У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області 28 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до суду із вказаним позовом, який обгрунтувало тим, що між банком та відповідачем 29 жовтня 2007 року укладено договір про надання кредитної лінії № 935/2-063. Відповідно до умов договору банк надав кошти ОСОБА_2 у розмірі 10 тис. доларів США зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевим терміном повернення всіх траншів 22 жовтня 2022 року. У зв'язку із невиконання відповідачем зобов'язань за договором, утворилась заборгованість у розмірі 13 714,45 доларів США, що еквівалентно 285 765 грн 96 коп., яку банк просив стягнути з відповідача.

У січні 2016 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов, яким просив визнати кредитний договір від 29 жовтня 2007 року № 935/2-063 недійсним. Позов обгрунтував тим, що договір укладено під впливом помилки, із застосуванням банком нечесної підприємницької практики, містить несправедливі умови, порушує принцип рівності сторін та не містить усіх істотних умов.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2016 року позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 13 714,45 доларів США, що еквівалентно 285 765 грн 96 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2016 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

До касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у частині першій цієї статті.

Заявник у клопотанні про звільнення від сплати судового збору навів обставини, які свідчать про його скрутне матеріальне становище, а також надав суду відповідні докази, у зв'язку з чим суд вважає за можливе звільнити скаржника від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказівнад іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору є підписи представника банку та безпосередньо позичальника.

Згідно з ч. 2 ст. 1056 ЦК України позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_2 при укладенні кредитного договору ознайомився із умовами кредитування, які були надані йому у письмовій формі та своїм підписом підтвердив факт надання повної інформації про умови кредитування. При укладанні кредитного договору були дотриманні передбачені чинним законодавством вимоги для його укладення.

Посилання ОСОБА_2 стосовно того, що банком під час укладення оспорюваного договору не було дотримано положень ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не знайшли свого підтвердження, оскільки банк у письмовій формі надав позивачу вичерпну інформацію про умови кредитування в іноземній валюті, попередивши, що валютні ризики під час виконання зобов'язань покладені на позичальника, а також надав розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, що вбачається із підписаних ОСОБА_2 додатку № 1 до договору - заяви на отримання кредиту позичальника фізичної особи - підприємця та додатку № 2 - графіка зниження ліміту заборгованості.

Крім того, ОСОБА_2 системно сплачувались періодичні платежі згідно умов договору, що в свою чергу підтверджує відсутність порушення його законних прав та інтересів саме при укладенні договору.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та не викликають необхідності перевіряти матеріали справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області 28 жовтня 2016 року.

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області 28 жовтня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак