Справа № 520/1327/17
Провадження № 2/520/6488/17
03.05.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд, -
Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна:28365553 від 23 жовтня 2009 року).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» № 16рп/2004 від 11 листопада 2004 р. обслуговуючий кооператив (яким є ОК «МЖСТ ДОМ») - це кооператив, який утворюється шляхом обєднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про кооперацію» ОК «МЖСТ ДОМ» діє на підставі Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», затвердженого рішенням установчих зборів учасників ОСОБА_1 кооперативу «МЖСТ ДОМ» від 08 січня 2011 р. Згідно з п. 1.4 Статуту ОК «МЖСТ ДОМ» кооператив діє на засадах самофінансування, у тому числі у вільно конвертованій валюті, володіє майном, виступає від свого імені у цивільному обігу, має право від свого імені укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права і нести обовязки, бути позивачем та відповідачем у загальному, господарському, адміністративному та третейському суді, володіє іншими правами, наданими законодавством України та міжнародними договорами для юридичних осіб.
Згідно із ст. 15 Закону України «Про кооперацію», до компетенції загальних зборів членів кооперативу відносяться, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу.
Відповідно до п. 5.3.3 Статуту ОК «МЖСТ ДОМ» одним із виключних видів некомерційної господарської діяльності Кооперативу є обслуговування інфраструктури обєктів будівництва та управління ними.
Відповідно до положень ст. 1 ЗаконуУкраїни «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2001 р. № 1875-ІV, споживачем житлово-комунальних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Відповідач ОСОБА_2 є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ОК «МЖСТ ДОМ» в силу того, що він є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується положеннями Закону.
Хоча договори про надання житлово-комунальних послуг (у тому числі щодо надання послуг з опалення) між відповідачем та позивачем не укладені у письмовій формі, але фактичне надання споживачеві ОСОБА_2 житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 кооперативом «МЖСТ ДОМ» свідчить про існування між сторонами фактичних договірних відносин, що є підставою для стягнення боргу з оплати спожитих житлово-комунальних послуг.
Ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Положення вказаної норми жодним чином не спростовує факту існування договірних відносин без наявності укладеного у письмовій формі договору. Ст.ст. 20, 21 цього Закону визначено обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору.
Також, у постанові Судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 30.10.2013 р. у справі № 6-59цс13, зазначено, що «П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2001 р. № 1875-ІV передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону, споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».
У ОСОБА_3 з питань житлово-комунального господарства № 12/20-8-1276 від 31.08.2009 р. вказано: «Відносно права підприємств житлово-комунального господарства подавати судові позови при відсутності договору слід зазначити, що чинне законодавство України передбачає різні форми договору (у тому числі усну), а споживач зобовязаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України зобовязання виникають не лише з підстав, передбачених цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки».
Судом встановлено, що ОСОБА_2 споживав житлово-комунальні послуги, надані позивачем, про що свідчить часткова сплата заборгованості останнім, доказом чого є прибутково-касові ордери про оплату наданих послуг: № 1131 від 07 квітня 2015 р., № 813 від 12 березня 2016 р.
Згідно зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.
Про зміну тарифів на вартість житлово-комунальних послуг, які надаються ОК «МЖСТ ДОМ», мешканцям багатоквартирного житлового будинку № 59-К по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі (серед числа яких і відповідач) працівниками ОК «МЖСТ ДОМ» було повідомлено у порядку, визначеному чинним законодавством України.
Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, фактично користуючись житлово-комунальними послугами, які надає позивач, ОСОБА_2 порушив вимоги вищевказаних норм законів, а також Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572 та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 1600 від 20.07.2005 р.
Слід зазначити, що відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обовязки визначені в Законі України «Про житлово-комунальні послуги», яким передбачається відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Як зазначивВерховний Суд України у Постанові від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобовязанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобовязаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобовязанням. Таким чином, серед інших прав і обовязків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондується право вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобовязань, до таких правовідносин застосовується і норма ст.625 ЦК, що встановлює обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.
З огляду на викладене вимоги позивача в частині стягнення з відповідача втрат від інфляції і 3% річних від несплачених сум за надані послуги підлягають задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що позивач вже звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальних послуг в розмірі 9209,35 гривень, однак, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року позивачу було відмовлено у прийнятті заяви.
До теперішнього часу вищезазначена заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 добровільно не сплачена.
При таких обставинах, суд вважає, що збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 кооперативу «МЖСТ ДОМ» підлягають задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень, також підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,158,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 24, 68, 151, 162 ЖК України, ст.ст.525,526,625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,-
Збільшені позовні вимоги обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Огренич І. В.