№ 243/2994/17
Справа № 2/243/2055/2017
У Х В А Л А

про заочний розгляд справи

15 травня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві: Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий вїзд та виїзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої дитини без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий вїзд та виїзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з 29 вересня 2002 року по 15 травня 2007 року перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні. З часу розірвання шлюбу відповідач у вихованні та догляді за дитиною участі не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається і не цікавиться. Позивачка самостійно утримує та належним чином піклується про здоровя доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач від сплати аліментів ухиляється, та фактично самоусунувся від виховання дитини. Водночас, дівчинка часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких необхідні якісне медичне обслуговування, проходження якого можливе тільки на території, яка контролюється державою Україна. Крім того, періодичне перебування дитини на території підконтрольній владі Україні, вочевидь, сприятиме розширенню її світогляду, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Більш того, позитивно відзначиться на її психіці та надасть можливість зберегти життя. Зі слів знайомих, позивачці відомо, що відповідач на даний час перебуває на території Російської Федерації, та зв'язок із ним втрачений. Фактично відповідач перешкоджає позивачці у здійсненні нею заходів спрямованих на покращення здоров'я їх спільної дитини, фізичного, духовного та морального розвитку останньої. Позивачка позбавлена можливості отримати від відповідача у встановленому законодавством України порядку дозвіл на тимчасовий в'їзд та виїзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої ОСОБА_3 Така бездіяльність відповідача, який є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, шкодить інтересам дитини та перешкоджає її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний розвиток її особистості. У звязку із наведеним, позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом та посилаючись на положення Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», статті 151, 152, 154 Сімейного кодексу України, просити суд ухвалити рішення яким надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд з неповнолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження Серія: 1-НО № 373574, видане Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції 02 червня 2004 року, ІПН НОМЕР_1, без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області строком від дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється, зокрема, до м. Горлівка Донецької області, що є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, відповідно розяснень ВССУ (вих. № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр».

Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 224-228 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає що є всі підстави для заочного розгляду справи.

Керуючись ст. 224, 225 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий вїзд та виїзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої дитини без згоди батька- розглянути з постановленням заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов′янського

міськрайонного суду ОСОБА_4