Справа № 373/999/16-ц Головуючий у І інстанції Керекеза Я. І.
Провадження № 22-ц/780/3895/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 8 14.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нива», Комісії по реформуванню СВК «Нива», третя особа: Жовтнева сільська рада ПереяславХмельницького району Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру №13 в багатоквартирному будинку по вулиці Переяславській, 34 села Жовтневе Переяслав-Хмельницького району Київської області за набувальною давністю, посилаючись на те, що вона та її чоловік є пайовиками СВК «Нива» та з 1994 року постійно проживають у зазначеній квартирі, яка була надана їм для проживання на підставі протоколу засідання правління КСГПП «Нива» №5 від 30 червня 1994 року.

Будинок по вулиці Переяславській, 34 в селі Жовтневе Переяслав-Хмельницького району Київської області був побудований на підставі рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької районної ради народних депутатів від 16.10.1984 року за № 278 «Про будівництво 16-квартирного житлового будинку, одноквартирного житлового будинку в двох рівнях колгоспу «Жовтень» в селі Жовтневе Переяслав-Хмельницького району Київської області». Вищевказаний будинок було введено в експлуатацію 28.06.1990 року, що підтверджується актом введення в експлуатацію, затвердженим рішенням виконкому Переяслав-Хмельницької ради народних депутатів від 29.06.1990 року №104.

У 1993 році колгосп «Жовтень» був реорганізований у КСП «Нива», а в 2000 році КСП «Нива» було реорганізовано в СВК «Нива», яке на даний час господарську діяльність не здійснює.

З 1994 року ОСОБА_2 проживає у наданій їй для проживання квартирі, вчасно сплачує всі комунальні послуги, виготовила на квартиру технічний паспорт. Оскільки позивач є добросовісним набувачем, який відкрито та безперервно володіє нерухомим майном протягом десяти років, вона набула на вказану квартиру право власності за набувальною давністю, що і просила визнати за нею в судовому порядку.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 з 03.11.1992 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8), яка була надана їй та її сім»ї для проживання згідно протоколу засідання правління КСГПП «Нива» №5 від 30 червня 1994 року (а.с.17-18).

Позивач проживає в зазначеній квартирі та сплачує комунальні послуги, при цьому квартплата зараховується на рахунок СВК «Нива», як власника житла, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.23-25).

На загальних зборах пайовиків СВК «Нива» (протокол №3 від 12 липня 2006 року), на яких вирішувалось питання житлового фонду СВК «Нива», 557 осіб одноголосно вирішили запропонувати жителям, котрі проживають понад 10 років у квартирах, що належать СВК «Нива» і мають майновий пай, оформити власність на житло за рахунок суми майнового паю з можливою доплатою різниці між вартістю майнового паю та залишковою вартістю житла; запропонувати викупити за готівку жителям, котрі мають договір оренди з 2003 року, а також тим, хто бажає придбати вільні на сьогодні квартири; зобов`язати Спілку власників земельних та майнових паїв розробити умови розрахунків та документального оформлення прийняття коштів та розподілу їх між власниками майнових паїв пропорційно до вартості майнового паю.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність субєктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обовязків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

При вирішенні спорів, повязаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне:

- право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року;

- задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 344 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння;

- за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено;

- відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності;

- у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи предявлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності.

При вирішенні спорів, повязаних із виникненням і припиненням права власності, слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобовязань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Таким чином, оскільки квартира АДРЕСА_1, право власності на яку за набувальною давністю просить визнати ОСОБА_2, передана їй для проживання з волі власника за рішенням правління КСГПП «Нива» №5 від 30 червня 1994 року, що підтверджується відповідним протоколом (а.с.17-18) і свідчить про титульність володіння даним майном, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку ст.344 ЦК України.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: