АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/536/17Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, що діє за довіреністю ОСОБА_7 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ФОП ОСОБА_8 предявив позов до ОСОБА_7 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 11 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір № 086, відповідно умов якого позивач зобовязався виготовити залізобетонні паркани для хім.складу в с. Дубіївка, вул. Тракторна, 13, в строк із 11 листопада 2013 року по 30 липня 2014 року.

Відповідно до п.2.1 договору сторони домовилися про вартість робіт, яка встановлюється у видатковій накладній і є невідємною частиною договору.

Відповідно до податкової накладної № 0254 від 11.11.2013 року відповідач отримав у позивач продукцію на загальну суму 87 310 грн. Також позивач достроково, до встановленого в п. 3.3 договору терміну, виконав роботи та встановив паркан за вказаною в договорі адресою.

Про належне виконання робіт свідчить підписаний між сторонами акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0139 від 15 січня 2014 року.

Позивач зазначив, що він свої зобовязання по договору виконав, проте відповідач порушив договірні зобовязання, передбачені в пункті 2.3 договору, згідно з яким відповідач сплачує вартість робіт не пізніше 5-го числа наступного місяця згідно актом прийому-передачі виконаних робіт.

Таким чином, кінцевий строк оплати робіт по договору для відповідача до 05 лютого 2014 року.

11 листопада 2013 року відповідач сплатив 20 000 грн., а 11 червня 2014 року, в порушення терміну грошового зобовязання частково провір оплату за виконані роботи в сумі 43 000 грн. Загальна сума коштів, яку сплатила відповідач складає 63 000 грн.

Враховуючи, що вартість договору становить 87 310 грн., заборгованість відповідача перед позивачем складає 24 310 грн.

Крім того, договором передбачена відповідальність за несвоєчасну оплату робіт у вигляді пені в розмірі 0.5% вартості робіт за кожен день прострочки.

Поскільки за період з 06 лютого 2014 року по 10 червня 2014 року сума заборгованості становила 67 310 грн., то пеня за вказаний період становить 42 068 грн. 75 коп.

Проте відповідачем було частково погашено борг в сумі 43 000 грн., то і пеня відповідно становить 17 260 грн. 10 коп. Загальний розмір пені у звязку з неналежним виконанням відповідних грошових зобовязань становить 59 328 грн. 85 коп.

Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір інфляції за несвоєчасний розрахунок становить: за період з 06 лютого 2014 року по 10 червня 2014 року сума заборгованості становила 67 310 грн. Розмір інфляції за даний період становить 6 893 грн. 80 коп.

За період з 11 червня 2014 року по 30 жовтня 2014 року сума боргу становить 24 310 грн. Розмір інфляції за даний період становить 340 грн. 34 коп. Загальний розмір інфляційних витрат у звязку з неналежним виконання відповідачем грошових зобовязань становить 7 234 грн. 14 коп.

Таким чином загальна сума боргу з урахуванням пені та індексу інфляції становить 90 872 грн. 22 коп., яку позивач просив суд стягнути з ОСОБА_7 на свою користь та судові витрати.

В січні 2015 року ОСОБА_7 подала до суду зустрічну позовну заяву до ФОП ОСОБА_8 про пропорційне зменшення ціни роботи, відшкодування збитків та про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2016 року зустрічний позов ОСОБА_9 до ФОП ОСОБА_8 про пропорційне зменшення ціни роботи, відшкодування збитків та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ФОП ОСОБА_8 заборгованість у сумі 108 297 грн. із яких 24 310 грн. основного боргу, 59 328 грн. 85 коп. пені, 24 658 грн. 15 коп. інфляційних витрат.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ФОП ОСОБА_8 1 459 грн. 94 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, що діє за довіреністю ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати, як незаконне, необґрунтоване, постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення яким у позові відмовити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно з приписами статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно частини першої статті 530 ЦК України , якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( статті 525, 526 ЦК України).

Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) є порушенням цього зобовязання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що 11 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір підряду. Відповідно до п. 2.3 договору вартість робіт, що виконуються згідно з цим договором замовник сплачує виконавцю не пізніше 5 числа наступного місяця згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт.

15 січня 2014 року було складено акт прийому передачі робіт відповідно до якого всі роботи було виконано.

Повна оплата робіт повинна бути проведена до 05 лютого 2014 року. Але оплата робіт відповідачем не була повністю проведена. Було недоплачено 24 310 грн. про що не заперечує і сам відповідач.

Відповідно до п. 4.3 договору за несвоєчасну оплату робіт замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0.5% вартості робіт за кожен день прострочки.

З врахуванням вищеназваних норм закону та умов договору суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення позову про стягнення недоплаченої суми і стягнення неустойки передбаченої договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням цих вимог закону суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про стягнення інфляційних витрат.

Розмір інфляційних витрат в апеляційній скарзі не оспорюється.

За положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми матеріального права дає підстави для висновку, що за змістом с. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків слід розуміти суму, яку нараховано неустойку, а не будь-які інші суми збитків.

По даній справі збитки складали із 06 лютого 2014 року по 10 червня 2014 року 67 310 грн., а з 11 червня 2014 року по 30 жовтня 2014 року ці збитки складали 24 310 грн. Судом за період із 06 лютого 2014 року по 10 червня 2014 року стягнуто пеню в розмірі 42 068 грн. 75 коп., а за період із 11 червня 2014 року по 30 жовтня 2014 року 17 260 грн. 10 коп. ОСОБА_5 цього випливає, що пеня не перевищує розмір збитків. Тому підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не находить.

Посилання апеля тора на те, що між сторонами був укладений договір на виготовленні і установку залізобетонного паркану не можна взяти до уваги, поскільки відповідно до договору № 086 від 11 листопада 2013 року, видаткової накладної від 11 листопада 2013 року, акту № 139 від 15 січня 2014 року сторони уклали договір на виготовлення паркану, а не на його також установку.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, що діє за довіреністю ОСОБА_7 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :