КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/61/17
Провадження №2/319/126/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Горбачова Ю.М.,

при секретарі Поньки Н.А.,

за відсутністю осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Більмак Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Більмацька державна нотаріальна контора Запорізької області, Комиш-Зорянська селищна рада Більмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2017 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та встановлення факту, що має юридичне значення.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд винести рішення, в якому встановити факт, що державний акт серії ЗП- 000009 № 2623 на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_3 належав ОСОБА_4, яка померла 26 листопада 20013 року. А також визнати за нею, як спадкоємцем за законом право власності на земельну ділянку, площею 0,55 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованої в с. Благовіщенка Більмацького району Запорізької області, яка належала померлій 26 листопада 2013 року ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 26 листопада 2013 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,55 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в смт. с. Благовіщенка Більмацького району Запорізької області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП - 000009 № 2623, виданий Благовіщенською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 26 серпня 1997 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106. Спадкоємцями на майно померлої є також ОСОБА_2, яка від спадщини відмовилися. Після звернення до Куйбишевської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, через відсутність витягу з Державного земельного кадастру на вищезазначену земельну ділянку. Крім цього виявилися розбіжності в написанні імя спадкодавиці а саме: в державному акті імя записано «Элеонора», а в свідоцтві про смерть «Елеонора». На даний час виправити помилку в написанні імені її матері немає можливості. Через дані обставини позивачка ОСОБА_1 не може скористатися своїм законним правом на отримання спадщини за законом і змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася,надала заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі., позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Представник Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій визнав обставини та позовні вимоги позивача і просив справу розглянути без їхньої участі.

Представник Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без їхньої участі, проти позову не заперечують.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи та дослідивши наявні докази вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 275449, виданого виконкомом благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізькій області від 28 листопада 2013 року, спадкодавець ОСОБА_4 померла 26 листопада 2013 року.

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,55 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в смт. с. Благовіщенка Більмацького району Запорізької області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП - 000009 № 2623, виданий Благовіщенською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 26 серпня 1997 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі.

Матеріалами справи встановлено, що 26 серпня 1997 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП - 000009 № 2623 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106 на імя спадкодавиці ОСОБА_3.

Проте в свідоцтві про смерть та в інших документах імя спадкодавиці зазначено ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 275449, виданого виконкомом Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області від 28 листопада 2013 року та іншими матеріалами справи.

На даний час позивачка ОСОБА_1 вирішила оформити спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка складається з земельної ділянки площею 0,55 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в смт. с. Благовіщенка Більмацького району Запорізької області, право власності на яку посвідчене вищезазначеним державним актом, але не може цього зробити, оскільки були виявлені розбіжності в написанні імені її матері в державному акті та свідоцтві про смерть. Виправити допущену помилку в державному акті на даний час не можливо.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є рідною донькою померлої ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Благовіщенським СВЗАГС Куйбишевського району Запорізької області, і як спадкоємець першої черги за законом після смерті своєї матері звернулася до державного нотаріуса, для прийняття спадщини.

Спадкоємцем на майно померлої ОСОБА_4 є також ОСОБА_2, яка від спадщини відмовилася.

При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через те, що нею не надано витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку та також через розбіжності в написанні імя спадкодавиці а саме: в державному акті імя записано «Элеонора», а в свідоцтві про смерть «Елеонора».

Як вбачається з відповіді, наданої відділом Держземагенства у Куйбишевському районі, відділ немає змоги надати витяг про відсутність обмежень на земельну ділянку загальною площею, 0,55 га тому, що на момент реєстрації державного акту на право приватної власності на землю ЗП-000009 № 2623 від 26 серпня 1997 року виданий на імя ОСОБА_4 Эліонори Федорівнини , Поземельна книга не відкривалась.

Згідно статті 25 ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Згідно ст.ст.125, 126 Земельного Кодексу України право власності виникає з моменту одержання державного акту на земельну ділянку.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Згідно статті 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах , які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті у судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП - 000009 № 2623, виданий Благовіщенською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 26 серпня 1997 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106 на імя ОСОБА_4 Эліонори Федорівнини дійсно належав ОСОБА_4, померлій 26 листопада 2013 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст. ст.256, 328, 1233, 1261, 1268, 1299 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП - 000009 № 2623, виданий Благовіщенською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 26 серпня 1997 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106 на імя ОСОБА_4 Эліонори Федорівнини дійсно належав ОСОБА_4, померлій 26 листопада 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,55 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Благовіщенка Більмацького району Запорізької області, та належала померлій 26 листопада 2013 року ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП - 000009 № 2623, виданий Благовіщенською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 26 серпня 1997 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.М.Горбачов