АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1287/17 Справа № 175/2317/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року узадоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні суду з 17.01.2000 року по 14.03.2000 року перебувала цивільна справа №2-227/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу від 30.09.1998 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.09.1998 року ОСОБА_2, ОСОБА_5 продали ОСОБА_3 житловий цегляний будинок загальною площею 84,9 кв.м., з яких житлова площа складає 51 кв.м., та слідуючі господарські будівлі та споруди - гараж шлакоблочний Б, літній душ цегляний В, вбиральню цегляну Г, котельню шлакоблочну Д, колодязі залізобетонні кільця металево-трубчатий К, К1, зливну яму цегляну з.я., що знаходяться у місті Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вулиця Тюменська, 25.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.08.2006 року, що набрало законної сили ОСОБА_2 у задоволенні позову у частині визнання недійсним акту вводу в експлуатацію та рішення Виконавчого комітету Підгороднянської міської ради Дніпропетровського району від 16.09.1998 року за №190 , - відмовлено.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно зі ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що про порушення своїх прав позивач дізналася ще у 1998 році, після чого нею було подано до суду декілька позовів стосовно визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.09.1998 року та визнання недійсним акту вводу в експлуатацію та рішення Виконавчого комітету Підгороднянської міської ради Дніпропетровського району від 16.09.1998 року за №190, однак до 2016 року позивач до суду з позовом про встановлення факту продажу незакінченого будівником будинку не зверталася.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_6