Провадження № 2/761/1422/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Романчук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 8 151, 86 грн. та судові витрати в розмірі 1 378 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2002 між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем укладено Договір № 10317 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківського платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк» (далі по тексту - Договір), відповідно до якого Банк картковий відкрив рахунок відповідачу у національній валюті України для обліку операцій з банківською платіжною карткою Банку (далі по тексту - БПК), а також позичковий рахунок для проведення розрахунку по овердрафту, здійснює видачу Клієнту (відповідачу) БПК та виконує розрахунково-касове обслуговування Клієнта позивача за дебетовою системою. Банк виконав на себе взяті зобов'язання, відкрив відповідачу картковий рахунок. Виконував розрахунково-касове обслуговування, надав кредитні кошти. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого у останнього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 8 151, 96 грн., що складається з 1 733, 39 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 6 418, 57 грн. - заборгованість по процентах за прострочену заборгованість. У зв'язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що договір не укладався, а кредит не надавався, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення за захистом порушеного права у відповідності до ст. 71 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення правовідносин між сторонами.

Крім того, БПК жодного разу не була використана відповідачем, а для надання кредиту необхідна активна поведінка останнього. Разом з тим, відповідач не користувався кредитними коштами, Банк послугу не надавав, а отже договір є неукладеним, а тому жодних зобов'язань щодо повернення кредитних коштів у відповідача не виникло. Крім того, ну було дотримано форми правочину, а саме Договору № 10317 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківського платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк», з порушенням ст. 44 ЦК УРСР, оскільки позивач не отримувала документів, які б підтверджували повноваження начальника Управління платіжних карток ОСОБА_3, договір був підписаний неповноважною особою та скріплений нелегітимною печаткою. Також представник посилався на дисбаланс зарахування відсотків та тіла кредиту, що ставить в тяжке, несправедливе становище споживача в договірних зобов'язаннях, умови кредитного договору є несправедливими в цілому, суперечать принципу недобросовісності. Банком не було надано в повному обсязі інформації про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Просив також застосувати строк позовної давності, оскільки строк дії банківської платіжної картки сплинув ще в 2003-2007 роках, ліміт кредитування вичерпано 25.03.2003, а право стягнення заборгованості Банк втратив в 2005-2010 роках.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Судом встановлено, що 26.11.2002 відповідач звернувся до Банку із заявою встановленого зразка про видачу міжнародної платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк», а саме міжнародної платіжної картки типу MC/EC Gold, та із заявою встановленого зразка на відкриття рахунку фізичної особи в грошовій одиниці України від 26.11.2002 № 1001.

Цього ж дня, 26.11.2002 між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 10317 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є позивач) (а.с. 4-7).

Відповідно до умов вказаного Договору, Банк (позивач) відкриває Клієнту (відповідачу) картковий рахунок № 1001 (далі по тексту - картрахунок) у національній валюті України для обліку операцій з банківською платіжною карткою ВАТ АБ «Укргазбанк», а також позичковий рахунок для проведення розрахунків по овердрафту, здійснює видачу Клієнту БПК та виконує розрахунково-касове обслуговування останнього за дебетовою схемою (п. 1.1 Договору).

Дебетова схема - платіжна схема, що передбачає розрахунки за операції з платіжною карткою в межах власних коштів клієнта, які обліковуються на картрахунку.

Овердрафт - короткостроковий кредит, що надається Банком у разі виникнення дебетового сальдо за картрахунком Клієнта (пп. 2.1.2., 2.1.8. Договору).

За фактичне користування овердрафтом Клієнт сплачує Банку проценти згідно Тарифів на послуги, що надаються держателем БПК (пп. 2.5.4. Договору).

Згідно п. 6 Договору, Розділ «Тарифи та інші параметри обслуговування клієнтів за платіжними картками», проценти за користування дозволеним овердрафтом (у валюті картрахунку) визначені за ставкою, встановленою Кредитним комітетом.

Судом встановлено, що додатково відповідач звернувся до Банку із заявою про надання овердрафтового обслуговування по картковому рахунку № 1001 за міжнародною платіжною карткою ВАТ АБ «Укргазбанк» у сумі 5 000 грн. терміном дії Договору на відкриття рахунку та обслуговування банківської платіжної картки ВАТ АБ «Укргазбанк».

Відповідач, як клієнт Банку, підписавши Договір, зобов'язався не проводити операцій по картрахунку у разі зменшення суми ліміту обов'язкового залишку, встановленого п.п. 4 п. 7 Договору та повернути заборгованість по недозволеному овердрафту та сплатити відсотки за користування недозволеним овердрафтом у строк, не пізніше десяти з дати складання чергової щомісячної виписки по картрахунку, що зазначена в п. 5.3.1.

Згідно пп. 2.5.2. Договору, кошти на картрахунку використовуються тільки для розрахунків за допомогою БПК.

Цей Договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами і діє до закриття карткового рахунку та виконання сторонами всіх належних за договором зобов'язань (п. 6.10. Договору).

Враховуючи вище викладене, а також ту обставину, що правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності ЦК України, до 01.01.2004 та продовжують існувати після набрання ним чинності, суд вважає за можливе застосувати положення ЦК України до вказаних правовідносин.

Згідно положень ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною четвертою статті 1068 ЦК України визначено, клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 1069 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами Договір є змішаним, оскільки містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору, так як передбачає можливість кредитування рахунку клієнта.

Представник позивача, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що взяті на себе зобов'язання виконав, здійснював розрахунково-касове обслуговування клієнта за кредитною схемою та надав клієнту кредитні кошти, разом з тим відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, допустив недозволений овердрафт, у зв'язку з чим виникла заборгованість та було, відповідно, нараховані відсотки за користування недозволеним овердрафтом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

З Виписки за Договором № 10317 за період з 26.11.2002 по 12.05.2016 вбачається, що 25.12.2002 відповідачу нарахована комісія за обслуговування рахунку в сумі 15 грн., на яку в подальшому нараховані проценти як за несанкціонований (а в подальшому нестандартний) кредит в розмірі 0, 08 %. При цьому, з виписки вбачається, що кредитна лінія/овердрафт встановлена на рівні 0, 00 грн. З Виписки не вбачається, що відповідач використовував кредитні кошти чи що комісія списувалась за рахунок кредитних коштів.

З Розрахунку заборгованості ОСОБА_4, наданого позивачем за період з 25.12.2002 по 12.05.2016, вбачається, що сума простроченої заборгованості за перших два місяці становить 15 грн. та 15, 08 грн. відповідно (з врахуванням відсотків за користування). При цьому, застосовується процентна ставка 40 %, тобто ставка встановлена за користування недозволеним овердрафтом.

Недозволений овердрафт - проведення держателем БПК операцій по картрахунку з перевищенням витратного ліміту, допущене Клієнтом (пп. 2.5.3. Договору).

Витратний ліміт - гранична сума коштів, доступна держателю БПК протягом певного періоду для здійснення операцій із застосуванням БПК.

Положеннями пп. 3.1.3. Договору визначено, що у разі відсутності коштів на картрахунку Банк має право нарахувати відсотки за непогашення в строк недозволеного овердрафту у відповідності до п. 2.5.5. Договору.

Відсотки за користування недозволеним овердрафтом нараховуються у валюті недозволеного овердрафту за фактичний строк використання кредитних коштів, виходячи із щомісячного підсумкового залишку заборгованості на позичковому рахунку. Відсотки нараховуються виходячи з п. 7 Договору, починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «Факт/факт». День повернення заборгованості по недозволеному овердрафту не враховується в період, за який нараховуються відсотки. За користування неповернутим в строк недозволеним овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, визначеному у тарифах Договору, застосовуючи при цьому метод нарахування процентів, визначений в цьому пункті Договору (пп. 2.5.5. Договору).

Відповідно до п. 7 Договору, Розділ «Тарифи та інші параметри обслуговування клієнтів за платіжними картками», проценти за користування недозволеним овердрафтом (у валюті картрахунку) по гривневих картрахунках становить 5-кратну облікову ставку НБУ, але не менше, ніж 40 % річних.

Відповідно до п. 2.6. Договору, Клієнт доручає Банку самостійно (без надання клієнтом розрахункових документів) списувати в строки, зазначені в тарифах, а бо в будь-який момент за межами цих строків, зі своїх картрахунків в національній валюті, відкритих в Банку, суму вартості послуг по обслуговуванню свого картрахунку у відповідності із Тарифами, та кошти для погашення заборгованості за овердрафтом по рахунку (умова про договірне списання).

Відповідно до пп. 3.1.1. Договору, Банк має право, зокрема, самостійно, без отримання від Клієнта розрахункових документів, виконуючи доручення Клієнта, списувати з картрахунку клієнта суму вартості обслуговування БПК, включаючи комісійні та інші суми згідно з Тарифами.

Разом з тим, з Виписки по рахунку відповідача не вбачається, що відповідач користувався овердрафтом чи що відповідне списання по комісії за обслуговування рахунку здійснювалось саме за рахунок овердрафту (кредитних коштів), як не доведено суду і тієї обставини, що відповідачем було допущено перевищення витратного ліміту, тобто діями відповідача спровоковано використання недозволеного овердрафту.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що комісія за обслуговування рахунку має стягуватись саме в розмірі 15 грн., оскільки як вбачається з матеріалів справи, відповідач просив в своїй заяві від 26.11.2002 видати їй міжнародну платіжну картку типу MC/EC Gold, а доказів того, що останній отримав картку типу Visa Classic/EC/MC Standart суду не надано. Вартість послуги «Розрахункове обслуговування картрахунку» для картки Visa MC/EC Gold становить 55 грн. (щомісячне договірне списання), в той час як всі розрахунки заборгованості наведені виходячи із вартості послуги за розрахункове обслуговування картрахунку для картки Visa Classic/EC/MC Standart - 15 грн.

Позивач помилкового ототожнює комісію за обслуговування рахунку з користуванням недозволеним овердрафтом/кредитними коштами, оскільки комісія списувалась не за рахунок кредитних коштів, вона є окремим видом платежу, що передбачений умовами Договору за надання Банком визначеної послуги - послуги з обслуговування рахунку клієнта. В разі несплати комісії, утворюється заборгованість, на яку не можуть бути нараховані відсотки за користування недозволеним овердрафтом, оскільки вона за своєю суттю не є кредитом, відповідальність за таку несплату передбачена положеннями чинного законодавства щодо неналежного виконання зобов'язань, зокрема ст. 625 ЦК України.

Договір, укладений між сторонами, не містить такого поняття як несанкціонований чи нестандартний кредит, як в подальшому зазначається у Виписці по рахунку. Більше того, положення Договору не містять умови щодо застосування до комісії за обслуговування рахунку, в разі прострочення її сплати, процентної ставки в розмірі 40 %, тобто ставки, яка встановлена за користування недозволеним овердрафтом. Положення Договору не містять також умов, що передбачають перетворення комісії за обслуговування рахунку, в разі прострочення її сплати, в несанкціонований чи нестандартний кредит.

При цьому, позивач жодного разу не звертався до відповідача із вимогою про усунення порушень Договору, стороною якого він є, хоча вказані порушення були виявлені останнім в грудні 2002 року, не блокував картку та не вчиняв жодних інших дій, що свідчили б про зацікавленість останнього у зменшенні негативних наслідків через неналежне виконання зобов'язань відповідачем.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, що підстави для відмови у позові у зв'язку із закінченням строків позовної давності відсутні, оскільки в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини щодо порушення прав позивача і наявні підстави для відмови в позові по суті вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.10, 11, 60, 88, 208, 212, 213, 215, 218 ЦПК України та на підставі ст.526, 612, 628, 1054, 1066, 1068, 1069 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки від 26.11.2002 року, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: