Провадження №2/760/1346/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2001 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося.

Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 22 вересня 2014 року, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

02 грудня 2016 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

17 лютого 2017 року позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

17 лютого 2017 року відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (а.с.4) 05 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис № 703.

Спільне життя сторін не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спільне господарство та сумісне проживання припинено. Спору про поділ майна немає.

Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 57-58, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 05 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис № 703.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: І. А. Усатова