Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 лютого 2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.,

при секретарі Гончаровій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, про визнання договору довічного утримання недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У позовній заяві позивач вказує, щоОСОБА_4 є його рідною матірю, тому він являється спадкоємцем першої черги по закону. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно: 2/3 частини 3-х-кімнатної квартири АДРЕСА_1. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 72910522 від 11.11.2016 року позивачу стало відомо, що дана квартира належить відповідачу ОСОБА_2 згідно договору довічного утримання № 214, виданого 06.10.2016 року приватним нотаріусом районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 Рішенням про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний № 31748307 від 06.10.2016 року приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 на квартиру була накладена заборона. З вищевказаних документів виходить, нібито 06 жовтня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання. Такого не могло бути, так як мати позивача померла 05 жовтня 2016 року. Довіреність ОСОБА_4 05.10.2016 року втратила свою чинність, у звязку з її смертю. Цей правочин (договір довічного утримання) є недійсним і нікчемним з тієї причини, що ОСОБА_4 померла.

Ні мати позивача, ніхто інший по довіреності не міг бути стороною договору довічного утримання, так як довіреність після смерті довірителя втрачає свою чинність. Тому, ОСОБА_1 просить визнати договір довічного утримання недійсним і скасувати в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на 2/3 частини трьохкімнатної квартири, яка розташована за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Шахтарська, 22/24 за ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, але до суду надійшло клопотання з проханням справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2, який був повідомлений своєчасно та належним чином про час і

місце розгляду справи через оголошення у газеті «Запорізька правда» від 16 лютого 2017 року № 7 (23742), у судове засідання не з»явився. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та доказів на їх обгрунтування суду не надав.

Представник третьої особи приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, але до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких 06 жовтня 2016 року за р. № 214, ОСОБА_3 як приватним нотаріусом було посвідчено Договір довічного утримання між ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Предметом договору було 2/3 частки квартири № 24 у м. Дніпрорудне по вул. Шахтарський, буд. 22 Запорізької області. Вказаний договір було посвідчено на підставі довіреності від імені ОСОБА_4, яку було посвідчено нотаріусом 22 вересня 2016 року за р. № 187. Зазначеною довіреністю ОСОБА_4 уповноважувала ОСОБА_2 та ОСОБА_5, з правом дії кожного самостійно та незалежно один від одного, оформити спадщину після смерті 02.03.2014 року ОСОБА_6 та укласти договір довічного утримання щодо всієї належної їй частки квартири № 24 у м. Дніпрорудне по вул. Шахтарській, буд. 22 Запорізької області. При посвідченні договору довічного утримання представником ОСОБА_4 по довіреності була ОСОБА_5, яка мешкає у АДРЕСА_2, набувачем 2/3 часток вищезазначеної квартири є ОСОБА_2, який мешкає у АДРЕСА_3. Під час посвідчення договору довічного утримання, який укладався через представника, жодна із сторін договору, ні представник ОСОБА_4 не повідомили нотаріуса про смерть 05 жовтня 2016 року ОСОБА_4. Окрім цього, нотаріусу була надана Інформаційна довідка № 69818982 від 05 жовтня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 1/3 частки квартири у АДРЕСА_4. Інформаційна довідка надана Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області. Реєстрація права власності 1/3 частки квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинена 05 жовтня 2016 року в день смерті ОСОБА_4. У даному випадку сторона договору та представник іншої сторони надали неправдиву інформацію, не повідомили нотаріуса про смерть ОСОБА_4, внаслідок чого даний договір вважається недійсним. Просить судове засідання провести без її участі, проти позовних вимог не заперечує.

Суд, згідно ст. ст. 76, 169, 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу та винести заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши здобуті та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного:

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії V-УР № 0319567, виданого Дніпрорудненською селищною радою Запорізької області 14 грудня 1965 р., 05 грудня 1965 р. народився ОСОБА_1 (а.с. 5).

Із копії свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1999 року вбачається, що квартира № 24 за адресою: м. Дніпрорудне, вул. Шахтарська, б. 22, дійсно належить на праві власності гр. ОСОБА_6 1/3 та членам його сімї: ОСОБА_4 1/3 та ОСОБА_2 1/3 (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 450617, виданого повторно 07 грудня 2016 року Личаківським районним у місті Львів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, 05 жовтня 2016 року померла ОСОБА_4 (а.с. 7).

11.11.2016 р. приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької обл. ОСОБА_3 було виготовлено інформаційну довідку з Державного

реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, про те, що на 2/3 частки квартири № 24 за адресою: Запорізька обл., Василівський р., м. Дніпрорудне, вул. Шахтарська, буд. 22, накладено обтяження заборона на нерухоме майно, на підставі договору довічного утримання (а.с. 8).

Як видно з письмових пояснень приватного нотаріуса ОСОБА_3 на позовну заяву від 10.01.2017 р. № 7/01-16, у даному випадку сторона договору та представник іншої сторони надали нотаріусу неправдиву інформацію, а саме, не повідомили її про смерть ОСОБА_4, у звязку з чим нотаріусом було посвідчено договір довічного утримання по довіреності ОСОБА_5, яка представляла інтереси ОСОБА_4 (а.с. 14).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Пунктом 4.8 зазначеного Договору довічного утримання передбачено, що згідно ст. 27 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії, подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, повязаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав і інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулися особи.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову, вважає вимоги позивача доведеними у ході судового засідання, тож позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 169, 208, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 25, 203, 215, 230 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати договір довічного утримання від 06.10.2016 року № 214, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - недійсним.

Скасувати в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на 2/3 частини трьохкімнатної квартири, яка розташована за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Шахтарська, 22/24 за ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну

скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.П. Пушкарьова