Справа №718/1101/17
Провадження №2-з/718/13/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року м. Кіцмань

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

22.05.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Кіцманського районного суду Чернівецької області із заявою про забезпечення позову в порядку ст.ст.151-153 ЦПК України, в якій просить накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою с.Шипинці вул.Горького,7, Кіцманського району, Чернівецької області; на земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:001:0187, що розташована за вищевказаною адресою та на земельну ділянку, площею 0,0727 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0188, що розташована по вул. вул.Горького,7, с.Шипинці Кіцманського району, Чернівецької області. Також просить заборони державному нотаріусу Кіцманської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 проводити дії щодо видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що вона після смерті тітки ОСОБА_4, яка померла 24.11.2016 року, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як єдина спадкоємиця та єдина її близька родичка. Під час заведення спадкової справи нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори їй повідомлено про наявність заповіту вчиненого її тіткою 22.11.2016 року на користь ОСОБА_2 Враховуючи те, що 11.04.2017 року за фактом смерті ОСОБА_4 розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч1. ст.115 КК України, так як остання померла при незрозумілих та дивних обставинах, і наявність у ОСОБА_2 оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, на підставі яких вона вже звернулась із заявою про прийняття спадщини та може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, просить заяву задоволити. Вказала, що в подальшому має намір подати позов про визнання заповіту недійсним.

Представник заявника ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, просить заяву розглядати без її участі, вимоги викладені в заяві підтримує повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити, з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК України).

Частиною 2 статті 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її подання. У разі обґрунтованої вимоги заявника, заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходити забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно з роз'ясненням п.10 зазначеної вище постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При цьому процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Представником позивача в обґрунтування заяви не подано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчити про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав та інтересів, зокрема не вказано, які саме права та інтереси позивача можуть бути порушені; не зазначено, в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення судового рішення, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Так, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви належить відмовити, оскільки задоволення такої заяви призвело б до вирішення спору по суті до початку судового розгляду, оскільки таким рішенням суд фактично надав би передчасну оцінку діям відповідачів.

Керуючись ст.ст. 60, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову .

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.І. Мінів