АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Савчука Костянтина Петровича на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Савчука КостянтинаПетровича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Банк «Траст»,

в с т а н о в и л а :

у жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дій старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Савчука К.П. щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.09.2016 року та зобов'язати скасувати постанову посилаючись на те, що зазначена постанова винесена з порушенням вимог ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження».

Справа № 759/1958/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/2270/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Заєць Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2016 року визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Савчука К.П. щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 52116998 від 05.09.2016 року та скасовано зазначену постанову.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, старший державний виконавець Шевченківського РВДВСм. Києва ГТУЮ у м. Києві Савчук К.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні скарги. Посилається на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права. А саме, суд не звернув уваги на те, що Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час винесення постанови), не заборонено звертати стягнення на доходи боржника за відповідною заявою стягувача на будь-якій стадії виконавчого провадження, в тому числі, якщо накладено арешт на майно боржника. Також Законом, в разі першочергового звернення стягнення на доходи боржника не заборонено подальше звернення стягнення на майно боржника. Крім того, суд не врахував, що постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про арешт майна боржника та постанова про звернення стягнення на пенсію боржника винесені в один день, а тому на момент винесення постанов не було відомостей про майно (кошти) боржника, на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу. Відтак державним виконавцем всі дії щодо виконання виконавчого листа було вчинено відповідно до вимог Закону.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Стягувач ПАТ «Банк Траст» подало заяву, у якій просили задовольнити апеляційну скаргу та розглянути справу без їх участі.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, ПАТ Банк «Траст» надіслав заяву про розгляд справи у його відсутньої, суб'єкт оскарження причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника боржника, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем встановлено наявність майна у боржника, на яке накладено арешт, що свідчить про початок процедури звернення стягнення на майно боржника, та виключає можливість звернення стягнення на пенсію боржника, так як відсутні докази недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2016 року Святошинським районним судом м. Києва на підставі рішення від 08.09.2015 року видано виконавчий лист у справі № 759/1958/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованості в розмірі 113 834,16 грн. та судового збору в розмірі 1 138,34 грн.

09.09.2016 року стягувач звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на все майно та кошти боржника та просив направити виконавчий лист за місцем нарахування пенсії без перевірки майнового стану.

05.09.2016 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої боржник особисто отримав 15.09.2016 року.

Цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яким накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення.

Цього ж дня винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернуто стягнення на доходи боржника у ГУ ПФУ у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу. Постанову винесено на підставі заяви стягувача без перевірки майнового стану боржника.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови) стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Таким чином даною нормою передбачено право державного виконавця звертати стягнення на доходи боржника у таких випадках:

- у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум (якщо сума боргу становить більше трьох мінімальних розмірів заробітної плати);

- у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати;

- у всіх інших випадках без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що за змістом даної норми за письмовою заявою стягувача державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника.

Стягувач у одній і тій же заяві про відкриття виконавчого провадження просив одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все майно та кошти боржника та одночасно направити виконавчий лист до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві для стягнення заборгованості без перевірки майнового стану.

Натомість прохання накласти арешт на все майно та кошти боржника суперечить проханню не перевіряти майновий стан боржника.

Державний виконавець 05.09.2016 року виніс постанову про накладення арешту на все майна боржника у межах суми стягнення та оголошення заборони на його відчуження та надалі вчинив дії по виявленню майна боржника, що свідчить про початок процедури звернення стягнення на майно боржника (ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»). Вказане виключало на час прийняття оскаржуваної постанови можливість звернення стягнення на пенсію боржника, оскільки відсутні докази недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час винесення постанови ще не було відомо про наявність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення не впливають на висновки суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови) за іншими виконавчими документами (крім тих, що вказані у частині 1) державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Накладення арешту на майно боржника є одним із заходів примусового звернення стягнення на майно боржника, а відтак одночасне вчинення дій направлених на звернення стягнення на майно божника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника суперечить ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови).

Відтак суд першої інстанції правильно визнав дії державного виконавця щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника неправомірними.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Савчука Костянтина Петровича відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді