Справа № 462/3832/16-ц
УХВАЛА

02 березня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою,

встановив:

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.01.2017 року ухваленому у справі за вищевказаним позовом, позовні вимоги були задоволені, ухвалено усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом вселення його до вказаної квартири.

Заявник звернувся до суду зі завою про перегляд заочного рішення, покликаючись на те, що він не зявився в судове засідання, оскільки повістку про виклик у судове засідання на 27.01.2017 року він отримав лише 28.01.2017 року, крім того, рішення було винесене судом без урахування всіх обставин справи.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, додатково пояснивши, що він розуміє, що його брат позивач ОСОБА_2 має право на користування спірною квартирою, як співвласник. Проте він не бажає щоб в квартирі проживала дружина брата, оскільки в них існує конфлікт, просить заяву задовольнити.

Суд ухвалив розглядати справу без участі позивача ОСОБА_2 та його представника, які будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, до суду не зявилися, однак матеріалів достатньо для розгляду заяви, а заява представника позивача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки лише призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розгляд справи призначався неодноразово, перший раз на 09 год. 30 хв. 23.08.2016 року, про що відповідач був належним чином повідомлений /а.с.25/, проте до суду він не зявився, ніяких заперечень до суду не подав. Наступне судове засідання було призначене на 12 год. 00 хв. 23.12.2016 року, відповідач належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, котра направлялася рекомендованим листом, яка була повернута поштовим відділенням у звязку із закінченням терміну зберігання /а.с.29/, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажав її отримувати та не бажав брати участь у розгляді справи у суді.

Щодо виклику відповідача у судове засідання, яке було призначене на 09 год. 30 хв. 27.01.2017 року, то відповідач належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, котра направлялася завчасно йому рекомендованим листом 11.01.2017 року /а.с.68/, проте відповідач отримав її у поштовому відділенні лише 31.01.2017 року, що також свідчить про те, що відповідач свідомо не бажав її отримувати та не бажав брати участь у розгляді справи у суді.

Таким чином, відповідачу достовірно було відомо про розгляд даної справи у суді, він отримав копію позову з додатками, проте не забажав зявлятися до суду під час розгляду справи, та не надав суду ніяких письмових заперечень, хоча мав для цього достатньо часу, отримавши вказані документи ще 22.07.2016 року, про що свідчить відмітка поштового відділення /а.с.25/, а відтак відповідачу був в повній мірі забезпечений доступ до правосуддя.

Крім того, відповідач при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, та які б вказували на те, що у відповідача є законне право чинити перешкоди позивачу в користуванні спірною квартирою, яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Заявник ОСОБА_1 мотивував свою заяву тим, що він проти вселення у спірну квартиру дружини позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, проте суд при розгляді даної справи не досліджував доказів щодо права дружини позивача на користування спірною квартирою та не ухвалював з цього приводу ніякого рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 з підстав зазначених у ній не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 231 ЦПК України суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 січня 2017 року залишити без задоволення.

Ухвала окреме від рішення оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.