Єдиний унікальний номер 235/2195/15-ц Номер провадження 22-ц/775/292/2017
У Х В А Л А

Іменем України

7 березня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Курило В.П.

суддів Канурної О.Д. , Жданової В.С.,

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № ІКСАSHG.17232.001 від 25 листопада 2011 року у розмірі 35442.22 грн. і судовий збір в сумі 354.42 на користь держави.

2 грудня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 5 грудня 2016 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишена без руху. Йому наданий строк пять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків. За ухвалою суду заява ОСОБА_1 не підписана заявником, не додана копія цієї заяви, не зазначені докази, що підтверджують факт дізнання заявником про наявність заочного рішення саме 15 листопада 2016 року.

Ухвалою судді того ж суду від 29 грудня 2016 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення визнана неподаною і повернута заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду, посилається на її незаконність і необґрунтованість. Він усунув недоліки заяви, направивши поштою суду необхідні документи. Пакет вказаних документів від нього суд отримав 28 грудня 2016 року, про що є відповідна відмітка працівника суду. Але суд безпідставно повернув його заяву без врахуванням вказаних обставин.

В засідання апеляційного суду сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 305 ЦПК України апеляційний суд відхиляє розглядає справу у відсутність сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, і, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Визнаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення неподаною, суддя суду першої інстанції виходив з того, що він не усунув недоліки його заяви, що вказані в ухвалі суду від 5 грудня 2016 року.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можливо.

Як видно з листа, що на аркуші справи 81 місцевий суд за вихідним номером 5/32224/2-п/235/62/16р. 14 грудня 2016 року направив заявнику копію ухвали судді від 5 грудня про залишення заяви без руху.

Відомості ж про дату отримання заявником копії цієї ухвали в матеріалах справи відсутні. На аркуші справи 82 є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_1 копії ухвали без руху. Але вказане повідомлення не містить ні підпису ОСОБА_1 ні дати, які б могли вказати, коли саме ОСОБА_1 отримав копію ухвали суду про залишення його заяви без руху і з якого часу має відраховуватися пятиденний строк для усунення заявником недоліків його заяви.

В своїй апеляційній скарзі на ухвалу суду від 29 грудня 2016 року про визнання заяви неподаною ОСОБА_1 посилається на те, що отримавши копію ухвали від 5 грудня 2016 року він недоліки усунув і 28 грудня 2016 року направлені ним документи були отримані судом.

Доводи заявника не тільки не спростовані наявними в матеріалах справи доказами, а навпаки, підтверджені.

До справи додається пакет документів, з яких видно, що виправлена заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення і інші документи прийняті поштовим відділенням для направлення на адресу суду 24 грудня 2016 року. Про це свідчить квитанція поштового відділення від 24 грудня 2016 року. На конверті, що додається до справи разом з документами заявника, міститься штемпель поштового відділення про отримання судом відправлення заявника 28 грудня 2016 року.

Той факт, що працівники суду зареєстрували підписану заявником заяву лише у 2017 році, не має правового значення через те, що з конверта з відміткою поштового відділення видно, що він надійшов до суду 28 грудня 2016 року.

Крім того, апеляційний суд зауважує на тому, що для вирішення питання про повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у звязку з невиконанням ухвали суду про усунення недоліків такої заяви, у судді не було достатньо необхідної інформації.

Відповідно до частини 2 статті 121 ЦПК України заява вважається не поданою і повертається заявникові, якщо він в установлений в ухвалі строк не виконає вказівки судді про недоліки заяви.

Суд ухвалою від 5 грудня 2016 року для усунення недоліків заяви надав заявникові пяти денний строк з дня отримання копії ухвали від 5 грудня 2016 року. Але в матеріалах справи відсутні будь які відомості про час отримання заявником копії цієї ухвали. Тому у судді не було законних підстав для висновку про те, що часом на 29 грудня 2016 року заявник не виконав вказівок судді і зазначені в ухвалі недоліки заяви не усунув у встановлений суддею строк, який закінчився.

За таких підстав ухвала суду є незаконною і не може залишатися без змін.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до частини 1 статті 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 04.11.1950, № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Отже, право заявника на захист його прав та обовязків цивільного характеру йому гарантуються Конституцією України та "Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод", яка ратифікована і Україною. Суд не сприяв здійсненню заявником своїх прав та обовязків.

Керуючись ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2016 року скасувати. Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: