Справа № 720/371/17
Провадження № 6/720/3/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Єфтемій М.І.

державного виконавця Танасійчука С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця подання державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2017 року державний виконавець Танасійчук С.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення, посилаючись на те, що на виконанні в Новоселицькому ВДВС знаходиться виконавчий лист № 720/431/16-ц, виданий 05 липня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 9121 гривні 95 копійок та судових витрат в сумі 551 гривні 20 копійок, який не виконаний у добровільному порядку, а тому з цих підстав просив заборонити ОСОБА_1 виїзд за межі України до повного виконання своїх зобовязань.

В судовому засіданні державний виконавець підтримав подання та просив задовольнити його вимоги.

Суд, оцінюючи у сукупності пояснення державного виконавця, досліджені матеріали подання та виконавчого провадження, вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Новоселицького ВДВС від 08 липня 2016 року було відкрито провадження за виконавчим листом № 720/431/16-ц, виданий Новоселицьким районним судом 05 липня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 9121 гривні 95 копійок та судових витрат в сумі 551 гривні 20 копійок.

Наведеною постановою встановлено боржнику 7-денний строк для добровільного виконання рішення суду.

В своєму поданні про обмеження боржника у виїзді за кордон, державний виконавець посилається на неповне виконання ОСОБА_1 рішення суду та факт його перетинання кордону, що було встановлено при розгляді судом іншої цивільної справи між даними сторонами.

Однак, наведені підстави для обмеження боржника у виїзді за кордон є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даного подання.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На підставі ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно із ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон передбачено ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань.

На підставі п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.7 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року роз'яснив, що відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З урахуванням наведених вимог саме державний виконавець Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області зобов'язаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником ОСОБА_1 виконавчого документу.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази ухилення ОСОБА_1 від виконання зобовязань, а навпаки розпорядженням державного виконавця від 13 липня 2016 року виконавчий лист направлений для виконання до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та щомісяця по день звернення з даним поданням до суду з пенсії ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягувалося по 426 гривень 11 копійок, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями.

Слід відмітити, що в матеріалах справи також не має будь-яких підтверджень проведення державним виконавцем виконавчих дій щодо відшукування майна боржника.

За вказаних обставин, суд не знаходить підстав для обмеження ОСОБА_1 у виїзді за кордон, у звязку із чим у задоволенні подання слід відмовити за його безпідставністю, так як державний виконавець не надав суду належних та допустимих доказів ухилення боржника від виконання виконавчого документу та запропонований державним виконавцем захід обмеження прав боржника щодо його пересування не є достатньо виправданим щодо невиконаного судового рішення, яке фактично виконується в примусовому порядку шляхом стягнення виплат з пенсії боржника.

На підставі ст. 33 Конституції України, керуючись ст. 10, 11, 60, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя