судового рішення на умовах досягнутої домовленості про мирову угоду є порушенням закону, оскільки таке рішення не містить обов'язкових його складових - визначеності щодо встановлення обставин і фактів, їх правової оцінки, наявності порушення прав і свобод тощо.

Судом встановлено, що за умовами мирової угоди сторони домовились між собою, що по цій мировій угоді за позивачем ОСОБА_1 визнається право власності на квартиру АДРЕСА_2, вартість якої складає 311168,00 грн. згідно звіту про оцінку майна № 630 від 13.12.2016 року; відповідач, ОСОБА_2 відмовляється від своєї часки у цьому спільному майні квартирі АДРЕСА_2 на користь позивача, ОСОБА_5. Розмір вказаної частки складає 1/3 частину спірного майна; позивач, ОСОБА_5 сплачує відповідачу, ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/3 частки, що їй належить у квартирі АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності; розмір компенсації складає 4500,00 дол. США, що еквівалентно за курсом Національного банку України 122242,95 грн.; вказана сума має бути сплачена не пізніше 2-х днів після набрання ухвали суду про затвердження мирової угоди законної сили. На підтвердження сплати вказаної суми та її розмір складаються розписки в простій письмовій формі; в забезпечення виконання зобовязань за даною мировою угодою, протягом 5-ти днів з моменту підписання даної мирової угоди судом, відповідач зобовязується зняти з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою.

Мирова угода є договором, який укладається для врегулювання спору шляхом взаємних поступок. Мирова угода укладається сторонами (позивачем і відповідачем) і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

В мировій угоді повинні міститися підписи сторін. Проте, підписи сторін у поданій суду для затвердження мировій угоді № 2 від 14.02.2017 року відсутні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, в звязку з чим суд позбавлений можливості перевірити чи було під час укладення вказаної мирової угоди волевиявлення сторін вільним та відповідало їхній внутрішній волі.

Крім того, статтею 63 Сімейного кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

В пункті 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 Сімейного кодексу України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 Сімейного кодексу України).

В мировій угоді не зазначено мотивів та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні.

Також, заслуговує на увагу той факт, що згідно звіту про оцінку майна № 630 трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, складеного 13.12.2016 року оцінювачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮрЕкс», ринкова вартість обєкту оцінки складає 311168,00 грн. (а.с. 25-41). Відтак сума вартості 1/3 частини спірного нерухомого майна за вищевказаним звітом становить 103722,67 грн. Проте, зазначена в мировій угоді № 2 сума компенсації за 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 не відповідає вартості відповідної частини у звіті про оцінку майна № 630.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умови мирової угоди № 2 суперечать закону, в звязку з чим, в даній справі під час ухвалення рішення суду необхідно встановити обставини і факти, а також надати їм правову оцінку.

За таких обставин, зміст мирової угоди № 2 не відповідає вимогам цивільного законодавства, крім того, враховуючи предмет та підстави позову умови мирової угоди № 2 суперечать закону, а тому у суду відсутні правові підстави для визнання і затвердження мирової угоди № 2.

Керуючись ст.ст. 31, 175, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У визнанні мирової угоди № 2 від 14.02.2017 року (а.с. 66) у справі № 404/7453/16-ц, номер провадження 2/404/926/17, відмовити.

Продовжити судовий розгляд у справі № 404/7453/16-ц, номер провадження 2/404/926/17.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка