У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про розірвання договору купівлі-продажу товару, стягнення суми за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 5 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 21 січня 2016 року у магазині «Комфі» товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі - ТОВ «Комфі Трейд») вона придбала у телевізор Philips 40PFT5500/12 з додатковим обладнанням вартістю 14 433 грн. При купівлі телевізора відповідач надав гарантію на вказаний товар. Наступного дня придбаний телевізор почав погано показувати, на екрані з'явились полоси, зовнішніх пошкоджень телевізор не мав. Вона повернула телевізор у магазин та просила зробити обмін. Працівники магазину прийняли товар, при цьому пошкоджень/подряпин, слідів удару виявлено не було. Вона написала дві заяви на обмін телевізора та передачу в сервісний центр для вирішення причини пошкодження. Оскільки відповіді не отримала, то 18 лютого 2016 року надіслала претензію до магазину «Комфі» щодо вирішення питання про обмін придбаного у них телевізора, однак відповідачем відмовлено в обміні та рекомендовано звернутися в сервісні центри.

17 березня 2016 року вонаповторно звернулась до ТОВ «Комфі Трейд» з проханням повідомити, чи переданий телевізор до сервісного центру для вирішення питання усунення недоліків товару та просила на час ремонту телевізора надати телевізор аналогічної марки. Натомість отримала відповідь із пропозицією самій звернутись до авторизованого сервісного центру або через магазин.

Оскільки відповідач не бажав ніобмінювати телевізор, ні передавати його на ремонт у сервісний центр, вона 21 квітня 2016 року звернулась із вимогою про розірвання договору та повернення грошових коштівза придбаний товар, який повернула.Дану претензію відповідач отримав 25 квітня 2016 року, а в кінці червня 2016 року вона отримала відмову у розірванні договору, яку вважає безпідставною.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. ст. 708, 709 ЦК України просила суд: розірвати договір купівлі-продажу від 21 січня 2016 року; стягнути з ТОВ «ТОВ «Комфі Трейд»» на її користь сплачені за товар грошові кошти в розмірі 14 433 грн та неустойку в розмірі 10 265 грн20 коп.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 5 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу телевізора марки Philips, укладений 21 січня 2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Комфі Трейд». Стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 14 433 грн, сплачені останньою при придбанні товару та неустойку у розмірі 10 265 грн 20 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Комфі Трейд» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, застосувавши положення ст. ст. 655, 673, 679, 698, 708, 709 ЦК України, виходив із того, що позивач має право на розірвання договору та отримання грошових коштів у розмірі вартості вже повернутого товару, оскільки позивачем використані всі можливі способи захисту своїх порушених прав, передбачених ст. 708 ЦК України. При цьому позивачем повернуто товар, а відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що виявлені позивачем недоліки товару виникли внаслідок порушення останнім правил користування товаром або його зберігання.

Проте погодитись із такими висновками суду не можна, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 21 січня 2016 року в магазині «Комфі», що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Калуш, майдан Шептицького, 7, ОСОБА_3 придбала телевізор марки Philips 40PFT5500/12 вартістю 11 665 грн 83 коп. з додатковим обладнанням, всього на загальну суму 14 433 грн. Факт укладення договору купівлі-продажу телевізора підтверджено видатковою накладною № ЧKLH-0037 від 21 січня 2016 року та фіскальним чеком від 21 січня 2016 року на суму 14 433 грн.

22 січня 2016 року, під час підключення телевізора, ОСОБА_3 виявила, що у телевізора погане зображення, на екрані з'явилися полоси, у зв'язку з цим вона повернула вказаний товар до магазину та звернулась до відповідача із заявами про заміну товару, а також передачу в сервісний центр для вирішення причин пошкоджень. Відповідачем відмовлено у заміні вказаного товару, оскільки у ТОВ «Комфі Трейд» товар був наданий у належному стані і якості, крім того, товар не зберіг свій товарний вигляд, споживчі властивості, а тому не підлягав обміну.

18 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача з претензією про вирішення питання обміну товару на рівноцінний, однак відповіді не отримала.

17 березня 2016 рокунаправлено претензію щодо надання інформації про те, чи направлений телевізор до сервісного центру та чи відремонтовано його, а також позивачка просила надати на час ремонту телевізор аналогічної марки.

На вказану претензію надана відповідь, якою відповідач відмовив з тих же підстав, а також запропоновано звернутися до сервісного центру після виконання всіх вимог, передбачених законом, зокрема, заповнення відповідної квитанції.

Відпвідно до ч. 1 ст. 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Договір зберігання, за яким зберігач зобов'язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання.

Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Частиною 1 ст. 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що відповідач прийняв у ОСОБА_3 телевізор на зберігання, не врахував, що у випадку прийняття ТОВ «Комфі Трейд» товару на зберігання сторони повинні були оформити або договір у письмовій формі, розписку або інший документ та не з'ясував наявність такого документу. При цьому штамп, проставлений на заявах позивача від 22 січня 2016 року, свідчить лише про прийняття заяв до розгляду, а не про прийняття товару.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до пп. 12, 15 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Проте суди не звернули уваги на те, що матеріали справи не містять даних про наявність у товарі - телевізорі марки Philips 40PFT5500/12, недоліків або істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця).

Також судами не розмежовано права споживача, які відносяться до категорії товарів, що мають недоліки (право на безоплатне усунення недоліків товару) та до категорії товарів, що мають істотні недоліки (право на обмін товару) й не враховано, що саме споживач повинен підтвердити істотність недоліків у товарі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.

При цьому, якщо всі вищевикладені вимоги дотримано і на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари, або розірвати договір та отримати грошові кошти у розмірі вартості повернутого товару (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Проте суди не звернули уваги на те, що телевізор перебував у користуванні, що підтверджується заявою ОСОБА_3 від 22 січня 2016 року, в якій вона оскаржилась на якість зображення, не надали цим доказам належної правової оцінки (ст. 212 ЦПК України).

У ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Так, ОСОБА_3 пропонувалось звернутись до магазину «Комфі», який є структурним торгівельним підрозділом ТОВ «КомфіТрейд», для складання акта приймання-передачі товару, який дозволив би передати придбаний нею телевізор до сервісного центру, після чого на час проведення ремонту їй було б надано товар з обмінного фонду, проте позивач не виявила такого бажання.

Зазначеним обставинам суди також не надали належної правової оцінки.

Вирішуючи спір, суди вказаних вимог закону не врахували, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, і на припущеннях дійшли передчасного висновку про задоволення позову, що заборонено в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України та свідчить про його необґрунтованість і незаконність.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 5 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик