Справа № 161/942/17
Провадження № 2/161/1306/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції, треті особи ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Волинського обласного управління, про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту.

Позов мотивує тим, що 29.02.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 3786 та Іпотечний договір між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2. При укладанні вказаного кредитного договору ОСОБА_1 виступав поручителем, який на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязаннях боржника, які виникають з умов кредитного договору від 29.02.2008 року. У звязку із неналежним виконанням боржником своїх зобовязань по кредитному договору виникла заборгованість перед ПАТ «Державний ощадний банк України». Рішенням Горохівського районного суду від 22.12.2009 року вирішено стягнути з ОСОБА_3, поручителя ОСОБА_1 та іпотекодавця ОСОБА_2 суми кредитної заборгованості. На виконання вищезазначеного рішення відкрито виконавче провадження 25.03.2010 року і на підставі нього було накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, в тому числі в поручителя ОСОБА_1

У звязку із невиконанням рішення суду від 22.12.2009 року Горохівським районним судом 19.09.2014 року було винесено рішення про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором від 29.02.2008 року на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,85 га та розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Шклінь Горохівського району.

23.06.2016 року позивачем було зареєстровано право власності на спадщину, а саме: на ? квартири АДРЕСА_1. Проте, коли позивач виявив бажання продати спадкове нерухоме майно, вияснилося, що на нього автоматично накладено обтяження у вигляді заборони відчуження згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2010 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції.

Вважає, що він не має боргових зобовязань перед ПАТ «Державний ощадний банк України», так як згідно рішення суду в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, а відповідно позбавлено позивача майна в рахунок погашення грошових зобовязань за третіх осіб, що є протиправним позбавленням права власності.

Покликаючись на викладене, позивач просив звільнити з-під арешту, накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції (ВП № 193196630) від 25.03.2010 року, ? частину квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції в судове засідання не зявився. На адресу суду представником відповідача було направлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу державної виконавчої служби, вказав, що заявлені вимоги вважає не обґрунтованими та заперечує щодо задоволення позову.

Представник третьої особи ПАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання подав заяву про розгляд справи без проведення звукозапису, позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутності представника третьої особи .

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 29.02.2008 року укладено кредитний договір № 3786, за яким останній надано кошти в сумі 185 000,00 грн. на споживчі потреби.

В забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязаннях боржника, які виникають з умов кредитного договору № 3786 від 29.02.2008 року. Також 29.02.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, предметом іпотеки якого виступало нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0,85 га для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування будівель та розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 110,6 кв.м., які розташовані в с. Шклінь Горохівського району по вул. Баївська, 11.

У звязку із неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобовязань по кредитному договору виникла заборгованість перед ПАТ «Державний ощадний банк України». Рішенням Горохівського районного суду від 22.12.2009 року (справа № 2-776/2009) вирішено стягнути з боржника ОСОБА_3, поручителя ОСОБА_1 та іпотекодавця ОСОБА_2 суму кредитної заборгованості. На виконання вищезазначеного рішення та відповідно виконавчого листа 25.03.2010 року відділом державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження (ВП № 193196630) та на підставі нього накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно.

У звязку із невиконанням рішення суду від 22.12.2009 року Горохівським районним судом 19.09.2014 року було винесено рішення про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором від 29.02.2008 року на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,85 га та розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Шклінь Горохівського району.

23.06.2016 року позивачем було зареєстровано право власності на спадщину, а саме: на ? квартири АДРЕСА_1. На дане нерухоме майно автоматично накладено обтяження у вигляді заборони відчуження згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2010 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти певні дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Згідно ч. 3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 просить винести рішення про звільнення з-під арешту, накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції (ВП № 193196630) від 25.03.2010 року, ? частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 Разом із тим, позивач у своїй позовній заяві посилається на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення його з-під арешту.

Однак майно, а саме: ? частини квартири АДРЕСА_1, згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 08.12.2015 року (справа № 161/4916/15-ц) належить ОСОБА_1, як поручителю перед банком по зобовязаннях боржника ОСОБА_3

Також, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» не містить підстав для звільнення з-під арешту майна у звязку із наведеними у позовній заяві обставинами.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає скасування заходів примусового виконання рішень. Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржником банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження.

Отже, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена відділом державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції 25.03.2010 року, у ході виконання виконавчого провадження № 193196630 з метою забезпечення виконання рішення суду. Арешт, накладений на майно боржника є заходом примусового виконання рішення, що може бути знятий у випадку завершення виконавчого провадження в порядку, визначеному ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки, на даний час виконавчий лист Горохівського районного суду Волинської області № 2-776/2009 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 197 991,72 грн. перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції, рішення суду згідно вказаного виконавчого документу на даний час у повному обсязі не виконано, підстави для звільнення майна, а саме: ? частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 - відсутні.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції, треті особи ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Волинського обласного управління, про звільнення майна з-під арешту - відмовити за безпідставності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги про апеляційне оскарження, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4