Справа № 697/1169/16-ц
№ пров. 2/697/24/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі : головуючого-судді Русакова Г.С.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Каневі, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася в Канівський міськрайонний суд до ОСОБА_4 із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з вересня 2005 року перебувала з ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах та проживала із ним однією сімєю, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. 09.08.2008 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського МРУЮ Черкаської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 142. В період шлюбу, а саме у кінці серпня 2008 року за її кошти позивачкою було придбано у громадянина ОСОБА_6 садовий будинок за № 244, який розташований у садовому товаристві «Мічурінець» у м. Каневі Черкаської області. Даний будинок розташований на земельній ділянці площею 476 кв.м., має загальну площу 41,9 кв.м. Дане домоволодіння складається із садового будинку, 2А, 41,9 кв.м.; ганок -; сарай, Б; хвіртка, 1; огорожа 2. Загальна вартість майна становить 54027 грн. За взаємною домовленістю між нею та відповідачем, право власності на садовий будинок за № 244, який розташований у садовому товаристві «Мічурінець» у м. Каневі було оформлено та зареєстровано на імя ОСОБА_4 Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухому майно серії САС № 115523, яке видане 24.03.2009 року виконавчим комітетом Канівської міської ради та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.05.2016 року. 21.12.2011 року на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу вони підтримували дружні відносини та спільно з відповідачем використовували зазначений садовий будинок. З квітня 2016 року відповідач заборонив позивачці користуватися садовим будинком та утримує у себе документи, які свідчать про те, що дане домоволодіння належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: оригінали свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 115523 та технічний паспорт на будинок. Добровільно надати їй можливість користуватись будинком на надати документи на домоволодіння відповідач відмовляється. Крім того, їй стало відомо про те, що відповідач здійснює пошук покупців на даний садовий будинок, що свідчить про намагання відповідача протиправно позбавити її права власності на частину спільного сумісного майна, яке було набуте під час шлюбу.

Просить суд поділити майно, набуте нею за час шлюбу з ОСОБА_7 шляхом: - припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину садового будинку за № 244, який розташований у садовому товаристві «Мічурінець» у м. Каневі; - визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину садового будинку за № 244 у садовому товаристві «Мічурінець» у м. Каневі, який розташований на земельній ділянці площею 476 кв.м., та має загальну площу 41,9 кв.м. і складається із садового будинку, 2 А, 41,9 кв.м.; ганок, -; сарай, Б; хвіртка, 1; огорожа 2; - визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину садового будинку за № 244 у садовому товаристві «Мічурінець» у м. Каневі, який розташований на земельній ділянці площею 476 кв.м., та має загальну площу 41,9 кв.м. і складається із садового будинку, 2 А, 41,9 кв.м.; ганок, -; сарай, Б; хвіртка, 1; огорожа 2. Судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити, посилаючись на те, що даний будинок вона придбала за власні кошти, проте зареєстрували право власності на чоловіка ОСОБА_4 Також просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 4350,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. При цьому вказував, що придбав до шлюбу майно за свої кошти.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти позовних вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, наявні у справі докази, вислухавши покази учасників процесу, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8).

Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду від 21.12.2011 року сторони шлюб розірвали (а.с.9).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він продав ОСОБА_4 22.03.2008 року садовий будинок із сараєм на закріпленій того часу за ним садовій ділянці.

Натомість, допитана в якості свідка ОСОБА_8 показала, що вона є дружиною ОСОБА_6 і саме ОСОБА_2 передала кошти в сумі 7500,00 грн. ОСОБА_6 за продаж належного йому садового будинку і сараю, які розташовані на земельній ділянці № 244 в садовому товаристві «Мічурінець».

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 суд вважає, що вказані свідки підтверджують факт передачі дачного будинку ОСОБА_4 і ОСОБА_2 та отримання саме від них двох грошових коштів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, державна реєстрація права власності на садовий будинок загальною площею 41,9 кв.м. за адресою м. Канів, садове товариство «Мічурінець», буд. 244 ОСОБА_4 здійснена 24.03.2009 року, тобто під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі (а.с.10).

Відповідно до довідки № 16 від 22.07.2016 року виданої головою правління садового товариства «Мічурінець» за ОСОБА_4 обліковується земельна ділянка № 224 загальною площею 0,05 га на якій розміщений садовий будинок та сарай (а.с.34).

Відповідно до копії технічного паспорту на дачу (садовий будинок) № 244 с/т «Мічурінець» вбачається, що власником записано ОСОБА_4, паспорт складений 16.02.2009 року та вартість вказаного майна становить 54027,00 грн. (а.с.248-252).

У відповідності зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Сторонами не досягнуто згоди стосовно поділу спільного майна.

Позивач просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину садового будинку.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 проживали разом як сімейна пара в квартирі позивачки та разом використовували дачу до весни 2016 року.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що знає позивача та відповідача з червня 2014 року, вони проживали весь час як сімейна пара, вели спільне господарство. Вважала, що дача є їх спільним майном, використовували спільно до весни 2016 року.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_2 Їх батьки надали 1500 дол. США для купівлі дачі, як подарунок на свадьбу. Вона часто відвідувала позивачку в даному садовому будинку. До травня 2016 року відповідач проживав з ОСОБА_2 та спільно користувалися даним будинком. В гуртожитку він не проживав.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні показали, що знають лише ОСОБА_4 З позивачем ОСОБА_2 не знайомі. Вважали, що дача належить лише відповідачу. За які кошти куплений садовий будинок не знають.

Згідно вимог ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Вирішуючи питання про перебіг строку позовної давності та клопотання відповідача ОСОБА_4 про застосування судом наслідків пропуску позивачем строків звернення до суду, суд виходить з наступного.

У ч. 2 ст. 72 СК України визначено, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки, яка обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

У ст. 261 ЦК України закріплено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття рішення державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК України) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК України), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 СК України).

Тобто визначальним для висновку про застосування строку позовної давності у спорі про поділ майна подружжя, заявленому після розірвання шлюбу, є саме момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Як встановлено судом в судовому засіданні з показів свідків та наданих матеріалів, позивач ОСОБА_2 спільно з відповідачем ОСОБА_4 спільно використовували зазначений садовий будинок і після розірвання шлюбу до травня 2016 року.

При вирішенні справи суд виходить з того, що саме по собі припинення шлюбу не є свідченням порушення права власності когось із подружжя. Неподання позову про поділ майна, в тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які б свідчили про заперечення права одного з подружжя на набуте в період шлюбу майно, яке зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права такого подружжя і вказувати на початок перебігу строку позовної давності.

Тому суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_2 не пропущено строки звернення до суду з позовом про поділ спільної сумісної власності подружжя. А клопотання відповідача про застосування судом наслідків спливу позовної давності є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги сімейного законодавства, відсутність даних про те, що інше визначено домовленістю між сторонами або шлюбним договором, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та, відповідно, про порядок поділу спільного сумісного майна подружжя, що відповідає принципу рівності часток майна дружини та чоловіка.

Таким чином, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя необхідно виділити у власність позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_7 по 1/2 частині садового будинку № 244 у садовому товаристві «Мічурінець» у м. Каневі, загальною площею 41,9 кв.м.

Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 640,00 грн. на користь держави та витрати позивача на правову допомогу в сумі 4350,00 грн. на користь ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України; на підставі ст.ст. 60, 61, 69, 70,71 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину садового будинку за № 244, який розташований у садовому товаристві «Мічурінець» у м. Каневі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину садового будинку за № 244 у садовому товаристві «Мічурінець» у м. Каневі, який розташований на земельній ділянці площею 476 кв.м., та має загальну площу 41,9 кв.м. і складається із садового будинку, 2 А, 41,9 кв.м.; ганок, -; сарай, Б; хвіртка, 1; огорожа 2.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2 право власності на 1/2 частину садового будинку за № 244 у садовому товаристві «Мічурінець» у м. Каневі, який розташований на земельній ділянці площею 476 кв.м., та має загальну площу 41,9 кв.м. і складається із садового будинку, 2 А, 41,9 кв.м.; ганок, -; сарай, Б; хвіртка, 1; огорожа 2.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2 судовий збір в сумі 640,00 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 витрати повязані з наданням правової допомоги в сумі 4 350,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий підпис Г . С . Русаков

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1169/16-ц

Головуючий Г.С. Русаков