Справа № 369/9463/16-ц
Провадження № 2/369/941/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Завойській В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 22 листопада 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 16118.

Згідно виданого виконавчого напису нотаріуса на користь ПАТ «Альфа-Банк» було стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість, що виникла за кредитним договором № 0050/1007/88-181 від 05 жовтня 2007 року у розмірі 2 127 441,80 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 1 848 660,58 грн., заборгованість по відсоткам 275 781,28 грн., 3 000 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 квітня 2014 року по 10 вересня 2015 року.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що виконавчий напис нотаріуса від 22 листопада 2015 року був вчинений з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Позивач ОСОБА_1 також вважає, що вчинений виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки строк платежу згідно кредитного договору ще не настав, а в оскаржуваному виконавчому написі стягнення заборгованості проводилось банком за період з 10 квітня 2014 року по 10 вересня 2015 року.

Умовами кредитного договору, за яким стягувалась заборгованість, згідно вчиненого виконавчого напису не було передбачено та погоджено сторонами такого способу стягнення заборгованості, як видача виконавчого напису нотаріуса.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати таким що не підлягає виконанню, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_2, виконавчий напис нотаріуса, який зареєстрований в реєстрі за № 16118, та стягнути понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0050/1007/88-181, відповідно до умов п. 1.1 якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, у розмірі 83 000 доларів США, на строк з 05 жовтня 2007 року по 05 жовтня 2017 року, та на умовах передбачених у цьому договорі, а позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі, у строки, передбачені цим договором. Кредит надається лише після підписання іпотечного договору, що забезпечує повернення кредиту, процентів за користування ним, пені за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також відшкодування збитків, у звязку із порушенням умов цього договору та інших витрат банку, повязаних з одержанням виконання.

В подальшому 28 березня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС Комерцбанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про внесення змін і доповнень № 2 до кредитного договору № 0050/1007/88-181 від 05 жовтня 2007 року, відповідно до умов п. 1.1 якого банк має право надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 90 486,01 доларів США, на строк по 05 жовтня 2027 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. Кредит надається позичальнику лише після укладення іпотечного договору про іпотеку обєкту нерухомості, зазначених в розділі 2 цього договору.

Відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору забезпеченням виконання зобовязання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у звязку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, повязаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Згідно п. 2.2 договору умови передачі майна в іпотеку, звернення стягнення на предмет іпотеки, регулюються чинним законодавством України і іпотечним договором, що укладається між банком, позичальником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Судом встановлено, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «ОСОБА_5 банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) право вимоги за кредитними договорами на умовах, на яких продавець продає (відступає), а покупець купує та приймає права вимоги.

15 червня 2012 року між ПАТ «ОСОБА_5 банк» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого продавець погодився продати права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

22 листопада 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 був виданий виконавчий напис за реєстровим № 16118, згідно якого ПАТ «Альфа-Банк» запропоновано стягнути заборгованість з ОСОБА_1, що виникла по кредитному договору № 0050/1007/88-181 від 05 жовтня 2007 року, право вимоги за яким було відступлено ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим № 937, в якому, в свою чергу, право вимоги було відступлено ПАТ «Сведбанк», на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 1306.

У спірному виконавчому написі нотаріуса зазначено, що строк платежу по кредитному договору настав, боржником ОСОБА_1 допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 квітня 2014 року по 10 вересня 2015 року. Сума заборгованості складається з: заборгованості по кредиту 1 848 660,58 грн., заборгованість по відсоткам 275 781,28 грн., та суми, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 3000 грн., що разом становить суму заборгованості у розмірі 2 127 441,86 грн..

Відповідно до вимог ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до вимог ст. 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус.

Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до умов п. 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Відповідно до п. 2.2. Порядку вчинення нотаріальних дій у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Відповідно до п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 11 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 були надані належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 22 листопада 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 16118.

Як вбачається з матеріалів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис нотаріуса від 22 листопада 2015 року, за реєстровим № 16118, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом було порушено положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом МЮУ від 03 березня 2004 року.

Відповідно до п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно п. 284 зазначеної Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед сгягувачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з Переліком документів, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку, під час видачі приватним нотаріусом оспорюваного виконавчого напису не було дотримано п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, оскільки нотаріусом не було зясовано чи отримував позичальник ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушень щодо сплати заборгованості, яка виникла.

В матеріалах справи міститься лише копія вимоги про усунення порушень від 16 жовтня 2015 року № 88641-34-б/б, яка направлялась банком, та копія реєстру рекомендованих відправлень про направлення листа ОСОБА_1, однак доказів про вручення ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень суду не надано. За таких обставин неможливо вважати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про існуючу в нього заборгованість, а також, що позивач ОСОБА_1, отримував вимогу про усунення порушень.

Відповідно до п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється у звязку з простроченням виплат обовязкових платежів у разі закінчення строку основного зобовязання та іпотечного договору.

Зі змісту кредитного договору вбачається, що строк повернення кредиту встановлено до 05 жовтня 2027 року. Заборгованість, яку було запропоновано до стягнення проводилась за період з 10 квітня 2014 року по 10 вересень 2015 року, тобто в даному випадку нотаріус вчинив виконавчий напис, без законних на те підстав, не перевіривши безспірність нарахованої банком заборгованості за кредитним договором. Відповідачем не доведено та не надано належних доказів та підтвердження того, що в даному випдку стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису від 22 листопада 2015 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 0050/1007/88-181 від 05 жовтня 2007 року. За таких обставин, виконавчий напис приватний нотаріус вчинив з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 283, 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2004 року № 20/5.

Разом з тим, слід зазначити, що до матеріалів, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису від 22 листопада 2015 року не було надано іпотечний договір, який укладався між позичальником ОСОБА_1 та кредитором. У звязку з відсутністю іпотечного договору суду не можливо встановити чи містить іпотечний договір відповідне застереження, згідно якого передбачений спосіб стягнення боргу або звернення стягнення майна в рахунок погашення заборгованості, в такий спосіб як вчинення виконавчого напису нотаріуса. У змісті кредитного договору також відсутні такі умови, відповідно до яких кредитор має право звернути стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вчинений 22 листопада 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 16118, про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 2 127 441,86 грн., є таким, що не підлягає виконанню.

Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 18, 639, 1046, 1047 ЦК України, ст. ст. 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вчинений 22 листопада 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 16118, про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в розмірі 2 127 441,86 грн..

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Л.М. Ковальчук