233 № 233/5508/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 40767,46 грн. за кредитним договором б/н від 01.02.2016 року, яка складається з такого:

- 29190,83 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3439,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 5838,15 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 2299,16 грн. - штраф, відповідно до п.2.2 Генеральної угоди,

а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 01.02.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 29856,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 20.10.2016 року має заборгованість 40767,46 грн., яка складається з такого:

- 29190,83 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3439,32 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 5838,15 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- 2299,16 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнала, пояснивши, що належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання за Генеральною угодою у звязку із тим, що перебуває у скрутному матеріальному становищі. Вважала, що позивачем неправомірно нараховані штрафні санкції за договором, а також просила розстрочити їй сплату боргу за договором.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Так, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Судом встановлено, що 01 лютого 2016 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 з метою створення благоприємних умов для виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № SAMDN1869 від 01.07.2013 року (в подальшому Договір 1), разом в подальшому Договори, а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, укладено Генеральну угоду (далі Генеральна угода) (а.с. 6-30).

Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 29856,02 грн. на строк 36 місяців з 01.02.2016 року по 28.02.2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 29856,02 грн. у обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені у заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1083,18 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 28.02.2019 року.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом на Генеральній Угоді.

При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно із цією статтею ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання за Генеральною угодою не виконала.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди у відповідності до ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше чим на 31 день, за зобовязаннями, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується на 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2299,16 грн.

Станом на 20.10.2016 року ОСОБА_1 має загальну заборгованість за кредитом у розмірі 40767,46 грн., яка складається з такого: 29190,83 грн. - заборгованість за кредитом; 3439,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5838,15 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 2299,16 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної Угоди (а.с.4).

Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором неустойки - штрафу у розмірі 2299,16 грн., оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).

Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № НОМЕР_1 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Як встановлено судом, відповідач зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки - штрафу у розмірі 2299,16 грн. за Генеральною угодою від 01.02.2016 року.

Крім того, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив яку суму з нарахованих 5838,15 грн. складає пеня, а яку комісія. Відсутність розрахунку та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача.

Таким чином, без врахування нарахованих пені та комісії, а також штрафу, загальний розмір заборгованості відповідача за Генеральною угодою від 01.02.2016 року становить 32630,15 грн., та складається з такого: 29190,83 грн. - заборгованість за кредитом; 3439,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Генеральною угодою від 01.02.2016 року у загальному розмірі 32630,15 грн.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 щодо розстрочки уплати нею суми заборгованості за Генеральною угодою, оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду, ОСОБА_1 не надано.

Тож, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЕДРПОУ 14360570 на розрахунковий рахунок 3111, МФО 305299) заборгованість за Генеральною угодою від 01 лютого 2016 року у розмірі 32630 (тридцять дві тисячі шістсот тридцять) грн.15 коп., яка складається з такого:

- 29190 (двадцять девять тисяч сто девяносто) грн.83 коп. - заборгованість за кредитом;

- 3439 (три тисячі чотириста тридцять девять) грн. 32 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за пенею та комісією, а також штрафу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЕДРПОУ 14360570 на розрахунковий рахунок 3111, МФО 305299) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 06 березня 2017 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш