Пров. №2/766/4310/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.

секретар Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватне акціонерне товариство "ОСОБА_2 життя" про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" в якому просив визнати недійсним кредитний договір №8872 від 25.08.2011 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що при укладенні вказаного кредитного договору порушені права позивача, як споживача, а саме: не було належним чином ознайомлено позивача з умовами кредитування та не отримано письмового підтвердження останнього про ознайомлення з умовами кредитування. Також зазначає, що позивач не мала часу детально ознайомитись з кредитним договором, оскільки їй не було надано такої можливості. Крім того посилається на несправедливість положень договору про споживчий кредит, які містять умови щодо послуг страхування, а тому вважає, що це є підставою для визнання кредитного договору недійсним.

В судове позивач не з"явилася, представник позивача просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав письмові заперечення на позов та просив розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 25.08.2011 року між АТ "ОСОБА_2 Капітал", правонаступником всіх прав та зобов"язань якого є ПАТ "Перший український міжнародний банк", ОСОБА_1 та ПрАТ "ОСОБА_2 Життя" був укладений кредитний договір, за яким позивач отримав кредитні кошти з лімітом овердрафту в сумі 1078 грн., на строк 36 місяців зі сплатою 0,0001% річних. Сторонами було погоджено всі істотні умови договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Як вбачається зі змісту спірного договору кредиту в ньому передбачено всі істотні умови такого виду договорів відповідно до вимог чинного на час його підписання цивільного законодавства.

Таким чином, укладаючи договір, сторони дійшли згоди щодо його укладання відповідно до викладених в ньому умов, а відтак, з власної ініціативи, з власної волі та на свій розсуд визначили для себе правила подальшої поведінки, зокрема, щодо усіх ризиків, пов'язаних з невиконанням боржником своїх обовязків щодо погашення кредитної заборгованості.

Не можуть бути врахованими також доводи позивача відносно того, що під час укладення договору позивачу в порушення вимог Закону України "Про захист прав споживачів" не було повідомлено про умови кредитування, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема підписаною позивачем заявою-офертою.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам Закону України "Про захист прав споживачів", ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Тому підстав для визнання його недійсним відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 217 627-629, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 213-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3