Справа № 570/4970/16-ц
Номер провадження 2/570/376/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

головуючог судді Таргоній М.В.

при секретарі Беднарчук Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 про виселення з приватного житлового будинку, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в :

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що з 24.06.2010 року він є власником житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Центральній, 46, в с. Голишів, Рівненського р-ну, Рівненської області.

Разом із ним у вказаному будинку проживають його колишня дружина ОСОБА_2, їх спільні діти ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також діти ОСОБА_2 від повторного шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

Також в будинку за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають (віповідно - мати та сестра ОСОБА_2Д.) ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також дочка останньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

Зазначено в позові, що спільне проживання із відповідачами - неможливе. Відповідачі не приймають участі в утриманні, ремонті будинку, оплаті комунальних послуг. ОСОБА_2 відмовляється переїжджати проживати до свого чоловіка.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_10 пред'явлені вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення їх з вказаного будинку підтримали та просили їх задовольнити з підстав та обгрунтувань наведених у позовній заяві. Просили задовольнити позов повністю.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_11 не визнали позов в частині вимог про виселення. Відповідач ОСОБА_2 пояснила, що перебувала з позивачем в зареєстрованому шлюбі. Разом із дітьми проживає в будинку - за погодженням з ОСОБА_1 Іншого житла вона не має. Вказуючи на безпідставність та необгрунтованість позову у вказаній часині вимог, просили відмовити в їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона, її дочка ОСОБА_6, а також дочка останньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно не проживають у вказаному будинку. ОСОБА_6Д.з дочкою перебувають тривалий час за кордоном, вона (ОСОБА_5С.) з серпня 2016 року проживає у власній квартирі в с. Зоря Рівненського р-ну, Рівненської області. Відмову самостійно знятися із реєстації з адреси вказаного будинку пояснила тим, що витратила кошти на ремонт в будинку. Проти задоволення позову в частині вимог щодо неї - не заперечила.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового рнозгляду повідомлена належним чином, згідно ст. 74 ЦПК України. Заяви про проичини її неявки та про розгяд справи у її відсутності до суду не надійшли.

Представника органу опіки і піклування Рівненської районної державної адміністрації ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечила проти позову в частині виселення ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей із вказаного будинку по вул. Центральній, 46, в с. Голишів, Рівненського р-ну, Рівненської області, вказуючи на безпідставність та необгрунтованість зазначених вимог. Проти інших позовних вимог не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши надані сторонами докази по справі, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що 22.09.2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_1А та ОСОБА_2 (а.с. 6). На підставі рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24.06.2010 року за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності будинок (цілу частку), що знаходиться по вул. Центральній, 46, в с. Голишів, Рівненського р-ну, Рівненської області (а.с. 5, 43-44). У вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, також ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 - згідно довідки Зорянської сільської ради від 21.10.2016 № 6931 (а.с.7).

Згідно акту від 27.10.2016 року (а.с. 34) встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не проживають за місцем реєстрації у зазначеному будинку по вул. Центральній, 46, в с. Голишів, Рівненського р-ну, Рівненської області, та фактично не проживають за іншою адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї. Тому в даному в випадку суд, захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням..

Із урахуванням наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що за вказаних обставин наявне порушення прав позивача як власника будинку, а тому позовні вимоги про визнання відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у згаданому будинку підлягає до задоволення.

В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не доведено обставини, передбачені ст. 116 ч. 1 Житлового кодексу України, із урахуванням та на підставі яких допускається виселення осіб із будинку без надання іншого жилого приміщення.

Керуючись ст.ст. 4, 10-11, 14, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 116 ч. 1 Житлового кодексу України

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 про виселення з приватного житлового будинку, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку по вул. Центральній, 46, в с. Голишів, Рівненського р-ну, Рівненської області.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Таргоній М.В.