Справа № 299/1844/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі: Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду від 25 червня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_4 у травні 2014 р.

Просив визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок № 67 (загальною площею 30.2 кв. м, житловою 16 кв. м) по вул. Українській у м. Виноградові Закарпатської області.

На обґрунтування зазначав, що разом із відповідачкою є спадкоємцем за законом майна померлої 11.09.2013 р. матері ОСОБА_5 (зокрема, вказаного житлового будинку). При цьому ОСОБА_4 до цього майна претензій не заявляє. У видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Сам же будинок побудований у 1935 р. відповідно до будівельних норм, що підтверджується технічним паспортом.

Рішенням Виноградівського районного суду від 25 червня 2014 р. (з урахуванням ухвали цього ж суду від 20.08.2014 р. про виправлення описки в імені позивача) позов задоволено повністю (а.с.29-33, 40).

ОСОБА_2 (особа, яка не брала участі в справі) просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові. Доводить про недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що житловий будинок № 67 по вул. Українській у м. Виноградові належав його батькові ОСОБА_6, який помер 13.04.1967 р. Позивач не має ніякого відношення до спадкового майна, оскільки не є родичем власника спадкового майна. Зазначає, що його не було залучено до участі в справі як такого, що прийняв спадщину за померлими батьками (включно з указаним житловим будинком).

Письмових заперечень або пояснень на скаргу сторони не подали.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню із ухваленням нового про відмову в позові з процесуальних мотивів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог. При цьому суд, зокрема, встановив, що окрім сторін у справі інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, за померлою 11.09.2013 р. ОСОБА_5, немає.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Установлено та підтверджено письмовими доказами, що 27.02.2002 р. помер ОСОБА_7 (а.с.6), а 11.09.2013 р. ОСОБА_5 (а.с.7), які перебували у шлюбі з 18.05.1989 р. (а.с.8).

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_4 прописана в будинку № 67 по вул. Українській у м. Виноградові з 13.03.1992 р. (а.с.12), а позивач ОСОБА_3 з 15.08.1994 р. (а.с.9).

10.03.2014 р. за заявою ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа по смерті ОСОБА_5 (а.с.14, 15).

Згідно з довідкою комунального підприємства «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» від 15.05.2014 р. житловий будинок із надвірними будівлями в м. Виноградів, вул. Українська, 67, будівництвом завершений і відповідно до архівних даних рахується за ОСОБА_5 (а.с.16). Технічний паспорт на будинок виготовлений у січні 2014 р. (а.с.17-19).

Як видно з доданих до апеляційної скарги документів, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6, який помер 13.04.1967 р., і ОСОБА_10, яка померла 12.12.1982 р. (а.с.51, 52, 55). Відповідно до довідки виконкому Виноградівської міської ради ОСОБА_10 до дня смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із ОСОБА_2 (син), який був прописаний у спірному будинку з 13.06.1980 р. до 28.09.2006 р. (а.с.53), ОСОБА_11 (невістка), ОСОБА_4 (внучка) та ОСОБА_12 (внучка) (а.с.56). Згідно з матеріалами «Дєла» власником спірного будинку був зазначений ОСОБА_6 (ОСОБА_13Ю.) з наступним виправленням на ОСОБА_5 (а.с.57-59).

Сторонами в цивільному процесі є позивач особа, яка вважає, що її цивільне право порушене, та яка предявила вимогу про захист порушеного права, і відповідач особа, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач, і яка, виходячи із заявленої останнім правової позиції, порушує (не визнає, оспорює, заперечує) його право та має відповідати за позовом, у результаті задоволення якого повинна вчинити відповідні дії (утриматися від таких) з метою поновлення прав позивача (ст.ст. 26 ч.1, 30, 33 ЦПК України). Спір щодо права на спадкування виникає між спадкоємцями, відповідачами в справі за позовом особи, яка вимагає визнання права власності на майно в порядку спадкування, є спадкоємці, які прийняли спадщину, та/або особи, які заперечують права спадкоємців на спадкове майно, предявляють свої права на нього тощо.

За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

Тобто, з метою всебічного та повного зясування обставин справи, законного та справедливого вирішення спору, ОСОБА_2, який вважає себе власником спірного будинку після смерті батьків, має бути залучений до участі в справі.

За загальним процесуальним правилом суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість незалучення кого-небудь з них до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості.

Оскільки суд першої інстанції залишив цю обставину (субєктний склад відповідачів) поза увагою, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних можливостей усунути вказане порушення, то оскаржене рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову, що водночас не позбавляє зацікавлених осіб звернутися у суд із новим позовом до належних відповідачів.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, п.4, ч.3, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2. Рішення Виноградівського районного суду від 25 червня 2014 року скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

3. Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: