У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області, третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про припинення обтяження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

14.09.2017року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області, третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про припинення обтяження нерухомого майна.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч.2 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України(стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Пунктом 4 Постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» №6 від 27.08.1976 року (зі змінами та доповненнями), Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст. 409 КПК (в редакції 1960 р.), коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі або в порядку, передбаченому ст. 373 ЦПК, якщо опис проводився судовим виконавцем.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.05.2001 року по справі №6-рп/2001 визначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Як зазначено в п.1 постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року, спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що він як власник нерухомого майна, в разі накладення на це майно арешту, може звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування накладеного арешту в порядку ст. 174 КПК України.

Так, частиною 1 статті 174 КПК України передбачено імперативне правило, згідно якому, зокрема, інший власник або володілець, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання, під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Враховуючи те, що позивач просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом припинення обтяження накладеного слідчим в порядку кримінального процесуального закону, то в даному випадку відсутні підстави вважати вказані у позовній заяві правовідносини такими, що мають цивільно-правову природу.

В порядку цивільного судочинства не може розглядатися заява про скасування накладеного слідчим арешту майна в рамках кримінальної справи. Законодавством передбачено інший порядок розгляду питання щодо скасування арешту, накладеного постановою слідчого по кримінальній справі.

Згідно із п.1 ч. 2ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у вищевказаній справі необхідно відмовити, оскільки розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Керуючись ст.ст. 15, 122, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області, третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про припинення обтяження нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.І. Рибалко