Справа № 163/1849/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Павлусь О.С.
Провадження № 22-ц/773/150/17 Категорія: 31 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар - Кирилюк О.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

пр-ка позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

пр-ка відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Любомльського районного суду від 23 листопада 2016 року позов у даній справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 74145 грн. 41 коп., з яких 69145 грн. 41 коп. у відшкодування майнової шкоди та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1242 грн. 65 коп..

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове, яким стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 3224 грн. 46 коп. за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілого, 50000 грн. майнової шкоди у зв'язку з пошкодженням автомобіля потерпілого та 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 10620 грн. 72 коп. майнової шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити.

Позивач та його представник апеляційну скаргу заперечили та просять її відхилити.

У надісланому суду письмовому запереченні третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17 липня 2015 року винними діями відповідача позивачу заподіяно майнову та моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Любомльського районного суду Волинської області від 24 березня 2016 року, який набрав законної сили 05 липня 2016 року, ОСОБА_3 визнано винним та призначено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме за те, що він 17 липня 2015 року приблизно о 20 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «Рено Трафік» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись вулицею Брестська у місті Любомлі Волинської області в напрямку села Куснища Любомльського району Волинської області, на ділянці дороги, яка має по одній смузі руху в обох напрямках, під час початку маневру обгону перевищив дозволену швидкість руху, а також проявив грубу неуважність, а саме: не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із попутнім автомобілем марки «Ауді 100» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, у результаті чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с.12-16).

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, вартість відновлення якого підтверджена висновком експерта НДЕКЦ № 101 від 16.09.2015 року. Крім того, позивачем понесено витрати на лікування, а також діями відповідача позивачу завдана і моральна шкода.

Розміри стягнутих сум відповідачем не оспорюються.

Разом із тим, покликання відповідача та його представника на необхідність стягнення частини коштів із страхової компанії - не заслуговують на увагу та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки страхова компанія залучена у справі в якості третьої особи. А законом не передбачено права стягувати кошти із третьої особи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити у такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції на підставі встановлених у судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно визначив правовідносини між сторонами і застосував норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини та дійшов вірного висновку, стягнувши кошти у рахунок відшкодування завданої позивачу шкоди із відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 23 листопада 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді