Провадження № 2/127/1087/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Тронт М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області, Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової і моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в серпні 2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Позов мотивований тим, що 11.01.2015 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Вінниця Житомир в Калинівському районі Вінницької області, в напрямку м. Житомир із середньою швидкістю 70 км/год. ОСОБА_1 проїхав заокруглення дороги з напрямком вліво і виїхав на пряму ділянку. В цей час автомобіль ОСОБА_1 підскочив і його понесло вправо і в подальшому автомобіль рухався у некерованому стані в звязку із наявною на даній ділянці дороги ожеледдю.

Також на відсутність можливості керувати автомобілем впливала невірна вгнутість поверхні автодороги, яка сприяла заїжджанню автомобіля на узбіччя. На поверхні дороги була ожеледь і відсутні ознаки посипання сумішшю проти ожеледі. Як наслідок зазначено заносу ОСОБА_1 потрапив у ДТП, зіткнувшись із автомобілем «ГАЗ 3302», д.н.з. АМ № 05.01 ВЕ, що стояв на узбіччі.

Під час зіткнення автомобілів подушки безпеки не спрацювали. В результаті скоєного ДТП загинула мати ОСОБА_1 ОСОБА_2, пошкоджено автомобіль «Тойота». д.н.з. НОМЕР_2, та автомобіль НОМЕР_3.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2015 року залучено в якості співвідповідача Дочірнє підприємство «Вінницький облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2017 року прийнято заяву позивача про зміну позовних вимог та позов в частині вимог до ТОВ "Автосаміт ЛТД" залишено без розгляду.

Згідно уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 345616,50 грн. майнової шкоди та 200000,00 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_1 згідно заяви просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Служби автомобільних доріг у Вінницькій області ОСОБА_3 в задоволенні позову просив відмовити в звязку із безпідставністю та необгрунтованістю.

Представники ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у задоволенні позову просили відмовити, надавши суду заперечення. Вважають що вимоги позивача незаконні та необгрунтовані з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЗУ "Про автомобільні дороги" Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях. У Вінницькій області таким органом є Служба автомобільних доріг у Вінницькій області, на балансі якої і перебувають автомобільні дороги. Натомість у матеріалах кримінального провадження № 000007 від 11.01.2015 року по даному факту ДТП є висновок експерта атотехніка ОСОБА_6 № 37а від 04.02.2015 року, в якому зазначено, що в ситуації яка склалася, дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1. ПДР України і знаходилися з технічної точки зору в причинному звязку з виникнення події даної ДТП.

Вислухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

11.01.2015 року близько 09 год. 30 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_4, рухаючись по автодорозі Житомир - Могилів Подільський, у напрямку м. Калинівка, в районі кілометрової позначки 105 км. + 400 м., виїхав на ділянку дороги з наслоєнням криги, внаслідок чого втратив змогу постійно контрулювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, виїхав на узбіччя, де відбулося зіткнення зі стоячим автомобілем НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_7

Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2, відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 6 від 11.02.2015 року отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла, які призвели до настання смерті, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 309177 від 14.01.2015 року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку… Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно висновку експерта від 29.01.2015 року № 41а вбачається, що зіткнення автомобілів «Toyota Yaris», д.н.з. АА № НОМЕР_6 та «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_7, сталося на правому узбіччі в напрямку руху м. Калинівка.

Відповідно висновку експерта від 28.01.2015 року № 36а, на момент огляду автомобіля «Toyota Yaris», д.н.з. АА № НОМЕР_6 встановлено, що робоча гальмівна система та рульове керування знаходилися в працездатному стані. До пригоди робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Toyota Yaris», д.н.з. АА № НОМЕР_6 знаходилися у робочому стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що могли б впливати на їх вихідні параметри.

Згідно висновку експерта від 24.03.2015 року № 124а, при потраплянні автомобіля на ділянку дороги з наявною ожеледдю, нашарування льоду та калюжі можливий занос автомобіля. З технічної точки зору, що водій автомобіля «Toyota Yaris», д.н.з. АА № НОМЕР_6, міг не мати технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «ГАЗ 3302» терміновим гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця знаходження автомобіля ГАЗ, відповідно показів ОСОБА_1

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 31.03.2015 року, кримінальне провадження № 0000007, внесене до ЄРДР на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито, за відсутністю діях водії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постанови від 01.03.2014 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Згідно з вищезазначеної постанови проїзна частина автодороги, де сталося ДТП, перебувала у мокрому стані, краї якої та узбіччя були покриті кригою. Факт перевищення водієм ОСОБА_1 максимально допустимої швидкості руху керованого ним транспортного засобу не було встановлено, разом з тим, та обставина, що на даній ділянці, в тому ж місці стався занос автомобіля "Мерседес Спринтер", під керуванням ОСОБА_9 свідчить про те, що причиною заносу дійсно могла стати наявність ожеледі на смузі рухуу обох автомобілів.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової дорожньо - технічної та автотехнічної експертизи № 21314/15-42/21315/15-52 від 30.06.2016 року, вбачається, що геометричні елементи горизонтальної кривої автомобільної дороги Житомир - Могилів-Подільський, розташованої між 106 км. та 105 км., не відповідають чинним ДБН, зокрема п.п. 5.1.3, 5.1.10 ДБН В.2.3-4 відповідно до яких на кривих в плані з радіусом меншим за 3000 м., на дорогах І-ї категорії, передбачено влаштування односхилого поперечного профілю (віражу). Влаштування двусхилого профілю на ділянці горизонтальної кривої автомобільної дорги Житомир - Могилів-Подільський, розташованої між 106 км. та 105 км. (на ділянці скоєння даної ДТП), не відповідає вимогам п.п. 5.1.3, 5.1.10 ДБН В. 2.3-4 та п.п. 3.1.3 3.2 ДСТУ 3587. Встановлена за результатами проведеного ДТП дослідження невідповідність геометричних елементів горизонтальної кривої автомобільної дороги Житомир - Могилів-Подільський на ділянці скоєння даної ДТП вимогам ДБН і ДСТУ - у дійсній дорожній обстановці могла стати причиною самовільної зміни напрямку руху автомобіля НОМЕР_8, з відхиленням його траекторії руху праворуч, що призвело до його виїзду за межі проїзної частини автодороги та подальшого зіткнення з автомобілем НОМЕР_9.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судової авто товарознавчої та авто технічної експертизи від 13.12.2016 року № 13767/16-54/13768/16-52 вбачається, що пошкодження автомобіля НОМЕР_8, в результаті даної ДТП є такими, що не підлягають відновленню. Розмір пошкоджень автомобіля НОМЕР_8, в результаті вказаної ДТП складає 345616,50 грн.

Встановлені експертним висновком КНДІСЕ від 30.06.2016 року № 21312/15-42/21315/15-52 невідповідності чинним нормативам ДБН автомобільної дороги Житомир Могилів-Подільський на ділянці скоєння пригоди у конкретних дорожніх умовах стали причиною самовільної зміни напрямку руху автомобіля НОМЕР_8, з відхиленням його траєкторії праворуч.

Судом встановлено, що власником вказаної вище автомобільної дороги є держава, яка уповноважила Державну службу автомобільних доріг України в особі Служби автомобільних доріг у Вінницькій області здійснювати управління нею. Відповідно до п.п. 1.4, 1.5 договору № 19/14 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти на виконання послуг з експлуатаційного утримання та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування у Вінницькій області від 19.08.2014 року ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» приймає від Служби автомобільних доріг у Вінницькій області право не експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування у Вінницькій області, технічних засобів організації дорожнього руху, обєктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Служби автомобільних доріг, у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ "Про дорожній рух". На період дії договору ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відповідно до ЗУ "Про дорожній рух" та норм глави 82 ЦК України, в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової шкоди та компенсації витрат власникам ТЗ, якщо ДТП сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, а також забезпечує повне майнове відшкодування Службі автомобільних доріг у Вінницькій області у разі заподіяння збитків користувачами доріг, та/або в процесі використання смуги відводу юридичними та фізичними особами на мережі автомобільних доріг.

П. 7.5 даного договору вказано, що відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні ДТП, повязаних з незадовільними дорожніми умовами, визначаєть згідно з чинним законодавством, при цьому ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» несе відповідальність за: незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні підрядних робіт, якщо ці порушення виникли з вини ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та призвели до ДТП., не виконання або неналежне виконання робіт, в межах виділених коштів на фінансування та відповідних планів - задань Служби автомобільних доріг у Вінницькій області.

Відповідно до додаткової угоди № 2-1 до вищевказаного договору п. 10.1. ст. 10 викладено в редакції: цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.03.2015 року, але у будь якому разі до повного виконання сторонами своїх обовязків за договором.

Невиконання ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» своїх обов'язків перебуває у причинному зв'язку з настанням вказаного пошкодження автомобіля позивачем внаслідок його заїжджанню на узбіччя, тому вказані збитки, з огляду на вказані положення Закону України «Про дорожній рух» та умови договору, мають бути відшкодовані саме даною юридичною особою.

Відповідно п. 5 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об'єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов'язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об'єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об'єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Пунктом 11 вищевказаних Правил визначено обов'язок своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху... Постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями... покладається на власників дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи - дорожньо-експлуатаційні організації.

Крім того, пункт 11 визначає, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані «....відшкодувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів».

Таким чином, згідно Єдиних правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, які поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування визначено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору. Такою уповноваженою особою із урахуванням того, що вона є генеральним підрядником по здійсненню експлуатацйіного утримання є ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні події сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами та передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншими юридичними особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

За таких обставин судом встановлено, що в діях позивача відсутня вина у вчиненні ДТП, а відповідачем неналежно виконувалися покладені на них законні та договірні зобовязання щодо утримання, ремонту автомобільної дороги, що спричинило до скоєння ДТП, внаслідок якого пошкодження належний позивачу транспортний засіб та загинула матір позивача.

Суд враховує, що згідно висновку екпсертизи від 04.02.2015 року дії водія автомобіля «Toyota Yaris» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, водночас в подальшому проведено експертизу від 24.03.2015 року з урахуванням більш повних даних та винесено постанову про закритят кримінального провадження.

При цьому слід критично оцінювати пояснення представників відповідачів щодо необєктивності експертиз, проведених Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, оскільки дані експертизи були проведені на підставі наявних в справі матеріалів за ухвалою суду та сторони не були позбавлені можливості продати свої вихідні дані, викликати експерта в судове засідання тощо. Також в судовому засіданні представники відповідачів вказали, що вони не бажають брати у власність автомобіль, пошкодження якого згідно висновку експертизи є такими, що не підлягають відновленню.

За таких обставин позов в частині стягнення матеіральної шкоди слід задовольнити повністю та з Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» слід стягнути 345616,50 грн. майнової шкоди в користь позивача.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування позивачу моральної шкоди в сумі 200000,00 грн., слід зазначити наступне.

Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, у відповідності з п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних переживаннях повязаних із втратою матері, через пригоду, що сталася позивач був змушений змінити свій звичайний спосіб життя, свої життєві плани. Суд, враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 30000,00грн.

Щодо розподілу судових витрат, судом враховано наступне.

Як вбачається з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3303,60 грн., в подальшому було подано заяву про зміну позовних вимог, таким чином, стягненню підлягають з відповідача витрати позивача на сплату судового збору в сумі 3303,60 грн., витрати за проведення експертизи в сумі 7309,50 грн. Також з відповідача слід стягнути 452,57 грн. на користь держави відповідно до суми задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 9, 14 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст. З, 10, 11, 30, 61, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України; суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 345616 (триста сорок пять тисяч шістсот шістнадцять) гривень 50 копійок та моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_10 судовий збір у розмірі 3303 (три тисячі триста три) гривні 60 копійок та витрати за проведення експертизи в сумі 7309 (сім тисяч триста девять) гривень 50 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь держави судовий збір 452 (чотириста пятдесят дві) гривні 57 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення, в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя