233 № 233/1109/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017 Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартиненко В. С. ,

розглянувши матеріали справи наказного провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати з Костянтинівського державного хімічного заводу,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої при звільнені працівникові суми заробітної плати з Костянтинівського державного хімічного заводу в розмірі 11317 грн. 88 коп.

Статтею 97 частиною 1 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 100 ЦПК України, суддя повертає заяву про видачу судового наказу, у разі якщо наявні обставини, зазначені у пунктах 2-4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 3 ст. 121 ЦПК України встановлено, що заява повертається у випадку, якщо справа не підсудна цьому суду.

Постановою господарського суду Донецької області від 13.12.2016 р. у справі № 905/20/16 порушено провадження у справі про банкрутство Костянтинівського державного хімічного заводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається па виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Крім того, листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 709/0/4-13 від 07.05.2013 р. «Про визначення юрисдикції спору про стягнення заробітної плати» розяснено, що у випадку банкрутства боржника вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи за позовом про стягнення заробітної плати з роботодавця, судам слід враховувати положення пункту 1-1 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги статті 15 ЦПК, статті 12 ГПК та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо таку ухвалу постановлено після 19 січня 2013 р.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про стягнення заробітної плати.

При цьому Законом України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнаю з його банкрутом» даний Закон був викладений в новій редакції. Закон набрав чинності 19 січня 2013 року і за винятком окремих його положень).

Законом України від 2 жовтня 2012 року № 5405- VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобовязань» розділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» доповнено п. 1-І, яким визначено що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Виходячи з вищевказаних положень, ст. 15 ЦПК України, при вирішенні питання юрисдикції справи про стягнення заробітної плати слід брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника: якщо провадження у такій справі порушено господарським судом до 19 січня 2013 року, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а після 19 січня 2013 року в порядку господарського судочинства.

Абзацом 9 ст. 16 ГПК України встановлено виключну підсудність справ господарським судам і зазначено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Отже, враховуючи наведене, дану заяву про видачу судового наказу слід повернути заявникові, розяснивши його право звернення з вимогами щодо стягнення заробітної плати до господарського суду.

Керуючись ст. 15, п. 3 ч. 1 ст. 100, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати з Костянтинівського державного хімічного заводу повернути заявнику.

Копію ухвали разом із заявою та всіма доданими до неї документами невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя