Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євграфової Є.П., Кузнєцова В.О.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», в інтересах якого діє Сокуренко Наталія Вікторівна, на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 20 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №CGVPGA00000044, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 250 000 доларів США на термін до 16 травня 2012 року, а останній зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими кредитним договором. Отримавши кредитні кошти, відповідач свої зобов'язання, передбачені умовами вказаного вище договору, в повній мірі не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором CGVPGA00000044 від 20 червня 2007 року у розмірі 20 701,47 дол. США, що за курсом НБУ складає 441 148,26 грн та судові витрати.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», в інтересах якого діє СокуренкоН.В., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 20 червня 2007 року укладено договір №CGVPGA00000044 про надання кредиту в розмірі 250 000 доларів США на термін до 16 травня 2012 року, із укладенням в подальшому додаткових договорів № 1 від 9 липня 2012 року із зміною кінцевої дати погашення кредиту до 16 травня 2017 року та Додаткового договору № 2 від 23 січня 2013 року із зміною п. 4.1 Договору щодо розміру пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 28 серпня 2015 року по договору у відповідача наявна заборгованість у сумі 20 701,47 дол. США, що за курсом НБУ складає 441 148,26 грн, що включає 18 380,68 доларів США заборгованості по кредиту, 410,51 долар США заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 846,72 долари США заборгованості по комісії за користування кредитом, 66,60 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 11,73 долари США штраф /фіксована частина/ та 985,23 долари США штраф /процентна складова/.

Крім того, у зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач раніше звертався до суду із позовом та рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 11 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 835 694,15 грн заборгованості за кредитним договором №CGVPGA00000044.

Зазначена у рішенні сума заборгованості позивачем вказувалась станом на 03 лютого 2015 року і складала 43 494,27 дол. США - заборгованості за кредитним договором із включенням суми дострокового повернення кредиту, 3 977,57 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 846,72 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 675,35 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 15,39 дол. США - штраф.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 03 квітня 2015 року і судом видано виконавчий лист на примусове його виконання.

Постановою державного виконавця Добош М.В. ВДВС Радехівського району Львівської області від 15 травня 2015 року відкрито виконавче провадження та надано боржнику строк до 22 травня 2015 року для добровільного виконання судового рішення.

18 червня 2015 року цим же державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав сплати боржником всієї суми боргу за судовим рішенням, згідно наданих боржником квитанцій, фактичним виконанням виконавчого документу, про що вказано у цій постанові.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини суми (разом з нарахованими процентами відповідно до ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Відповідно до положень ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки, до яких відноситься припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом, в тому числі і виконанням, проведеним належним чином.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 11 березня 2015 року із ОСОБА_4 вже стягнуто всю суму заборгованості по кредитному договору станом на 03 лютого 2015 року і яка була сплачена боржником на користь банку до 12 червня 2015 року, а тому заявлені ПАТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги про стягнення заборгованості станом на 28 серпня 2015 року, яка включає заборгованість, яку було стягнуто вищевказаним рішенням суду, призведе до подвійного стягнення. В свою чергу, позовних вимог щодо стягнення заборгованості, яка виникла в період з 03 лютого 2015 року по 12 червня 2015 року (дата фактичного виконання рішення суду) ПАТ КБ «Приватбанк» не заявлено.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, а фактично стосуються переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», в інтересах якого діє Сокуренко Наталія Вікторівна, відхилити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Є.П. Євграфова
В.О. Кузнєцов