233 № 233/5547/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» про визнання неправомірним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» «про визнання неправомірним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди» по суті заявлених позовних вимог:

- ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді охоронця відділу банківської безпеки філії Донецьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України»;

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 113314 (сто тринадцять тисяч триста чотирнадцять) грн. 47 коп., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн.

При ухваленні судового рішення при розрахунку розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу була допущена описка в частині зазначення норми тривалості робочого часу, що підлягає оплаті ОСОБА_1 у червні 2015 року, а саме зазначено 40 годин, тоді як фактично має бути зазначено 14 годин.

Зазначена описка потягнула за собою арифметичну помилку в розрахунку загальної суми розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.1 ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Суд вважає за необхідне виправити допущену описку, а також арифметичну помилку за таким розрахунком:

«Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» від 09 вересня 2014 року № 10196/0/14-14/13, оплаті ОСОБА_1 підлягає: у червні 2015 року - 14 годин, у липні 2015 року 184 годин; у серпні 2015 року 160 годин, у вересні 2015 року 184 годин; у жовтні 2015 року 176 годин, у листопаді 2015 року 168 годин, у грудні 2015 року 183 години, а всього 1069 робочих годин.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» від 20 липня 2015 року № 10846/0/14-15/13, оплаті ОСОБА_1 підлягає: з січня 2016 року по грудень 2016 року 2003 робочі години.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13, оплаті ОСОБА_1 підлягає: у січні 2017 року - 159 годин, у лютому 2017 року 80 годин, а всього 239 робочих годин.

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути його середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 червня 2015 року по 14 лютого 2017 року включно в сумі 105682,79 грн. з розрахунку:

31,67 х 3311 = 104859,37 грн.».

На підставі викладеного, керуючись ст.219 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Виправити описку, а також арифметичну помилку в рішенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» «про визнання неправомірним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди»,

виправивши в мотивувальній частині рішення зазначення норми тривалості робочого часу, що підлягає оплаті ОСОБА_1 у червні 2015 року, зазначивши таку норму як 14 годин, та виклавши розрахунок розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу в такій редакції:

«Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» від 09 вересня 2014 року № 10196/0/14-14/13, оплаті ОСОБА_1 підлягає: у червні 2015 року - 14 годин, у липні 2015 року 184 годин; у серпні 2015 року 160 годин, у вересні 2015 року 184 годин; у жовтні 2015 року 176 годин, у листопаді 2015 року 168 годин, у грудні 2015 року 183 години, а всього 1069 робочих годин.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» від 20 липня 2015 року № 10846/0/14-15/13, оплаті ОСОБА_1 підлягає: з січня 2016 року по грудень 2016 року 2003 робочі години.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13, оплаті ОСОБА_1 підлягає: у січні 2017 року - 159 годин, у лютому 2017 року 80 годин, а всього 239 робочих годин.

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути його середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 червня 2015 року по 14 лютого 2017 року включно в сумі 105682,79 грн. з розрахунку:

31,67 х 3311 = 104859,37 грн.»,

а також виклавши третій абзац резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 104859 (сто чотири тисячі вісімсот пятдесят девять) грн. 37 коп., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн.».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя