Провадження 4-с/127/142/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Конецул О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 на дії державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи тим, що в провадженні Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходилося виконавче провадження ВП № 49537340 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 29801,09 доларів США, що згідно з курсом НБУ еквівалентно 431241,44 грн. та судові витрати в сумі 3654,00 грн., відповідно до виконавчого листа № 127/25249/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.03.2015 року.

В рахунок погашення заборгованості Калинівським районним відділом ДВС проведено стягнення з заробітної плати боржника, який працює у СТОВ «Агро-Ленд», і борг в сумі 438144,60 грн. за період з січня 2016 року по травень 2016 року перераховано стягувачу.

Залишок заборгованості за рішенням суду склав 12521,13 доларів США.

30.05.2016 року представником відділення № 1 ПАТ «БМ Банк» у м. Вінниці отримано постанову головного державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 26.05.2016 року, відповідно до п. 8 ч. І ст. 49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», тобто повного виконання рішення суду.

Позивач вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 26.05.2016 року винесена з порушенням чинного законодавства та такою, що підлягає скасування.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив визнати дії головного державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 по закінченню виконавчого провадження ВП № 49537340 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 29801,09 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 431241,44 грн. та судові витрати в сумі 3654,00 грн., відповідно до виконавчого листа № 127/25249/14-ц виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.03.2015 року неправомірними; визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 26.05.2016 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2016 року скаргу ПАТ «БМ Банк» за участю боржника ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.07.2016 року апеляційну скаргу ПАТ «БМ Банк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2016 року відхилено, а ухвалу залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2016 року касаційну скаргу ПАТ «БМ Банк» відхилено, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12.07.2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 12.07.2017 року заяву ПАТ «БМ Банк» задоволено частково. Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2016 року, ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 12.07.2016 року, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник скаржника скаргу підтримав у повному обсязі.

Головний державний виконавець Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 заперечив проти задоволення скарги.

Боржник в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходилося виконавче провадження ВП № 49537340 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 29801,09 доларів США, що згідно з курсом НБУ еквівалентно 431241,44 грн. та судові витрати в сумі 3654,00 грн., відповідно до виконавчого листа № 127/25249/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.03.2015 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.1014 року залишено без розгляду.

В рахунок погашення заборгованості Калинівським районним відділом ДВС проведено стягнення з заробітної плати боржника, який працює у СТОВ «Агро-Ленд», і борг в сумі 438144,60 грн. за період з січня 2016 року по травень 2016 року перераховано стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, погашено лише заборгованість в сумі 17279,96 доларів США. Залишок заборгованості за рішенням суду склав 12521,13 доларів США, що підтверджується розрахунком банку.

30.05.2016 року представником відділення № 1 ПАТ «БМ Банк» у м. Вінниці отримано постанову головного державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 26.05.2016 року, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», тобто повного виконання рішення суду.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин «уразі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, у резолютивній частині рішення зазначається про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті,що відповідає вимогам частини 3 статті 533 ЦК».

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки судом стягнуто заборгованість за кредитним договором у кредиту - доларах США, а не у національній валюті - гривні, стягувач має право на повернення боргу саме у доларах США; цьому праву стягувач кореспондує обовязок боржника повернути заборгованість за кредитним договором у валюті кредиту.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначається ст. 53 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом, державний виконавець Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області до суду із заявою про розяснення рішення суду не звертався.

Отже, дії головного державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/25249/14-ц є неправомірними, оскільки судове рішення про стягнення грошових коштів фактично не було виконане і цим порушені права ПАТ «БМ Банк», як стягувача.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України (ч. 5 ст. 124 Конституції України). Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Також суд приймає до уваги правову позицію, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 12.07.2017 року в справі № 6-708цс17 з якої вбачається, що за ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено обовязок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті у правовідносинах, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України). Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквівалента в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобовязання (у банку - отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Рішенням суду стягнуто з боржника на користь банку заборгованість за кредитним договором в доларах США, а під час розгляду справи суд установив, що за кредитним договором позичальник отримав валютний кредит. За викладених обставин висновки судів про правомірність дій державного виконавця є передчасними, оскільки суд не встановив, який доларовий еквівалент становить стягнута з боржника сума в гривні та в якій частині вона покриває загальну заборгованість перед банком стягнуту за рішенням суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України «органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) «державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб».

Частиною 1 ст. 11 Закону встановлено обовязок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень, передбачених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 по закінченню виконавчого провадження ВП № 49537340 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 29801 доларів США 09 центів, що згідно курсу НБУ еквівалентно 431241 гривня 44 копійки та судові витрати в сумі 3654 гривні 00 копійок, відповідно до виконавчого листа № 127/25249/14-ц виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.03.2015 року неправомірними.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 26.05.2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: